номер провадження справи 12/41/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 Справа № 908/424/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/424/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

про стягнення 760649,86 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 14.02.2022, в прохальній частині якої просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованість за договором поставки товару № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 в сумі 685062,00 грн., інфляційних витрат в сумі 55488,97 грн., трьох процентів річних в сумі 20098,89 грн., що разом складає 760649,86 грн.

При цьому на першому аркуші позовної заяви позивач зазначив в якості відповідача 1 - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та в якості відповідача 2 - Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Проаналізувавши зміст поданої позовної заяви в даній справі в тому числі її вимоги, викладені в прохальній частині, суд дійшов висновку, що позивачем фактично заявлено позовні вимоги до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Разом з тим в тексті позовної заяви позивач зазначив, що попередньо розрахований розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 10000,00 грн. та 38032,50 грн. гонорар успіху.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/424/22, присвоєно справі номер провадження 12/41/22, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

02.05.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із електронним цифровим підписом, в якому останній зазначає наступне:

- між позивачем та відповідачем укладений договір поставки товару № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 17.12.2020, (далі - Договір), згідно із п. 1.1., 3.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар загальною вартістю 825279,60 грн. (з ПДВ);

- пунктом 3.2. Договору встановлено, що розрахунок за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника;

- пунктом 3.3. Договору встановлено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН);

- до договору не вносились зміни щодо строків і порядку оплати за поставлений товар (як вартості самого товару, так і ПДВ на поставлений товар);

- зі змісту вищенаведених умов договору вбачається, що сторони розмежували порядок і строки сплати ПДВ на поставлений товар та вартості самого товару: вартість товару сплачується протягом 60 календарних днів з моменту поставки, ПДВ сплачується після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в (ЄРПН);

- проте, строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ ( 137546,60 грн.) в договорі не встановлений;

- позивачем дотриманий порядок надання документів для оплати частини товару в розмірі ПДВ, оскільки податкові накладні на електронну адресу ВП ЗАЕС направлені, проте, строк, на протязі якого необхідно сплатити вартість товару в розмірі суми ПДВ в Договорі не встановлений;

- 20.12.2021 відповідачем отримана претензія позивача № 1/465 від 13.12.2021 про оплату заборгованості за Договором в розмірі 774801,15 грн. (з урахуванням ПДВ), таким чином, враховуючи приписи ст. 530 ЦК України, з 21.12.2021 розпочався семиденний строк для виконання відповідачем зобов`язання за договором в частині оплати суми ПДВ, який закінчився 27.12.2021;

- враховуючи вищевикладене позивач неправильно визначив строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару та частини вартості товару в розмірі суми ПДВ;

- 18.02.2022 відповідач частково сплатив на рахунок позивача за Договором суму в розмірі 118466,00 грн. наступними платіжними дорученнями: № 3807 - 50000,00 грн., № 3810 - 15750,00 грн., № 3811 - 3012,00 грн., № 3808 - 5664,00 грн., № 3812 - 44 040,00 грн.;

- таким чином, залишилася не оплаченою вартість поставленого за Договором товару в розмірі 566596,00 грн.;

- отже, заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу в розмірі 685062,00 грн. є необґрунтованою, в зв`язку з чим не підлягає задоволенню;

- позивач при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат здійснював нарахування на суму вартості товару з урахуванням ПДВ, що не відповідає п. 3.2. і п. 3.3. договору № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 17.12.2020, оскільки строк оплати ПДВ в Договорі не встановлений;

- отже, позивач неправильно визначив строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару за Договором, що, в свою чергу, спричинило неправомірне нарахування інфляційних втрат та 3% річних, в тому числі і на суму ПДВ;

- звертає увагу суду на те, що адвокат Хілько А.С. на підставі договорів про надання правової допомоги одночасно надає правничу допомогу позивачу у кількох аналогічних справах про стягнення заборгованості за договорами поставки продукції (товару) (де ті ж самі сторони), відсотків річних та інфляційних витрат: справа № 908/3852/21, справа № 908/155/22, справа № 908/402/22, справа № 908/153/22, справа № 908/539/22, справа № 908/520/22;

- таким чином, роботи, які виконує адвокат, є однотипними, в зв`язку з чим, при їх повторені витрачається менше часу, отже, з боку адвоката наявна аналогічність виконуваних робіт, аналогічність правової позиції, аналогічність підготовлення документів тощо;

- позивачем доданий до позовної заяви «Попередній опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі» не містить відомостей про час, витрачений на надання послуг: «збір та ознайомлення з доказами у справі», «підготовка правової позиції та узгодження її з Клієнтом», «підготовка претензії», «підготовка позовної заяви з додатками», «відповідь на відзив»;

- вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. порівняно зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) є неспіврозмірними та достатньо завищеними, оскільки, предметом позовних вимог є стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на основну суму боргу за договором поставки, який є типовим та не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль, позовна заява є типовою, а розрахунки заявлених до стягнення сум не є складними і не потребують значного часу; справа не обтяжена кількістю доказів, які б потребували вивчення, відтак, є нескладною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства та судової практики;

- крім того, ціна позову не впливає на вирішення питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката;

- відповідач заперечує відносно заявленого ТОВ «ТД «ДОНОВАТ» розміру судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи;

- враховуючи те, що справа № 908/424/22 не є складною, відносини між сторонами виникли з простого договору поставки, представник позивача надає правову допомогу за аналогічними договорами надання послуг, що передбачає аналогічність виконуваних адвокатом робіт, вироблення адвокатом аналогічної правової позиції, підготовлення документів тощо, представник відповідача вважає за необхідне, керуючись ч. 5 ст. 126 ГПК України, заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яку поніс позивач. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, керуючись ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які поніс позивач.

03.05.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява за вих. № 28-23/6868 від 02.05.2022 із електронним цифровим підписом із запереченнями проти розгляду справи № 908/424/22 в порядку спрощеного позовного провадження, в якій останній просить: постановити ухвалу про розгляд справи № 908/424/22 за правилами загального позовного провадження та відкласти розгляд справи № 908/424/22 до закінчення воєнного стану в Україні. Вказана заява обґрунтована тим, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 та № 259/2022 від 18.04.2022 був продовжений з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідач зазначає, що Енергодарську міську територіальну громаду Запорізької області, в межах якої розташовані виробничі потужності та органи управління відповідача, включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022. Вказує, що 02.03.2022 Радою суддів України усім судам України були надані рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану (розміщені на офіційному сайті РСУ в мережі інтернет), якими судам, зокрема, рекомендовано: по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження. Також зазначає, що 04.03.2022 на офіційному сайті Верховного суду була оприлюднена інформація про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, згідно з якою справи, які не є невідкладними розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників провадження.

05.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив із електронним цифровим підписом, в якій останній зазначає наступне:

- враховуючи те, що позивач поставив товар, а відповідач цей товар прийняв у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару;

- позивач на виконання умов договору поставив товар, який залишається неоплаченим на загальну суму 685062,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, та не заперечується відповідачем;

- крім того, позивач з урахуванням вимог п. 201.10 статті 201 ПК України зареєстрував податкову накладну, що підтверджується квитанцією про її реєстрацію, яка була надана разом з позовною заявою;

- податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту;

- підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня;

- отже, факт дотримання позивачем умов договору щодо складання податкової накладної при постачанні товару відповідачу та її реєстрації у визначені ПК України строки, про що свідчить відповідна квитанція;

- тобто позивачем виконано всі умови договору і поставка товару і реєстрація податкових накладних;

- позивач не погоджується з твердженням відповідача, що обов`язок оплати ПДВ виникає з моменту отримання вимоги про сплати;

- твердження відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений спростовуються умовами п. 3.3. Договору, в якому чітко вказано, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отриманої податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку;

- положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не передбачено обов`язку продавця товарів/послуг надавати покупцю товарів/послуг податкові накладні в електронній формі;

- згідно ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна вважається отриманою покупцем в день реєстрації податкової накладної;

- посилання відповідача на пункт 4.5. договору є безпідставним, оскільки даним пунктом встановлено зобов`язання щодо складання та реєстрації податкової накладної, та вказана адреса для листування в рамках адміністрування ПДВ, проте саме обов`язку надсилання податкової накладної не передбачено;

- таким чином, строк оплати ПДВ встановлений умовами п. 3.3. Договору, а саме вартість продукції у розмірі суми ПДВ оплачується після отримання податкової накладної, а тому твердження відповідача про ненастання строку оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ є безпідставними;

- стосовно заперечень відповідача проти розрахунку 3% річних та інфляційних витрат вважає за необхідне зазначити, що в період прострочення, за який позивач нараховує 3% річних та інфляційні витрати, строк оплати вартості товару та ПДВ відповідно до п. 3.3. Договору настав;

- відповідач свого обов`язку щодо повної оплати позивачу за поставлений товар, обумовленого у договорі не виконав, як не виконав і вимоги ст. 625 ЦК України, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним;

- таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 ст. 625 ЦК України, а доводи відповідача про неправомірне нарахування 3% річних та інфляційних втрат є безпідставними;

- відповідачем не наведено контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката;

- звертає увагу суду на Постанову ВГСУ від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17, в якій зроблено висновок: що коли справа не потребує великого обсягу юридичної і технічної роботи, розмір компенсації витрат на правову допомогу адвоката на рівні 10 % від ціни позову є обґрунтованим та справедливим;

- ціна позову у справі 760649,86 грн., таким чином розмір витрат на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн. становить 1,31% від ціни позову, отже, розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та справедливим;

- заперечувати неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу можливо лише за наявності детального розрахунку, саме детальний розрахунок є відображенням реальних послуг, наданих адвокатом, та витрат, понесених у зв`язку з їх наданням;

- між тим представником позивача до теперішнього часу не надавалось клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, а лише було подано попередній (орієнтовний) розрахунок, а тому твердження відповідача щодо розрахунку вартості складових наданих відповідних послуг є необґрунтованим та передчасним.

06.05.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, в якій останній зазначає, що під час розгляду справи у суді відповідачем оплачена основна заборгованість за договором № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 в сумі 685062,00 грн. З урахуванням викладеного просить суд закрити провадження в частині сплачених позовних вимог основного боргу у розмірі 685062,00 грн. та розглядати позовні вимоги в наступній редакції: стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" інфляційні збитки за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором поставки № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 в сумі 87383,64 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 21118,29 грн.

10.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява із електронним цифровим підписом, в якій останній зазначає, що під час розгляду справи позивачем було направлено заяву про зменшення позовних вимог через електронний суд, однак у зв`язку з технічною помилкою до додатків не підкріпився файл «докази направлення». Просить суд долучити до справи № 908//424/22 докази направлення відповідачам заяви про зменшення позовних вимог. До вказаної заяви позивач надав роздруківки про направлення копії заяви про зменшення позовних вимог та платіжних доручень на електронні адреси Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція».

10.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява із електронним цифровим підписом, в якій останній зазначає, що під час розгляду справи позивачем було направлено заяву про зменшення позовних вимог через електронний суд, однак у зв`язку з технічною помилкою до додатків не підкріпився файл «розрахунки заборгованості». Просить суд долучити до справи № 908//424/22 розрахунки заборгованості. До вказаної заяви позивач надав роздруківки про направлення копії цієї заяви із розрахунками заборгованості на електронні адреси Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція».

10.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання із електронним цифровим підписом, в якому останній зазначає, що внаслідок зменшення позовних вимог позивачем надмірно сплачений судовий збір в сумі 8928,75 грн. Просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 8928,75 грн.

Розглянувши подану позивачем заяву про збільшення або зменшення позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом прийнято до уваги, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення або зменшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 ст. 46 ГПК України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі винесена судом 14.03.2022, відтак враховуючи те, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України строк для подачі позивачем заяви про збільшення або зменшення розміру позовних вимог спливає 13.04.2022.

Відповідно до інформації, отриманої з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html щодо відстеження пересилання поштових відправлень копію ухвали про відкриття провадження у даній справі (поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 485) позивач отримав 28.03.2022.

Враховуючи дату отримання позивачем копії ухвали про відкриття провадження у даній справі позивач мав можливість подати до суду заяву про збільшення або зменшення позовних вимог у строк до 13.04.2022.

Втім заява про збільшення або зменшення позовних вимог подана позивачем через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі 05.05.2022), та вказана заява зареєстрована канцелярією суду 06.05.2022.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги, викладені позивачем в позовній заяві.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 5 ст. 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 248 100,00 грн.); 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 1 240 500,00 грн.).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Предметом позову в даній справі є вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 в сумі 685062,00 грн., інфляційних витрат в сумі 55488,97 грн., трьох процентів річних в сумі 20098,89 грн., що разом складає 760649,86 грн.

Так, ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.03.2022 суд визначив, що справа є малозначною та ухвалив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З огляду на предмет позову справа № 908/424/22 не є складною, не потребує проведення судового засідання, в матеріалах справи наявні всі докази, необхідні для вирішення спору по суті.

Таким чином, оскільки справа № 908/424/22 є малозначною, а відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи приписи ч. 7 ст. 250 ГПК України, клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи № 908/424/22 до закінчення воєнного стану в Україні суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Так, судом враховано, що відповідачем по справі є Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", яка знаходиться у м. Енергодар Запорізької області, та є адміністративним центром Енергодарської міської територіальної громади.

Енергодарська міська територіальна громада розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій та перебуває в тимчасовій окупації відповідно до Переліку, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 10.06.2022 № 113).

Проте, як свідчать матеріали справи відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав 20.04.2022 копію ухвали про відкриття провадження у справі № 908/424/22, подав до господарського суду 02.05.2022 (під час дії воєнного стану в Україні) відзив на позовну заяву, а також заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про відкладення розгляду справи.

Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, в якому відповідач виклав свою позицію щодо пред`явлених позовних вимог, інтереси відповідача в даній справі є представленими.

Приписами ч. 1, 3 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом.

Оскільки відповідач обізнаний про розгляд даної справи, скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання суд, враховуючи завдання та основні засади (принципи) господарського судочинства, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 23.05.2022.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 07.12.2020 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (далі Покупець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Доноват» (далі Постачальник, позивач у справі) був укладений договір поставки товару №465(1)20УК/53-121-01-20-09982, далі Договір, відповідно до п. 1.1., 1.2. якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити товар, згідно зі специфікацією, оформленою у вигляді додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного договору. Строк поставки товару: грудень 2020 року.

Умовами п. 3.1. - 3.3. Договору сторони визначили, що ціна договору складає 687 733,00 грн., крім того ПДВ 20% 137 546,60 грн. Загальна ціна договору складає 825 279,60 грн. (з ПДВ). Розрахунок за товар здійснюється протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Згідно із п. 4.1. - 4.5. Договору поставка товару відбувається на умовах відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDР - м. Енергодар, вул. Промислова, 133, склад №4 Одержувач товару - ЗВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Енергодар. Поставка товару відбувається в строк згідно п. 1.2. цього договору. Товар, що поставляється, повинен супроводжуватись наступними документами:

а) видаткова накладна (3 прим.);

в) паспорт (поз. 4-7,9,11,12,13,14,15);

г) інструкція (поз. 2,3,10);

д) сертифікат або свідоцтво про калібрування (поз.1,4-7,14);

е) копія декларації про відповідність (поз. 4-7,8,11,12,14);

ж) набір щупів (поз. 14);

и) гарантійний талон (поз. 1).

Постачальник зобов`язаний оповістити Покупця про відвантаження товару телеграмою (або факсимільним зв`язком, або телефонограмою, або листом з повідомленням про вручення) за 7 (сім) днів до початку відвантаження з обов`язковою вказівкою наступник даних:

- дата відвантаження;

- номер договору;

- кількість місць;

- кількість штук;

- ціна.

Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: pdvzaes@mgw.nрр.zр.uа. В податковій накладній у рядку «Код філії отримувача (покупця)» зазначати числовий номер ВП ЗАЕС - 01 та код ЄДРПОУ юридичної особи ДП «НАЕК «Енергоатом» - 24584661. Постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання товару, що надається за договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 № 8.

Відповідно до п. 12.1. Договору договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом року з дати укладання.

Так, на виконання умов укладеного Договору Постачальник (позивач) поставив Покупцю (відповідачу) товар на загальну суму 825279,60 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними, а саме:

- видатковою накладною № 1 від 11.01.2021 на суму 69600,00 грн. (сума ПДВ - 11600,00 грн.);

- видатковою накладною № 78 від 24.12.2020 на суму 184257,60 грн. (сума ПДВ - 30709,60 грн.);

- видатковою накладною № 83 від 28.12.2020 на суму 168906,00 грн. (сума ПДВ - 28151,00 грн.).;

- видатковою накладною № 88 від 29.12.2020 на суму 320400,00 грн. (сума ПДВ - 53400,00 грн.);

- видатковою накладною № 89 від 30.12.2020 на суму 82116,00 грн. (сума ПДВ - 13686,00 грн.).

Позивач в позові зазначив, що за видатковою накладною № 78 від 24.12.2020 на суму 153548 грн. 00 коп. та сума ПДВ 30709 грн. 60 коп., разом на суму 184257 грн. 60 коп., неоплаченим залишається борг у сумі 44040 грн. 00 коп.

Матеріали справи свідчать, що оскільки відповідач не здійснив оплату поставленого товару позивач звернувся до відповідача з претензією № 1/465 від 13.12.2021 про сплату заборгованості в сумі 774801,15 грн. Претензію надіслано 14.12.2021 на адресу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) та на адресу Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"(вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71504), що підтверджується описами вкладення від 14.12.2021 та накладними АТ "Укрпошта" №420, № 404.

У відповіді на вказану претензію відповідач повідомив, що зобов`язання ВП ЗАЕС по оплаті поставленого товару за договором поставки № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 виконані частково в розмірі 24177,60 грн., претензійні вимоги на суму 774801,15 грн. (709239,60 грн. - основний борг, 48844,51 грн. - інфляційні витрати і 16714,04 грн. - 3% річних) є такими, що не підлягають задоволенню.

Як вбачається з документів, доданих до позовної заяви, 21.12.2021 відповідач оплатив за поставлений товар суму 10000,00 грн. та 13.01.2022 оплатив за поставлений товар суму 14177,60 грн., що підтверджується виписками по рахунку позивача за 21.12.2021 та за 13.01.2022.

У зв`язку з несплатою решти вартості товару позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором поставки № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 в сумі 685062,00 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 23.02.2021 по 05.02.2022 в сумі 20098,89 грн. та інфляційні витрати за загальний період з січня 2021 по грудень 2021 в сумі 55488,97 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, умови передачі товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані з боку відповідача видаткові накладні № 1 від 11.01.2021, № 78 від 24.12.2020, № 83 від 28.12.2020, № 88 від 29.12.2020, № 89 від 30.12.2020), його не повернув, а тому зобов`язаний здійснити оплату його вартості в строк, встановлений договором.

Порядок здійснення оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 3 Договору, а саме в пунктах 3.2., 3.3., якими передбачено, що розрахунок за товар здійснюється протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу на загальну суму 825279,60 грн. (з ПДВ), що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 1 від 11.01.2021, № 78 від 24.12.2020, № 83 від 28.12.2020, № 88 від 29.12.2020, № 89 від 30.12.2020.

Зі змісту п. 3.2. Договору вбачається, що розрахунок за товар здійснюється протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

З урахуванням п. 3.2. Договору строк оплати товару (без ПДВ) за видатковою накладною № 1 від 11.01.2021 настав - 12.03.2021, за видатковою накладною № 78 від 24.12.2020 строк настав - 22.02.2021, за видатковою накладною № 83 від 28.12.2020 строк настав - 26.02.2021, за видатковою накладною № 88 від 29.12.2020 строк настав - 27.02.2021, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 01.03.2021, за видатковою накладною № 89 від 30.12.2020 строк настав - 28.02.2021, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 01.03.2021.

Зі змісту п. 3.3. Договору вбачається, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно із п. 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29 грудня 2010 р. № 1246 на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого). За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням. Квитанція про реєстрацію податковоїнакладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

В матеріалах справи містяться податкові накладні, а саме:

- податкова накладна № 1 від 11.01.2021, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийнята Державною податковою службою України, про що свідчить наявна у справі квитанція № 1 від 25.01.2021 (у вказаній квитанції зазначено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "Доноват " отримало вказану квитанцію 26.01.2021 о 10:42);

- податкова накладна № 16 від 24.12.2020, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийнята Державною податковою службою України, про що свідчить наявна у справі квитанція № 1 від 06.01.2021 (у вказаній квитанції зазначено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "Доноват " отримало вказану квитанцію 11.01.2021 о 09:17);

- податкова накладна № 20 від 28.12.2020, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийнята Державною податковою службою України, про що свідчить наявна у справі квитанція № 1 від 13.01.2021 (у вказаній квитанції зазначено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "Доноват " отримало вказану квитанцію 14.01.2021 о 08:50);

- податкова накладна № 24 від 29.12.2020, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийнята Державною податковою службою України, про що свідчить наявна у справі квитанція № 1 від 06.01.2021 (у вказаній квитанції зазначено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "Доноват " отримало вказану квитанцію 11.01.2021 о 09:17);

- податкова накладна № 25 від 30.12.2020, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийнята Державною податковою службою України, про що свідчить наявна у справі квитанція № 1 від 06.01.2021 (у вказаній квитанції зазначено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "Доноват " отримало вказану квитанцію 11.01.2021 о 09:17).

З врахуванням положень п. 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29 грудня 2010 р. № 1246 відповідач повинен був отримати вказані вище квитанції про реєстрацію податкових накладних 26.01.2021, 11.01.2021, 14.01.2021 та відповідно пересвідчитися в їх реєстрації в ЄРПН.

Враховуючи факт здійснення позивачем реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі подат кових накладних, про що свідчать вищевказані квитанції, які відповідач повинен був отримати 26.01.2021, 11.01.2021, 14.01.2021, з врахуванням умов п. 3.3. Договору суд дійшов висновку про те, що відповідач (Покупець) зобов`язаний був здійснити оплату частини вартості товару у розмірі суми ПДВ 26.01.2021, 11.01.2021 та 14.01.2021.

Як вказано вище, позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу на загальну суму 825279,60 грн. (з ПДВ), що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 1 від 11.01.2021, № 78 від 24.12.2020, № 83 від 28.12.2020, № 88 від 29.12.2020, № 89 від 30.12.2020.

Докази у справі свідчать, що відповідач здійснив оплату за поставлений товар за Договором в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- платіжним дорученням № 339 від 15.01.2021 на суму 116040,00 грн.;

- платіжним дорученням № 22318 від 21.12.2021 на суму 10000,00 грн.;

- платіжним дорученням № 1201 від 13.01.2022 на суму 14177,60 грн. (оплата проведена банком 14.01.2022);

- платіжним дорученням № 3811 від 18.02.2022 на суму 3012,00 грн.;

- платіжним дорученням № 3808 від 18.02.2022 на суму 5664,00 грн.;

- платіжним дорученням № 3810 від 18.02.2022 на суму 15750,00 грн.;

- платіжним дорученням № 3807 від 18.02.2022 на суму 50000,00 грн.;

- платіжним дорученням № 3812 від 18.02.2022 на суму 44040,00 грн.;

- платіжним дорученням № 5680 від 22.03.2022 на суму 320400,00 грн.;

- платіжним дорученням № 5681 від 22.03.2022 на суму 93976,00 грн.;

- платіжним дорученням № 5676 від 22.03.2022 на суму 82116,00 грн.;

- платіжним дорученням № 5677 від 22.03.2022 на суму 69600,00 грн.;

- платіжним дорученням № 5679 від 22.03.2022 на суму 504,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що оплата заборгованості за поставлений товар в сумі 685062,00 грн. була здійснена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду в даній справі, до і після відкриття провадження у справі.

Законодавець зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору (пункт 2 ч. 1 статті 231 ГПК України), зокрема у таких випадках:

· припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

· спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Оскільки відповідачем погашено суму заборгованості за вказаним Договором на суму 685062,00 грн., провадження у справі № 908/424/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" щодо стягнення з останнього заборгованості в сумі 685062,00 грн. за договором поставки товару № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 слід закрити за ознаками п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з оплати вартості поставленого товару виконані відповідачем з порушенням строку, встановленого умовами Договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що за прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних за загальний період з 23.02.2021 по 05.02.2022 в сумі 20098,89 грн. та інфляційні витрати за загальний період з січня 2021 по грудень 2021 в сумі 55488,97 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем допущені помилки, а саме при нарахуванні трьох процентів річних на заборгованість за видатковою накладною № 78 від 24.12.2020 позивач безпідставно включив до періоду прострочення дати здійснення відповідачем часткових оплат боргу.

Разом з тим, позивачем нараховані три проценти річних на заборгованість за видатковою накладною № 83 від 28.12.2020 у більшому розмірі.

Відповідно до п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем допущені помилка при нарахуванні інфляційних витрат на заборгованість за видатковою накладною № 78 від 24.12.2020, зокрема позивачем не враховано, що інфляційні втрати за своєю правовою природою є збільшенням суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов`язання з причини девальвації грошової одиниці України, яка визначається офіційними державними органами за результатами економічних процесів в конкретний місяць, тобто є помісячним індексом. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, і коли строк виконання зобов`язання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобов`язання - після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно із п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок трьох відсотків річних та інфляційних витрат на заборгованість за видатковими накладними, в яких були допущені помилки.

Три відсотки річних розраховані наступним чином:

1) на заборгованість за видатковою накладною № 78 від 24.12.2020, строк оплати суми 153548,00 грн. (без ПДВ) згідно із п. 3.2. Договору настав 22.02.2021, прострочка виникла з 23.02.2021, строк оплати суми ПДВ - 30709,60 грн. настав 11.01.2021, прострочка виникла з 12.01.2021, враховуючи здійснені відповідачем оплати боргу: 15.01.2021 в сумі 116040,00 грн., 21.12.2021 в сумі 10000,00 грн., 14.01.2022 в сумі 14177,60 грн., 18.02.2022 в сумі 44040,00 грн.

- за період з 23.02.2021 по 20.12.2021 (301 день прострочення) від залишку боргу в сумі 68217,60 грн. три відсотки річних складають 1687,68 грн.;

- за період з 21.12.2021 по 13.01.2022 (24 дні прострочення) від залишку боргу в сумі 58217,60 грн. три відсотки річних складають 114,85 грн.;

- за період з 14.01.2022 по 05.02.2022 (23 дні прострочення) від залишку боргу в сумі 44040,00 грн. три відсотки річних складають 83,25 грн.;

- за період з березня 2021 по листопад 2021 від залишку боргу в сумі 68217,60 грн. інфляційні витрати складають 4698,07 грн.;

- за грудень 2021 від суми боргу 68217,60 грн. інфляційні витрати не підлягають нарахуванню, оскільки прострочення її сплати складало менше місяця у зв`язку з частковою оплатою 21.12.2021 боргу в сумі 10000,00 грн.;

2) на заборгованість за видатковою накладною № 83 від 28.12.2020, строк оплати суми 140755,00 грн. (без ПДВ) згідно із п. 3.2. Договору настав 26.02.2021, прострочка виникла з 27.02.2021, строк оплати суми ПДВ - 28151,00 грн. настав 14.01.2021, прострочка виникла з 15.01.2021

- за період з 01.03.2021 по 05.02.2022 (342 дні прострочення) від суми боргу 140755,00 грн. три відсотки річних складають 3956,56 грн.;

- за період з 18.01.2021 по 05.02.2022 (384 дні прострочення) від суми ПДВ 28151,00 грн. три відсотки річних складають 888,50 грн.

За розрахунком позивача три відсотки річних за період з 18.01.2021 по 05.02.2022 складають 888,49 грн.

Приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Оскільки за імперативними приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак суд вважає правильним розрахунок трьох відсотків річних, виконаний позивачем, а саме в сумі 888,49 грн.

Розрахунки трьох процентів річних та інфляційних витрат в іншій частині здійснені позивачем у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства України.

З врахуванням викладеного, за розрахунком суду загальний розмір трьох процентів річних складає 20088,49 грн., загальний розмір інфляційних витрат складає 55051,48 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню частково, а саме: три проценти річних в сумі 20088,49 грн., інфляційні витрати в сумі 55051,48 грн.

Твердження відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений є безпідставними та спростовуються умовами п. 3.3. Договору, в якому чітко вказано, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Оскільки відповідач обов`язок щодо повної оплати за поставлений товар виконав з порушенням строків, встановлених договором, факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним, таким чином, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені частиною 2 ст. 625 ЦК України, а доводи відповідача про неправомірне нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат є безпідставними.

Судовий збір в сумі 10275,93 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі № 908/424/22 в частині вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 685062,00 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Витрати зі сплати судового збору в сумі 1127,10 грн. покладаються на відповідача у справі - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Витрати зі сплати судового збору в розмірі 6,72 грн. покладаються на позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" згідно із п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У зв`язку з неприйняттям господарським судом до розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог у справі № 908/424/22 суд дійшов висновку, що клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 8928,75 грн. не підлягає задоволенню.

В тексті позовної заяви позивач зазначив, що попередньо розрахований розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 10000,00 грн. та 38032,50 грн. гонорар успіху.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд в даній справі не здійснює розподіл вищевказаних витрат, про які позивач зазначив в орієнтовному розрахунку судових витрат, оскільки позивач не надав суду докази надання йому послуг з правової допомоги (акт приймання-передачі послуг), докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, та детальний опис таких витрат.

У зв`язку з нездійсненням розподілу вищевказаних витрат в даній справі клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Провадження у справі № 908/424/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості в сумі 685062,00 грн. за договором поставки товару № 465(1)20УК/53-121-01-20-09982 від 07.12.2020 закрити.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

3. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А, ідентифікаційний код 42775590) три проценти річних в сумі 20088 (двадцять тисяч вісімдесят вісім) грн. 49 коп., інфляційні витрати в сумі 55051 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят одна) грн. 48 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1127 (одна тисяча сто двадцять сім) грн. 10 коп., видавши наказ.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відмовити.

5. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 6,72 грн. покладаються на позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" згідно із п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

6. Судовий збір в сумі 10275,93 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі № 908/424/22 в частині вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 685062,00 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Повне рішення оформлено і підписано 17.06.2022 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.