ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. Справа № 910/4700/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021

у справі № 910/4700/20 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222"

до: 1. Харківської обласної ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала"

про застосування правових наслідків недійсності правочину та зобов`язання вчинити дії

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Чижик К.М. - адвокат на підставі ордера

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (далі - ТОВ "Аптека № 222", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Харківської обласної ради (далі - ХОР, відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (далі - ТОВ "Обласна соціальна аптека", відповідач-2) про застосування правових наслідків недійсності правочину та зобов`язання вчинити дії, відповідно до якої просить суд:

- застосувати двосторонню реституцію між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" у зв`язку з недійсністю договору оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, укладеного між Харківською обласною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" шляхом повернення переданого за недійсним правочином в оренду майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195 Харківській обласній раді;

- витребувати у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, зобов`язавши Харківську обласну раду передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 та постановою Верховного Суду від 24.02.2020, зокрема, визнано недійсним договір оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, укладений між Харківською обласною радою та ТОВ "Обласна соціальна аптека", предметом якого є нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місця спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, та визнано укладеним з моменту набрання рішенням законної сили договору оренди стосовно вказаного майна між Харківською обласною радою та ТОВ "Аптека № 222".

Проте, незважаючи на наявність вказаного рішення, яке набрало законної сили та сплату орендних платежів, позивач позбавлений права користування орендованим майном, через перебування у нежитловому приміщенні загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місця спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, відповідача-2.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, у справі № 910/4700/20 позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого вирішено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв.м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.06.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" задоволено частково, внаслідок чого скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 910/4700/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" про витребування у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківської обласної ради передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі. Справу № 910/4700/20 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скеровуючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд зауважив, що судами попередніх інстанції вузько розтлумачено термін "витребувати", вживаний у статтях 400, 620 ЦК України, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Аптека № 222" про витребування у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківської обласної ради передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині витребування у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківської обласної ради передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зареєстровано речове право на нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195, відтак, позивач не вступив у строкове платне користування майном у розумінні умов договору (п. 2.1), й, відповідно, у відповідача-1 не виник обов`язок передати орендарю майно, оскільки переданню майна має передувати державна реєстрація.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, відповідно до якого позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

В обґрунтування скарги позивач зазначає, що орендар вступає у строкове платне користування не раніше дати державної реєстрації договору (на момент виникнення спірних правовідносин - державної реєстрації права оренди) та акта приймання-передачі майна. Відтак, позивач вказує, що не зможе зареєструвати право оренди за відсутності акта приймання-передачі майна. Однак, під час прийняття рішення судом першої інстанції ототожнено поняття державної реєстрації правочину та державної реєстрації права оренди.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

29.12.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/6667/21 від 30.12.2021 у зв`язку перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4700/20.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 справу №910/4700/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 прийнято до провадження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Аптека № 222" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 09.02.2022; учасникам справи встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4700/20.

Відповідач-2 скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач-2 зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів державної реєстрації права оренди, з огляду на що договір оренди комунального майна від 05.03.2019 № 368Н є неукладеним. До того ж, як вказує відповідач-2, спірне приміщення звільнено, про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 відкладено на 16.03.2022.

Відповідач-1 скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач-1 зазначає, що у випадку, якщо апеляційний суд погодиться з доводами апеляційної скарги, виникне сиутація, коли за судовим рішенням у справі № 910/2805/19 державна реєстрація є обов`язковою умовою для вступу у строкове платне користування орендарем, а за судовим рішенням у даній справі - не обов`язковою.

Судове засідання, призначене на 16.03.2022, не відбулося, у зв`язку із початком широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" призначено до розгляду на 08.06.2022.

30.05.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 у задоволенні клопотання Харківської обласної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/4700/20 відмовлено.

У судове засідання відповідачі та третя особа явку своїх уповноважених представників не забезпечила.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

За приписами ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи, що останні про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції не повідомили та не заявили клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів, зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору у даній справі без заслуховування додаткових пояснень відповідачів, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги без участі вказаних осіб.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, постановивши нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

08.06.2022 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 25.04.2017 Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради "Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І.Шаповала" звернулося до Харківської обласної ради із проханням вирішити питання щодо передачі в оренду нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195 (далі - об`єкт оренди).

