ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2766/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство»

прo стягнення 262 893,29 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

Позивача: Хазанов А.В.;

Відповідача: не з`явився;

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу (надалі позивач) до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» (надалі відповідач) прo стягнення 262 893,29 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі № 911/2766/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2021 року підготовче засідання відкладено на 18.11.2021 року.

У підготовчому засіданні 18.11.2021 року оголошено перерву на 16.12.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2021 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 13.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 911/2766/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.2022 року.

У судовому засіданні 27.01.2022 року оголошено перерву на 17.03.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 17.03.2022 року, не відбулося. Розгляд справи № 911/2766/21 призначено на 17.05.2022 року.

Судове засідання, призначене на 17.05.2022 року не відбулося, тому розгляд справи № 911/2766/21 перенесено на 07.06.2022 року.

В судовому засіданні 07.06.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач в судове засідання не з`явився, в ході розгляду спору подав відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 07.06.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, у відповідності до п.п. 5 п. 2 Розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема щодо:

- пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, природного підросту та самосіву на землях, призначених під відновлення лісу, законності вирубування;

- повноти та законності здійснених заходів щодо відтворення лісів, зокрема цінними та рідкісними породами дерев, породами, притаманними відповідному регіону, та повноти заходів з догляду за лісовими культурами на землях, призначених під відновлення лісу;

- раціонального та невиснажливого використання лісових ресурсів; добування продуктів лісу та використання лісових ресурсів; здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісовому господарстві та лісах;

- з використання полезахисних лісосмуг, водоохоронних і захисних лісових насаджень;

- заготівлі деревини в порядку рубок головного користування та здійснення лісогосподарських заходів;

- експлуатації нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, транспортних шляхів, магістральних трубопроводів, комунальних та інших об`єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає шкідливому впливу на стан і відтворення лісів;

- збереження корисної для лісу фауни.

Відповідно до п. 9 Розділу II Положення, Державна екологічна інспекція Столичного округу пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

е) відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Відповідно до аб. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) проведено з метою виконання доручення Прем`єр-міністра України від 29.01.2020 року № 2777/1/1-20 (далі - Доручення) на здійснення позапланового заходу з державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів стосовно ДП «Білоцерківське лісове господарство».

08.05.2020 року Державною екологічною інспекцією видано наказ № 400-П, про проведення позапланової перевірки ДП «Білоцерківське лісове господарство», відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 27.11.2018 року № 259, наказу Державної екологічної інспекції України від 08.05.2020 року №145 (що були чинні на час проведення перевірки) та посвідчення (направлення) № 3/5/000384 від 08.05.2020 року.

У період з 12.05.2020 року по 25.05.2020 року Інспекцією було проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог чинного природоохоронного законодавства Державним підприємством «Білоцерківське лісове господарство» (, 09130, Київська область, Білоцерківський район, с.Дрозди, урочище «Товста», квартал 50) (відповідач) у присутності директора ДП «Білоцерківське лісове господарство» Вітряка А.В., про що було складено відповідний Акт перевірки за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони від 25.05.2020 року за № 117/3/5/000384 (далі - Акт), який було отримано 25.05.2020 року представником відповідача.

На направлені на перевірку міститься напис відповідальної особи відповідача: «До перевірки допускаємо», тобто відповідачем було допущено Інспекцію для проведення перевірки.

Під час перевірки встановлено, що з наданих документів ДП «Білоцерківське лісове господарство» було організоване в 1991 році згідно наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 року № 133 та наказу по Київському державному лісогосподарському об`єднанню «Київліс» від 20.11.1991 року № 1633. Підприємство розташоване в південно-західній частині Київської області на території восьми адміністративних районів: Білоцерківський, Васильківський, Володарський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Тетіївський, Фастівський. Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 № 194526. Дата проведення державної реєстрації 12.03.1997 року, зміна свідоцтва про державну реєстрацію 12.02.2008 року. Статут підприємства від 2015 року зареєстровано 16.04.2015 року, номер запису 8006018, затверджено наказом Державного агентства лісових ресурсів України 14.04.2015 року № 142.

Під час проведення Інспекцією перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства в виявлено наступні порушення:

1. Під час розробки лісосіки ВРС у кварталі 65 виділі 4 на площі 3,7 га Сухоліського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство» допущено пошкодження до ступеня припинення росту двох дерев породи дуб, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст. 19 Лісового кодексу України;

2. Під час розробки лісосіки у кварталі 17 виділі 4 (5) ПРХ-20 року на площі 3,4 га Сквирського лісництва допущено пошкодження до ступеня припинення росту 1 дерева породи липа, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст. 19 Лісового кодексу України;

3. Під час розробки лісосіки у кварталі 51 виділі 6 РГК-20 року на площі 0,8 га Сквирського лісництва допущено зрізання одного сироростучого дерева породи граб без спеціального дозволу - лісорубного квитка (дерево не було призначене до рубки згідно із матеріалами відводу), що є порушенням ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

4. Під час розробки лісосіки у кварталі 51 виділі 6 РГК-20 року на площі 2,6 га Сквирського лісництва допущено зрізання одного сироростучого дерева породи ясен без спеціального дозволу - лісорубного квитка (дерево не було призначене до рубки згідно із матеріалами відводу) та пошкодження до ступеня припинення росту 1 дерева породи граб, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

5. Під час розробки лісосіки у кварталі 36 виділі 10 РГК-20 року на площі 3,0 га Володарського лісництва допущено зрізання одного сухостійного дерева породи граб без спеціального дозволу - лісорубного квитка (дерево не було призначене до рубки згідно із матеріалами відводу), що є порушенням ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

6. Під час розробки лісосіки РГК у кварталі 99 виділі 9 на площі 2,6 га Білоцерківського лісництва допущено пошкодження до ступеня припинення росту 6 дерев породи ясен та 1 дерева берези за межами виділеної лісової ділянки, що є порушенням пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України», ст. 19 Лісового кодексу України;

7. Виявлено фак незаконної порубки 12 дерев породи дуб в кварталі 56 виділі 1 Ставищенського лісництва, що є порушенням ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України;

8. Виявлено фак незаконної порубки 5 дерев породи вільха в кварталі 120 виділі 3 Сухоліського лісництва, що є порушенням ст. ст. 19, 69 Лісового кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Представником відповідача в Акті перевірки зазначено, що зауваження та заперечення до акту будуть надані у визначений законодавством термін.

29.05.2020 року Інспекцією за результатами проведення позапланової перевірки в зв`язку з виявленими порушеннями природоохоронного законодавства винесено припис № 3/5/000384, пунктом 5 якого надано відповідачу 10 днів після отримання припису - розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених порушень та надати копію наказу про його затвердження ДЕІ Столичного округу у відповідності до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пунктами 1, 2, 4 даного припису зобов`язано ДП «Білоцерківське лісове господарство» постійно з 01.06.2020 року дотримуватись таких норм:

- під час розробки лісосік, а також проведення інших робіт здійснювати заходи щодо мінімізації пошкодження дерев, що не підлягають вирубуванню та за межами лісосік, у відповідності до пункту 42 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року № 555 «Санітарні правила в лісах України» під час розробки лісосік, а також проведення інших робіт щодо мінімізації пошкодження дерев, що не підлягають вирубуванню, зокрема за межами лісосік;

- забезпечувати охорону лісів від незаконних рубок у відповідності до ст. 19 Лісового кодексу України;

- під час розробки лісосік не допускати зрізання дерев без спеціального дозволу - лісорубного квитка у відповідності до ст. 19, 69 Лісового кодексу України.

02.06.2020 рокув відповідачем надано листом вих. № 336 (далі - Лист) пояснення до Акту перевірки щодо порушень, виявлених в ході перевірки, в якому зазначено, що стосовно: пошкодження двох дерев породи дуб до ступеня припинення росту у Сухоліському лісництві, пошкодження одного дерева породи липа, одного дерева породи граб, незаконного зрізання за межами лісосіки одного дерева породи граб та одного дерева породи ясен у Сквирському лісництві, незаконного зрубання одного дерева породи граб за межами лісосіки у Володарському лісництві, пошкодження до ступеня припинення росту шести дерев породи ясен та одного дерева породи береза за межами лісосіки у Білоцерківському лісництві - після проведення службового розслідування винні будуть притягнуті до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Таким чином, наданим Листом відповідачем визнано факти порушення, котрі зазначені в Акті та зазначено, що винні особи будуть притягнуті до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Крім того, відповідач у Листі зазначав, що ним проводяться заходи щодо усунення виявлених порушень.

Наведені пояснення відповідача свідчать про фактичне визнання ним порушень, якізафіксовані в Акті перевірки.

19.08.2020 року Інспекцією складено претензію за № 32/08-06 про відшкодування шкоди, завданої лісу внаслідок незаконного зрізання та пошкодження дерев, яка складає 262 893,29 грн.

Інспекція, керуючись вимогами ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, з метою врегулювання досудового господарського спору зверталась до відповідача щодо виявлених під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства з метою виконання Доручення та встановлених порушень ст. 19, 69 Лісового кодексу України та п. 42 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМ України від 27.07.1995 року №555.

Розрахунок шкоди, заподіяної лісу, проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

На підставі п. 2 ч.2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до розрахунку Інспекції, розмір завданої шкоди розраховано в сумі:

- внаслідок незаконно зрізаних дерев (без спеціального дозволу - лісорубного квитка) п`яти дерев породи вільха в кварталі 120 виділі 3 Сухоліського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 16549,37 грн.;

- внаслідок допущення пошкодження до ступеня припинення росту двох дерев породи дуб. під час розробки лісосіки ВРС у кварталі 65 виділі 4 СРВ-2020 року на площі 3,7 га Сухоліського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 2388,61 грн.;

- внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту одного дерева породи липа під час розробки лісосіки ПРХ-2020 року в кварталі 17 виділі 4 (5) на площі 3,4 га Сквирського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 782,48 грн.;

- внаслідок незаконного зрізаного дерева (без спеціального дозволу - лісорубного квитка) одного дерева породи граб під час розробки лісосіки РГК- 2020 року в кварталі 51 виділі 6 на площі 0,8 га Сквирського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 304,75 грн.;

- внаслідок незаконного зрізання (без спеціального дозволу) одного дерева породи граб під час розробки лісосіки в кварталі 36 виділі 10 РГК-20 року на площі 3,0 га Володарського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 2223,88 грн.;

- внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту шести дерев породи ясен та одного дерева породи береза під час розробки ділянки РГК-2020 року в кварталі 99 виділі 11 Білоцерківського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 6301,01 грн.;

- внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту одного дерева породи граб та незаконно зрізаного одного дерева породи ясен під час розробки лісосіки РГК-2020 року в кварталі 51 виділі 6 на площі 2,6 га Сквирського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 1564,96 грн.;

- внаслідок незаконно зрізаних (без спеціального дозволу-лісорубного квитка) дванадцяти дерев породи дуб у кварталі 56 виділі 1 Ставищенського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство», складає 232778,23 грн.

На підставі викладеного та ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Інспекцією запропоновано відповідачу добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства, сплатити 262 893,29 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету. Копії платіжних доручень необхідно направити до Інспекції.

Однак, відповідачем в добровільному порядку нараховану шкоду не сплачено.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував. Зазначив про відсутність підстав для покладенняна нього цивільно-правової відповідальності за бездіяльність у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та зараження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

У відповідності до ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані:

1) забезпечувати посилення водоохоронних, захисних, кліматорегулюючих, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших корисних властивостей лісів з метою поліпшення навколишнього природного середовища та охорони здоров`я людей;

2) забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів для задоволення потреб виробництва і населення в деревині та іншій лісовій продукції;

3) здійснювати відтворення лісів;

4) забезпечувати підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів і збереження біотичного та іншого природного різноманіття в лісах;

5) здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень;

6) раціонально використовувати лісові ділянки.

Як вбачається з Акту перевірки, у відповідності до відомостей, зазначених у до додатку 6 «Перелік питань щодо проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів», на питання: підпункту 1.4 пункту 1 щодо того, чи здійснюється суб`єктом господарювання охорона лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень - позивач під час проведення перевірки відповів «так».

Тобто, Актом перевірки від 25.05.2020 року № 117/3/5/000384, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), зафіксовано дотримання відповідачем вимог пункту 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України, а саме: здійснення охорони лісів від пожеж, захисту від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень. А тому, позивач безпідставно зазначає в позовній заяві, що вина Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та зараження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду.

Крім того, до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» контролюючим органом не застосовувались санкції за результатами перевірки, як того вимагає ст. 8 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що свідчить про відсутність факту протиправної бездіяльності відповідача.

У відповідності до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі N 826/4278/14, від 20.02.2018 року у справі № 803/1130/17 сам по собі Акт перевірки не породжує правових наслідків для суб`єкта господарювання, оскільки акти є носіями доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог природоохоронного законодавства, на підставі яких приймається відповідне рішення контролюючого органу, а оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо складання актів та проведення перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі актів.

Державне підприємство «Білоцерківське лісове господарство» у встановлений законом строк надало позивачеві лист від 02.06.2020 року за вих. № 336, у якому виклало свої пояснення та зауваження до вказаного акту перевірки, які зводяться до того, які дії вживав та буде вживати суб`єкт господарювання по виявленим фактам незаконної рубки та пошкодження дерев до ступеня припинення росту та по двом виявленим правопорушенням, зазначеним у акті (п. 1.4 Переліку питань та пункти 3, 44.1 додатку № 6).

Позивач пов`язує обов`язок відшкодування шкоди відповідачем із протиправною бездіяльністю останнього у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок.

Норми частини 1 та 2 статті 86 Лісового кодексу України визначають, що організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядува¬ння відповідно до їх повноважень.

Позивачем в період з 20 травня по 25 травня 2021 року перевірялося дотримання відповідачем вимог п. 5 ч. 1 ст. 64 та ч. 1,2 ст. 86 Лісового кодексу України, за результатами чого порушень виявлено не було, навпаки, як вже зазначалося вище, організація охорони і захисту лісів здійснюється (п. 1.4 Додатку № 6).

Отже, Державне підприємство «Білоцерківське лісове господарство» не вчиняло правопорушення, за яке передбачається цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків, здійснювало охорону та захист лісів від незаконної рубки та пожеж, за фактом виявленої незаконної рубки в органи поліції направило заяви про злочин з необхідними матеріалами і поясненнями для проведення дій щодо виявлення та притягнення порушників до відповідальності.

Державне підприємство «Білоцерківське лісове господарство» заперечує проти розміру збитків, розрахованих позивачем. Вважаємо заявлений розмір збитків необгрунтованим з наступних підстав.

Позивач до стягнення у своєму позові зазначає суму збитків у розмірі 262 893,29 грн. Проте, листом від 11.03.2021 року за вих. № 210 він був повідомлений, що суму збитків у розмірі 13565,71 грн. було сплачено винними особами, які були встановлені в порядку, визначеному законом, на підтвердження чого до листа додавалися копії квитанцій.

Також відповідач зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Позивач у відповіді на відзив заперечував наведені у відзиві обставини.

Щодо позначки «+» - «так» у підпункті 1.4 пункту 1 Додатку 6 до акту перевірки від 25.05.2020 року №117/3/5/000584 (далі - Акт перевірки) у графі «Відповіді на питання» позивач пояснив, що у зазначеному додатку до Акту перевірки не встановлюються порушення вимог природоохоронного законодавства.

Додаток 6 до Акту перевірки містить лише перелік питань щодо проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Тобто, наявна в у підпункті 1.4 пункту 1 Додатку 6 позначка «+» - «так» означає лише те, що зазначене у цьому пункті питання щодо охорони та захисту лісів від незаконної рубки та інших пошкоджень перевірялося інспекторами під час проведення заходу державного нагляду (контролю).

Водночас, встановлені за результатами проведення заходу державного нагляду/контролю порушення описуються в розділі «Опис виявлених порушень вимог законодавства».

Щодо посилання відповідача в спростування факту порушення на незастосування санкцій, позивач пояснив, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю)» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);

відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;

надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Інспекцією були вжиті заходи щодо усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства відповідачем, у вигляді виданого припису від 29.05.2020 року №3/5/000384.

Щодо невідповідності заявленого розміру збитків таксам для обчислення розміру шкоди, позивач пояснив, що ним враховано в розрахунку розміру шкоди внаслідок незаконно зрізаних п`яти дерев породи вільха у кварталі 120 виділі 3 Сухоліського лісництва, що додавались до претензії про добровільне відшкодування завданих збитків внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у графі «Кількість сухостійних дерев, шт» зазначається сума дерев « 5». Тобто, в розрахунок включено саме сухостійні дерева, а не сироростучі.

Щодо зауважень стосовно індексу інфляції, необхідно враховувати, що індекс інфляції або споживчих цін - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які придбаває населення для невиробничого споживання. Індекс інфляції обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Ці показники, повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Держкомстат України, є офіційними та можуть використовуватися для проведення перерахунків грошових сум.

Виходячи зі змісту норм статей 19, 64, 86, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Отже, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі. вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчішення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 09.09.2018 року у справі № 909/976/17, постанові Верховного Суду 18.02.2019 року у справі № 926/869/18 від 24.02.2021 року у справі № 906/366/20.

Статтями 5, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню використання на території України. Використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.

Згідно з ст. 9 Лісового кодексу України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку. Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Положеннями ст. 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ч. ч 1-2 ст. 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 3 ст. 16 Цивільного кодексу України унормовано, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Слід зауважити, що ст. 1166 Цивільного кодексу України, встановлює загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди так званої «деліктної шкоди». Загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди вказаної статті є відсутність договірних відносин між боржником і завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).

Загальне правило вказаної статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Щодо складу правопорушення, суд зазначає, що неправомірність поведінки може полягати в діях чи бездіяльності, які призвели до завдання шкоди. Так само вина, може виражатись у формі умислу чи необережності.

У даному випадку, мова йде про шкоду/збитки, яку завдано саме у зв`язку з недотриманням вимог закону (природоохоронного законодавства) і відповідно в силу прямої вказівки закону настає відповідальність у вигляді шкоди.

Частина 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Як вбачається з вищезазначених статей Лісового кодексу України, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

У позові заявлено до відшкодування шкоду, заподіяну незаконними рубками дерев на території відповідача, що виявлено вході перевірки і відповідачем не спростовано. Обов?язок відповідного відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком виявлених фактів незаконно вирубаних дерев і розраховується на підставі відповідної Методки в залежності від вартості кожного дерева. Тому, за встаноленого факту рубки дерев, інші питання оформлення та застосування Акту перевірки не підлягають дослідженню в даному спорі.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №32/08-06 від 19.08.2020 про відшкодування в добровільному порядку шкоди завданої лісу в розмірі 262 893,29 грн., перерахувавши вказану суму на спеціальний рахунок Білоцерківської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», яку не було сплачено, після чого він звернувся до суду з позовом про її стягнення.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

В зв`язку з децентралізацією яка проводиться в Україні, згідно підпункту 10 пункту 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» у Київській області утворено нові райони, тому кошти потрібно стягувати за шкоду, яка була здійснена на території ДП «Білоцерківське лісове господарство» на рахунки територіальних громад, натериторії яких завдано шкоду в залежності від обсягу завданої шкоди:

- 18937,98 грн. на розподільчий рахунок Узинської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»;

- 2 652,19 грн. на розподільчий рахунок Сквирської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»;

- 2223,88 грн. на розподільчий рахунок Володарської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»;

- 6301,01 грн. на розподільчий рахунок Білоцерківської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»;

- 232 778,23 грн. на розподільчий рахунок Ставищенської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

Таким чином, вимоги Державної екологічної інспекції Столичного округу про стягнення з позивача збитків в розмірі 197334,60 грн. доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню шляхом стягнення на визначений позивачем розподільчий рахунок Баришівської територіальної громади Київської області (код класифікації доходів бюджету 24062100) «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державної екологічної інспекції Столичного округу до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» прo стягнення 262 893,29 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» (09130, Київська область, Білоцерківський район, с. Дрозди, урочище «Товста», квартал 50, ) 262 893,29 грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища з них:

- на розподільчий рахунок Узинської територіальної громади 9 468,99 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 5 681,39 грн., що становить 30 % від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 3 787,65 грн., що становить 20 % від загальної суми на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Сквирської територіальної громади 326,09 грн., що становить 50 % від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 795,65 грн., що становить 30% від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 530,43 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Володарської територіальної громади 1 111,94 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльност; 667,16 грн., що становить 30% від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 444,78 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Білоцерківської територіальної громади 3 150,50 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 1 890,30 грн., що становить 30 % від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 1 260,20 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету;

- на розподільчий рахунок Ставищенської територіальної громади 116 389,12 грн., що становить 50% від загальної суми, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»; 69 833,47 грн., що становить 30% від загальної суми, на користь спеціального фонду Державного бюджету України; 46 555,65 грн., що становить 20% від загальної суми, на користь спеціального фонду Київського обласного бюджету.

3. Стягнути з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» (09130, Київська область, Білоцерківський район, с. Дрозди, урочище «Товста», квартал 50; ) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (03035, м. Київ, вул. Солом`янська, 1, ) 3 943,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 30.06.2022 року