ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022м. ДніпроСправа № 904/8822/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Євтушенко Д.Є. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Поліпласт" (52064, с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 56; ідентифікаційний код 24424934)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис-Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Столєтова, б. 21-К, офіс 401; ідентифікаційний код 35607477)

про усунення перешкоди власнику нерухомого майна у користуванні нерухомим майном

Представники:

від позивача: представник не з`явився про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: представник не з`явився про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Поліпласт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №8311/21 від 08.11.2021) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис-Груп" про усунення перешкоди власнику нерухомого майна Товариству з додатковою відповідальністю «Поліпласт» код 24424934, у користуванні нерухомим майном будівлі, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Столєтова, 21 К, реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно №01, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження з адреси: м. Дніпро, вулиця Столєтова, 21 К Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис-Груп" код 35607477; місце реєстрації: м. Дніпро, вулиця Столєтова, 21 К, з підстав порушення права власності позивача на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою.

Також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем подано до суду заяву (вх. №57049/21 від 29.11.2021), якою усунено недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12.01.2022 о 12:30 год.

У судове засідання 12.01.2022 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 16.02.2022 о 12:00 год.

У судове засідання 16.02.2022 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 02.03.2022 о 15:00 год.

Судове засідання, призначене на 02.03.2022 о 15:00 год., не відбулося у зв`язку із введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб воєнного стану на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2022 призначено розгляд справи по суті (загальне позовне провадження) на 08.06.2022 о 15:20 год.

У судове засідання 08.06.2022 представники сторін не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду від 12.01.2022, було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 52-56).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 49000, м. Дніпро, вулиця Столєтова, будинок 21-К, офіс 401, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача (а.с. 36, 57).

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що з 01.01.2020 набрали чинності зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 27.12.2019, відповідно до яких:

- рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 991 Правил);

- рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 992 Правил).

Таким чином, зберігання відділенням АТ "Укрпошта" поштових відправлень суду, які є "Судовими повістками" в розумінні чинного законодавства України в період більше, ніж три робочі дні, а також їх повернення із непередбачених для "Судових повісток" причин є неправомірним. Більше того, такі дії зумовлюють порушення права позивача на своєчасне вирішення справи судом.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу господарського суду від 06.12.2021 (https://reestr.court.gov.ua/Review/101631244) надіслано судом 06.12.2021, зареєстровано в реєстрі 06.12.2021 та оприлюднено 07.12.2021; отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі в період з 07.12.2021 по 23.02.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу господарського суду від 12.01.2022 (https://reestr.court.gov.ua/Review/102724770) надіслано судом 14.01.2022, зареєстровано в реєстрі 25.01.2022 та оприлюднено 26.01.2022; отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі в період з 26.01.2022 по 23.02.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалами суду від 06.12.2021 та 12.01.2022, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 08.06.2022 строк на подання відзиву на позовну заяву, а також, пояснень по суті спору, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву по суті спору, тому вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у судовому засіданні 08.06.2022 по справі №904/8822/21 було прийнято рішення.

Справу розглянуто відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Поліпласт» (ідентифікаційний код 24424934) є правонаступником майнових і немайнових прав і обов`язків Приватного акціонерного товариства «Поліпласт» (ідентифікаційний код 2442493) (а.с. 12).

Відповідно до витягу від 24.02.2021 №245833367 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності у приватній власності позивача перебуває комплекс будівель, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, будинок 21к (а.с. 14).

Як зазначає позивач, з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо, що за адресою розташування майна, яке належить позивачу на праві власності, зареєстровано підприємство відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Атис Груп", ідентифікаційний код 35607477.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи - 35607477 значиться відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Атис Груп", місцезнаходження: Україна, 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 21-К, офіс 401.

Позивач зазначає, що не надавав згоди та не укладав жодних правочинів з відповідачем, які б могли бути підставою для реєстрації місцезнаходження відповідача за вказаною адресою.

Матеріали справи містять лист позивача від 24.03.2021 №98, спрямований Головному управлінню Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, у якому повідомлено, що юридична особа відповідача за місцем своєї реєстрації не знаходиться, своєї діяльності не здійснює, відомостей про внесення змій щодо свого дійсного місцезнаходження до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцІв та громадських формувань в добровільному порядку не подає (а.с. 24).

В подальшому позивач звернувся до Департаменту адміністративних послуг га дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з листом від 31.03.2021 №101, в якому відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань просив виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості, у тому числі і щодо юридичної особи відповідача в частині запису про його місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21-К у м. Дніпрі з тих підстав, що наявна у державному реєстрі інформація є недостовірною та не відповідає нормам чинного законодавства (а.с. 15).

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради у листі від 16.04.2021 №4/5-92 "Про надання інформації" повідомив про те, що внесення змін до відомостей про юридичну особу на підставі листа власника приміщення про незнаходження юридичної особи за вказаною адресою не передбачено Законом про державну реєстрацію, та виключення відомостей щодо місцезнаходження юридичних осіб на підставі інформації про її недостовірність чинним законодавством не передбачено (а.с. 16).

Матеріали справи містять лист позивача від 30.06.2021 №144, спрямований власнику відповідача Горевому І.В., з вимогою припинення порушення права власності Товариства з додатковою відповідальністю "Поліпласт" та внесення відповідних змін в установчі документи та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо свого місцезнаходження (а.с. 25).

Про спрямування зазначеного листа позивачем засновнику свідчать копії накладної від 02.07.2021 №880 та опису від 02.07.2021 вкладення до листа №880 (а.с. 26, зворотна сторона).

Як зазначає позивач, відповідачем в добровільному порядку відомостей щодо свого дійсного місцезнаходження до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не подано.

Позивач вважає, що реєстрація відповідачем свого місцезнаходження за місцезнаходженням майна позивача є порушенням його права власності на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою.

Справа згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та введенням в подальшому воєнного стану.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частин 1, 4 статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом; дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення; до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з частиною 1 статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів (частина 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: - визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; - визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; - заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; - накладення/зняття арешту корпоративних прав; - зобов`язання вчинення реєстраційних дій; - скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; - виділу юридичної особи; - провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; - припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; - відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; - припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; - відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; - відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію; 3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: - заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); - прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; - виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; - внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; - перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; - перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; - прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; - проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; - формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; - видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 Цивільного кодексу України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи не вбачається доказів в підтвердження здійснення господарської діяльності за зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача, докази, які б свідчили, що за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 21-К знаходиться нерухоме майно, яке належить відповідачу, сторонами до суду не надано, відсутні, як і відсутні належні та достовірні докази, які б свідчили про те, що між позивачем та відповідачем укладались угоди, які б надавали відповідачу право користуватись спірним нерухомим майном та угоди, які б могли бути підставою для реєстрації місцезнаходження відповідача за вказаною адресою.

За загальним правилом, позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову.

Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Таким чином, оскільки будь-які докази, що підтверджують наявність законних підстав для реєстрації місцезнаходження відповідача за адресою, за якою розташований належний позивачу об`єкт нерухомого майна, в матеріалах справи відсутні, то фактично відповідач реалізовує належні власнику такого майна правомочності без відповідної правової підстави (зокрема договору оренди), що об`єктивно перешкоджає у здійсненні позивачем своїх прав.

Отже, реєстрація відповідачем свого місцезнаходження за місцезнаходженням майна позивача є порушенням права власності позивача на будівлю, що розміщена за спірною адресою.

Тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом усунення перешкод власнику нерухомого майна шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис Груп" з підстав порушення права власності позивача на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою - є ефективним.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 270 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Поліпласт" (52064, с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 56; ідентифікаційний код 24424934) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис-Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Столєтова, б. 21-К, офіс 401; ідентифікаційний код 35607477) про усунення перешкоди власнику нерухомого майна у користуванні нерухомим майном - задовольнити.

2. Усунути перешкоди Товариству з додатковою відповідальністю "Поліпласт" (52064, с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 56; ідентифікаційний код 24424934) у користуванні нерухомим майном будівлі, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Столєтова, 21-К, реєстраційний №1 об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження з адреси: м. Дніпро, вул. Столєтова, 21-К Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис-Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Столєтова, б. 21-К, офіс 401; ідентифікаційний код 35607477).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атис-Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Столєтова, б. 21-К, офіс 401; ідентифікаційний код 35607477) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Поліпласт" (52064, с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 56; ідентифікаційний код 24424934) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

17.06.2022