Рішенням Харківської обласної ради від 25.05.2017 № 466-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" визначено передати в оренду об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області згідно з додатками 1, 2. У пункті 9 додатку № 1 до рішення № 466-VII визначено передати в оренду, зокрема, об`єкт оренди.

У липні 2017 року Харківською обласною радою було оголошено конкурс на право оренди об`єкту оренди. За результатами конкурсу переможцем на право оренди об`єкту оренди визначено ТОВ "Аптека № 222".

Листом від 01.08.2017 ТОВ "Аптека № 222" повідомлено, що він є переможцем конкурсу та ухвалено рішення про передачу в оренду останньому об`єкта оренди.

Як зазначено судами, позивачем після цього вживалися заходи щодо оформлення орендних відносин, водночас, Харківська обласна рада почала ухилятися від оформлення орендних відносин із ТОВ "Аптека № 222".

Листом 28.12.2017 № 28/12-17/1 ТОВ "Аптека №222" звернулось до Харківської обласної ради з проханням повідомити інформацію стосовно суб`єкта оціночної діяльності, який повинен бути залучений для проведення незалежної оцінки об`єкта нерухомості, та роз`яснити дії щодо подальшого укладання договору оренди відповідного приміщення.

У відповідь на вказаний лист Харківська обласна рада листом від 09.02.2018 № 01-37/361 повідомила ТОВ "Аптека №222" про те, що у зв`язку із зверненням Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала" (від 20.07.2017 № 04-02/668 та від 03.11.2017 №04-02/1128/1) з проханням не передавати в оренду відповідні приміщення, оскільки використання їх необхідне для власних потреб балансоутримувача, на розгляд чергової сесії обласної ради планується винесення питання про виключення відповідного об`єкта з переліку таких, що підлягає передачі в оренду, тому проведення оцінки нежитлових приміщень та подальше укладення договору оренди є недоречним.

Відповідно до пункту 4 рішення Харківської обласної ради ХV сесії VII скликання від 01.03.2018 № 708-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" вирішено внести зміни до додатку 1 "Об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду" до рішення обласної ради від 25.05.2017 № 466-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", вилучивши об`єкт, зазначений в пункті 9.

Згідно з пунктом 8 додатку 1 до рішення Харківської обласної ради ХVІІІ сесії VII скликання від 06.12.2018 № 876-VII "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" до переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду було включено нежитлове приміщення 1-го поверху (кімн. № 54) загальною площею 28,0 кв. м, у т. ч. місця спільного користування площею 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", які перебувають на балансі Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала", розташовані за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, для розміщення аптечного пункту, що реалізує готові ліки.

Листом від 14.12.2018 № 60 ТОВ "Аптека № 222" звернулось до Харківської міської ради, в якому вказувало на те, що 27.07.2017 його було визнано переможцем конкурсу з передачі в оренду відповідного нежитлового приміщення, після чого будь-яких повідомлень щодо скасування таких результатів конкурсу чи визнання їх недійсними не отримувало. В той же час, в газеті "Слобідський край" від 13.12.2018 № 100-101 було здійснено публікацію оголошення Харківської обласної ради про намір передати в оренду спірне приміщення, у зв`язку з чим ТОВ "Аптека № 222" просило виключити спірне приміщення з переліку об`єктів, що підлягають передачі в оренду, та укласти договір оренди комунального майна строком на 10 років з ТОВ "Аптека № 222".

У відповідь на вказаний лист Харківською обласною радою листом від 15.01.2019 № 01-37/98 було повідомлено про відсутність в обласної ради підстав для укладання договору оренди спірного приміщення з ТОВ "Аптека № 222", як переможцем конкурсу на укладання договору оренди від 27.07.2017, оскільки такий конкурс проводився на підставі внесення рішенням Харківської обласної ради ХІ сесії VII скликання від 25.05.2017 № 466-VII спірного приміщення до переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду, однак, рішенням від 01.03.2018 № 708-VII такий об`єкт було вилучено з відповідного переліку.

