ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року м.Дніпро Справа № 908/3808/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 (суддя Мірошниченко М.В., повне рішення складено 31.01.2022) у справі №908/3808/21

за позовом Запорізького обласного центру зайнятості, м. Запоріжжя

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, м. Запоріжжя

про стягнення 5 290,32 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Запорізький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на свою користь суми виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 5 290,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що допомога по безробіттю, виплачена позивачем громадянину ОСОБА_1 у період з 19.05.2021 по 02.11.2021 в сумі 5 290,32 грн, здійснена всупереч вимогам частини 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" у зв`язку з неправомірними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. При цьому позивач посилався на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №280/4906/21.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі №904/3808/21 позов задоволено; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь Запорізького обласного центру зайнятості суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 5 290,32 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю позивачем наявності підстав для покладення на відповідача цивільної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди в розмірі виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 5 290,32 грн за період: з 19.05.2021 по 27.10.2021.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом неправильно застосовані норми матеріального права;

- відповідач будь-яких протиправних дій чи рішень відносно позивача не вчиняв, тому відсутні підстави для покладення на нього обов`язку з відшкодування витрат з виплати допомоги по безробіттю, виплаченої громадянину ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 для розгляду справи № 908/3808/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Кощеєв І.М., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2022 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі №908/3808/21; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

17.05.2022 від Запорізького обласного центру зайнятості до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі №908/3808/21 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- в апеляційній скарзі не наведено достатніх підстав для скасування оскаржуваного рішення суду;

- деліктна відповідальність відповідача доведена в повному обсязі, наявні всі необхідні елементи цивільного правопорушення;

- за ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Місцевим господарським судом встановлено, що 19.05.2021 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Пологівської районної філії Запорізького обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

Наказом Пологівської районної філії Запорізького обласного центру зайнятості від 19.05.2021 № НТ210519 ОСОБА_1 був наданий статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 19.05.2021 по 13.05.2022 як застрахованій особі без урахування страхового стажу.

Громадянин ОСОБА_1 протягом періоду перебування на обліку як безробітний з 19.05.2021 по 02.11.2021 отримав допомогу по безробіттю в сумі 5 290,32 грн за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що підтверджується: платіжним дорученням від 07.07.2021 № 3209 (та відомостью виплат № 47 (602) за травень 2021) в сумі 32,26 грн; платіжним дорученням від 29.07.2021 № 3531 (та відомостью виплат № 53 (717) за червень 2021) в сумі 920,43 грн; платіжним дорученням від 07.09.2021 № 4282 (та відомостью виплат № 63 (842) за липень 2021) в сумі 918,28 грн; платіжним дорученням від 28.09.2021 № 4749 (та відомостью виплат № 68 (914) за серпень 2021) в сумі 838,71 грн; платіжним дорученням від 08.11.2021 № 5399 (та відомостью виплат № 77 (1035) за вересень 2021) в сумі 943,01 грн; платіжним дорученням від 07.12.2021 № 6241 (та відомостью виплат № 86 (1140) за жовтень 2021) в сумі 895,70 грн; платіжним дорученням від 28.12.2021 № 6901 (та відомостью виплат № 119 (119) за листопад 2021) в сумі 741,93 грн.

02.11.2021 громадянин ОСОБА_1 під час відвідування Пологівської районної філії Запорізького обласного центру зайнятості надав лист Відділу обслуговування громадян №15 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області від 27.10.2021 №15411-14528/Б-02/8-0800/21 щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 28.01.2021 в розмірі 2 703,67 грн на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду №280/4906/21 від 19.07.2021. Також громадянином ОСОБА_1 надано повідомлення Відділу обслуговування громадян №15 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області від 14.01.2021 №0800-0218-8/2022, від 12.02.2021 № 0800-0218-8/10848 щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

02.11.2021 Пологівською районною філією Запорізького обласного центру зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», яким встановлено, що у період перебування в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю в Пологівській районній філії безробітний громадянин ОСОБА_1 надав до ЦЗ інформацію про отримання пенсії.

Наказом Пологівської районної філії Запорізького обласного центру зайнятості від 02.11.2021 №НТ211102 з 19.05.2021 громадянину ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного відповідно до абзацу 14 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792.

11.11.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області Запорізьким обласним центром зайнятості направлено претензію №3401/01-22 з пропозицією добровільно повернути суму виплаченої допомоги по безробіттю громадянину ОСОБА_1 в розмірі 5 290,32 грн. Зазначена претензія обґрунтована тим, що внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області громадянин ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену чинним законодавством, а Запорізький обласний центр зайнятості безпідставно здійснив призначення та виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 як безробітній особі.

Головним управлінням Пенсійного фонду України Запорізькій області кошти в розмірі 5 290,32 грн позивачу не відшкодовані, що стало причиною звернення із даним позовом.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідності до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 Цивільного кодексу України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене Пенсійний фонд є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду Запорізької області від 19.07.2021 у справі № 280/4906/21, яке набрало законної сили, зокрема, визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №39 від 02.02.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Адміністративним судом у зазначеному рішенні встановлено, що ОСОБА_1 було надано до територіального управління Пенсійного фонду України всі необхідні документи для зарахування спірних періодів роботи на посаді електрозварювальником (газоелектрозварювальником), а саме з 01.12.1987 по 27.03.1996 в Приватному акціонерному товаристві «Запорізький абразивний комбінат», з 28.03.1996 по 20.03.2000 у Відкритому акціонерному товаристві «Прогрес»; з 22.03.2000 по 01.04.2001 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Романцоіви і Ко», з 25.09.2007 по 07.04.2010 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТПФ Такокерамік».

Відповідно до абз. 2 підпункту 3 пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями та не витребував у підприємства необхідні, додаткові документи, або шляхом виходу на вказане підприємство і проведення відповідної перевірки наявних архівних документів, не спростував того факту, що позивач повний робочий день працював на посадах, віднесених до Списку №2, що свідчить про необґрунтованість рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються під час розгляду іншої справи, у яких приймають участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини протиправної поведінки відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні громадянину ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, є встановленими та не підлягають доведенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з п. 2 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 зазначеного закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до положень частини 1 статті 7, статті 8 та пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії громадянину ОСОБА_1 .

Внаслідок неправомірних дій відповідача громадянин ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Центр зайнятості безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність позивачем наявності всіх трьох елементів правопорушення в діях відповідача, необхідних для притягнення його до відповідальності у вигляді стягнення шкоди на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України, та про покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу понесені ним збитки в сумі 5 290,32 грн.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статей 1166 та 1173 Цивільного кодексу України та статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у подібних правовідносинах, викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 915/282/17.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької області 25.01.2022 у справі №908/3808/21 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі №908/3808/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі №908/3808/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна