ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"23" червня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/482/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши заяву № 07/06-2 від 07.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК" про забезпечення позову в справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК", вул. Ленінградська, буд. 113, м. Миколаїв, 54051, код 54051

до: Фермерського господарства "ІЛЛІНЕЦЬКЕ", вул. Шкільна, буд. 37, с Лукашова, Липовецький район, Вінницька область, 22534, код - 41367245

про стягнення 1 440 000,12 грн.

В С Т А Н О В И В :

21.06.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№07/06-1 від 07.06.2022 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК" до Фермерського господарства "ІЛЛІНЕЦЬКЕ" про стягнення 1 440 000,12 грн попередньої оплати за непоставлений товар за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 010901 від 01.09.2021 року.

Також, 21.06.2022 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК" № 07/06-2 від 07.06.2022 року про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову, у розмірі 1 440 000,12 грн, які належать Фермерському господарству "ІЛЛІНЕЦЬКЕ", що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що 01.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК" та Фермерським господарством "ІЛЛІНЕЦЬКЕ" укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 010901.

За змістом укладеного договору позивач зобов`язується прийняти та оплатити зерно пшениці в строки та на умовах визначених договором.

01.09.2021 року відповідачем надано позивачу рахунок на оплату №10 на загальну суму 1 440 000, 12 грн.

В подальшому, на підставі зазначено рахунку позивачем здійснено оплату товару на загальну суму 1 440 000,12 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 208 від 20.10.2021 року на суму 720 000,06 грн та № 222 від 28.10.2021 року на суму 720 000,06 грн.

Однак, відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань за умовами Договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 010901 від 01.09.2021 року та не передано товар.

З метою захисту своїх прав позивач звернувся з позовом до суд про стягнення з Фермерського господарства "ІЛЛІНЕЦЬКЕ" 1 440 000,12 грн попередньої оплати за непоставлений товар за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 010901 від 01.09.2021 року.

За твердженнями позивача захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 1 440 000, 12 грн, які належать Фермерському господарству "ІЛЛІНЕЦЬКЕ" є обґрунтованим, адекватним та співрозмірним із заявленими вимогами.

Невжиття зазначених заходів, на думку позивача, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених майнових прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи Фермерське господарство "ІЛЛІНЕЦЬКЕ" вчинить дії на виведення коштів з рахунків підприємства та переоформлення основних засобів підприємства, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів особи.

Надавши оцінку доказам, долученим до заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Суд виходить з того, що засоби забезпечення позову, підстави та мета їх застосування повинні перебувати у прямому причинно-наслідковому зв`язку з предметом позовних вимог.

Однак, доводи позивача в силу вимог ст. ст. 73, 74, 77-80 ГПК України не обґрунтовано достатніми засобами доказування.

Суду не надано первинних документів, які підтверджували б намір реалізувати активи відповідачем (грошові кошти, нерухоме майно, транспортні засоби, тощо).

Самі лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання майбутнього судового рішення без наведення відповідного обґрунтування підтвердженого доказами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При оцінці доводів позивача суд враховує матеріали справи та зміст позовних вимог, які ґрунтуються на договірних відносинах.

Зокрема, не вчасний розрахунок зі сторони контрагента віднесено до звичайного ризику господарської діяльності (ст. 42 ГК України).

Сам факт наявності заборгованості, її розмір, термін прострочення виконання грошових зобов`язань не може бути достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю правовою сутністю заява про забезпечення позову направлена на оцінку судом доказів на стадії відкриття провадження у справі.

Однак, така позиція суперечить процесуальному порядку вирішення справи.

Оцінка наданих позивачем доказів буде надано судом при вирішенні спору по суті, вчинення даних процесуальних дій при вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову є передчасним.

Таким чином, суд доходить висновку, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтовано належним чином, а суду не надано достовірних доказів на підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому у разі невжиття таких заходів.

Тому, заява № 07/06-2 від 07.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК" про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини.

Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви № 07/06-2 від 07.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "СМА ЛОДЖИСТИК" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в межах ціни позову, у розмірі 1 440 000,12 грн, які належать Фермерському господарству "ІЛЛІНЕЦЬКЕ", що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

2. Примірник ухвали надіслати сторонам на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, та засобами електронного зв`язку: , .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 23.06.2022 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Ленінградська, буд. 113, м. Миколаїв, 54051)

3 - відповідачу ( вул. Шкільна, буд. 37, с Лукашова, Липовецький район, Вінницька область, 22534)