На думку позивача, відповідач-1 провів конкурс на право оренди об`єкту оренди із грубим порушенням процедури його проведення та вимог законодавства про захист економічної конкуренції, обмеживши всіх учасників від участі у конкурсі, окрім ТОВ "Обласна соціальна аптека", з яким у подальшому було укладено договір оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195, укладений між Харківською обласною радою та ТОВ "Обласна соціальна аптека".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019, які у свою чергу залишені без змін постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.02.2020 у справі № 910/2805/19:

- визнано незаконним рішення Харківської обласної ради XV сесії VІI скликання від 01.03.2018 № 708-VІI в частині внесення змін до додатку № 1 "Об`єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, що підлягають передачі в оренду" до рішення обласної ради від 25 травня 2017 року № 466-VІI "Про передачу в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та про внесення змін до додатків до деяких рішень обласної ради щодо передачі в оренду об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області", в частині виключення об`єкту, зазначеного у пункті 9 цього документу, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195.

- визнано незаконним рішення Харківської обласної ради XVІІІ сесії VІI скликання від 06.12.2018 № 876-VІI в частині включення до додатку №1 до вказаного рішення об`єкту, зазначеного у пункті 8 цього документу, а саме - нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195.

- визнано недійсним договір оренди № 368Н комунального майна від 05.03.2019, а саме: нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, укладений між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" (61022, Харківська обл., м. Харків, провулок Криничний, буд. 10; ідентифікаційний код 42486957).

- визнано укладеним між Харківською обласною радою (61200, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська, буд. 64; ідентифікаційний код 24283333) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61124, Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 177; ідентифікаційний код 31439339) з моменту набрання рішенням законної сили договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195, на визначених умовах.

Позивач зазначає, що після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19 він добросовісно сплачує орендну плату у встановленому договором порядку та розмірі, проте отримати передані в оренду приміщення у фактичне користування йому не вдається, оскільки, у цих приміщеннях продовжує протиправно знаходитись відповідач-2 без будь-яких на те законних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021, у справі № 910/4700/20 позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого вирішено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195. В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.06.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" задоволено частково, внаслідок чого скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 910/4700/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" про витребування у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом зобов`язання Харківської обласної ради передати вказані приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі. Справу № 910/4700/20 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

23.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 64744805 з примусового виконання наказу № 910/4700/20, виданого 16.02.2021 Господарським судом міста Києва про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Обласна соціальна аптека" з нежитлових приміщень загальною площею 28,0 кв.м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195.

З урахуванням вказівок Верховного Суду, судом першої інстанції, під час нового розгляду справи, надано оцінку положенням договору оренди, укладеного між Харківською обласною радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (орендар) за рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/2805/19 (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно (цілісний майновий комплекс комунального підприємства, структурний підрозділ комунального підприємства, нерухоме майно (будівля, споруда, приміщення), окреме індивідуально визначене майно) (далі - майно) загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, розташоване за адресою: м. Харків, просп. Московський 195, на першому поверсі(ах) будівлі літ. "Б-7" (будинку, приміщення, будівлі).

За твердженнями позивача, на підставі судового рішення у справі № 910/2805/19 у нього виникло право оренди вищеназваного майна, у зв`язку з чим його законний інтерес на фактичне отримання майна у користування підлягає захисту.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитися з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а твердження скаржника вважає обґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання вищевказаного договору, колегія суддів зазначає, що такий за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частиною 3 ст. 283 ГК України встановлено, що об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Норми статей 765, 766 ЦК України визначають обов`язок наймодавця щодо передання майна наймачеві та правові наслідки його невиконання. Зокрема, відповідно до статті 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно із статтею 766 ЦК України, якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором:

1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою;

2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання.

За приписами статті 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Скеровуючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зробив висновок, що зміст статей 16, 620, 765, 766 ЦК України дає підстави вважати, що у цьому випадку позивачем у справі правильно обрано спосіб захисту - витребування орендованого майна шляхом передання його на умовах, передбачених договором оренди, оскільки термін "витребувати" означає "одержати що-небудь на вимогу; вимагати та отримати". При цьому зміст цього терміну означає одержання (набуття) речі як у власність, так і в користування. Про це, зокрема, свідчить зміст статей 400, 620 Цивільного кодексу України. Таким чином, термін "витребування" вживається у актах цивільного законодавства України не лише для позначення речово-правових способів захисту права власності, а й при характеристиці зобов`язально-правових способів захисту цивільних прав.

Водночас, Верховий Суд зауважив, що вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача у цій частині повинно здійснюватися з урахуванням умов договору оренди спірного нежитлового приміщення.

Розділом 2 Договору визначено умови передачі орендованого майна Орендарю.

Так, згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання-передачі майна.

Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця (п. 2.4 договору).

У пункті 7.1 договору визначено обов`язок орендодавця передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором, а в разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - після державної реєстрації договору.

Згідно п. 10.1 договору його укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з моменту отримання майна по акту приймання-передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За приписами статті 794 ЦК України, право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 793 цього Кодексу, якщо договір, укладений за результатами електронного аукціону, предметом якого є майно державної або комунальної власності.

Абзац восьмий пункту другого частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV визначає, що державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема, право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

Згідно ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зареєстровано речове право на нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв. м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський 195. Водночас обов`язок забезпечити державну реєстрацію договору оренди покладено на орендаря. За таких обставин, позивач не вступив у строкове платне користування майном у розумінні умов договору (п. 2.1), й, відповідно, у відповідача-1 не виник обов`язок передати орендарю майно, оскільки переданню майна має передувати державна реєстрація. Тобто моментом, з яким договір пов`язує початок користування майном, є державна реєстрація речового права.

Колегія Північного апеляційного господарського суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання-передачі майна.

Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця (п. 2.4 договору).

За змістом пунктів 2.1. та 2.4. договору орендар вступає у строкове платне користування майном не раніше дати державної реєстрації договору та акта приймання-передачі майна.

При цьому Харківська обласна рада зобов`язана скасти відповідний акт.

Тобто наявність акта приймання-передачі також є необхідною умовою для вступу орендаря у строкове платне користування майном на рівні із державною реєстрацією права користування оренди.

Водночас, виходячи з предмета позову, колегія суддів вважає, що передача приміщення за актом приймання-передачі не ставиться в залежність від проведення державної реєстрації права оренди.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Харківська обласна рада відмовляється від складання та передачі за актом приймання-передачі приміщення.

Відповідно до частини першої статті 795 ЦК України передавання наймачеві (орендарю) будівлі або її окремої частини оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що за відсутності акта приймання-передачі приміщення орендар не отримав би у фактичне користування спірне нежитлове приміщення за наявності державної реєстрації права оренди.

З огляду на вищевикладене, враховуючи пункт 2.1. договору та норми частини першої статті 795 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог в частині витребування у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом передання його на умовах, передбачених договором оренди, тобто за актом приймання-передачі.

Наведене вище не суперечить пункту 2.1. договору, за умовами якого орендар вступає у строкове платне користування майном не раніше дати державної реєстрації договору та акта приймання-передачі майна.

Таким чином, наявність акта приймання-передачі майна є обов`язковою умовою для набуття орендарем у строкове платне користування нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з доводами апелянта в частині того, що позивач у даній справі використовує зобов`язальний механізм способу захисту, а, відтак, встановлення обставин, які пов`язують факт виникнення права оренди з моментом державної реєстрації такого права не впливає на вирішення спору у даній справі, оскільки, виходячи зі змісту предмета позову, позивач вимагає від орендодавця виконання свого обов`язку в натурі - фактичної передачі майна за актом відповідно до пункту 2.4. договору.

Наведені вище обставини не були враховані місцевим господарським судом при ухваленні рішення.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта щодо неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 судом апеляційної інстанції.

Статтею 129 Конституції Українивстановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3статті 13 Господарського процесуального кодексу Українисудочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу Україниналежними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Разом з тим, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 - скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

З огляду на задоволення позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача-1, відтак, до стягнення з відповідача-1 на користь позивача підлягає 2 102 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3 153 грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 у справі № 910/4700/20 скасувати.

3. Ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" в частині витребування у Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" нежитлового приміщення загальною площею 28,0 кв. м, у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом передання Харківською обласною радою вказаних приміщень Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі задовольнити.

4. Витребувати у Харківської обласної ради (61002, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 64, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61124, місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 177, ) нежитлове приміщення загальною площею 28,0 кв. м., у тому числі місць спільного користування 7,3 кв.м, будівлі літ. "Б-7", що знаходиться за адресою м. Харків, просп. Московський, 195 шляхом передання Харківською обласною радою вказаних приміщень Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" за актом приймання-передачі.

5. Стягнути з Харківської обласної ради (61002, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 64, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 222" (61124, місто Харків, проспект Гагаріна, будинок 177, ) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

7. Матеріали справи № 910/4700/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено: 27.06.2022.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз