РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.06.2022Справа № 910/1767/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 668 036,74 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 668 036,74 грн., з яких 563 607,01 грн. інфляційних втрат, 104 429,73 грн. 3 % річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 451/01 від 22.07.2019, позивач, як виробник, зобов`язався за "зеленим тарифом" продавати, а відповідач зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим тарифом", та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим тарифом", затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, на загальну суму 20 546 028,46 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 № 910/17369/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" суму основного боргу в розмірі 19 250 934, 96 грн, 3% річних в розмірі 172 436, 06 грн, інфляційні втрати в розмірі 82 979, 13 грн пеню в розмірі 695 611, 65 грн, штраф в розмірі 1 347 565, 45 грн. Вказане рішення залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляду справи.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 15.04.2022, отже, завчасно був повідомлений про розгляд справи.

30.05.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву. Згідно змісту вказаного відзиву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Так, відповідач вказує, що позивачем здійснено не вірно розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки не враховано час з якого виникають обов`язки по сплаті грошового зобов`язання, зокрема, на думку відповідача вказані обставини підтверджують надані позивачем Акти купівлі - продажу, в яких відсутня дати отримання таких актів відповідачем. При цьому, суд акцентує увагу, що власного розрахунку нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідачем не надано.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався, при цьому суд зауважує, що разом з відзивом до суду надані докази направлення такого відзиву позивачу.

31.05.2022 від відповідача надійшли заяви про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Кабінет міністрів України, НКРЕКП, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго". Клопотання обґрунтоване наявністю практики у господарському суді щодо залучення таких осіб, щодо спорів про не належне виконання договірних зобов`язань відповідача в частині розрахунків по "зеленому тарифу".

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Суд зауважує, що предмет розгляду даної справи є відмінний від вказаних відповідачем (за переліком у клопотаннях), з огляду на що рішення у даній конкретній справі не вплине на права та обов`язки вказаних відповідачем осіб, визначених як треті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, 02.06.2022 відповідач подав до суду клопотання про зменшення 3 % річних та інфляційних втрат до 1 грн. Обгрунтовуючи подане клопотання відповідач вказує, що таке є державним підприємством, вказує про незадовільний матеріальний стан, військове положення в країні, у зв`язку з чим зменшились доходи відповідача, також звертає увагу, що порушення відповідачем зобов`язання не призвело до отримання збитків іншими учасниками господарських відносин. При цьому, відповідач просить суд врахувати позицію Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 № 910/9475/21, згідно якої судом було зменшено розмір штрафних санкцій, заявлених до стягнення з відповідача, з огляду на те, що таке є державним підприємством, а також те, що порушення зобов`язань не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позовну заяву, клопотання про зменшення 3 % річних та інфляції до 1 грн. та додані до них докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 між Державним підприємством "Гарантований покупець" (далі - гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" (далі - виробник за "зеленим" тарифом) укладено договір № 451/01 за умовами якого виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.3. договору, виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Згідно з п. 2.4. договору, сторони погодили, що виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у національній валюті України.

Пунктом п. 2.5 договору передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробника за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Постановою НКРЕКП № 1229 від 25.06.2019 ТОВ "Енерджі Рей" було встановлено "зелений" тариф на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, до 01.01.2030.

Так за цей період ТОВ "Енерджі Рей" як виробнику за "зеленим" тарифом встановлено наступні тарифи:

- постановою НКРЕКП № 3111 від 24.12.2019 "Про встановлення "зелених тарифів на електричну енергію та надбавки до "Зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання" з 01.01.2020 було встановлено у розмірі 395,34 коп./кВт*год (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП № 723 від 25.03.2020 було встановлено тариф для ТОВ "Енерджі Рей" у розмірі 425,36 коп.кВт*год (без ПДВ), що діяв з 01.04.2020;

- постановою НКРЕКП № 1245 від 30.06.2019 "Про встановлення "зелених" тарифів на електричну енергію та надбавки до "зелених" тарифів за дотриманням рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання" з 01.07.2020 було встановлено "зелений" тариф на електричну енергію, вироблену суб`єктами господарювання, що використовують альтернативні джерела енергії, зокрема для ТОВ "Енерджі Рей" у розмірі 451, 20 коп./кВт*год (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП № 1497 від 01.08.2020 було змінено розмір "зеленого" тарифу на електричну енергію та з 01.08.2020 встановлено для позивача у розмірі 383,52 коп./кВт*год (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП № 1787 від 30.09.2020 було встановлено новий розмір "зеленого" тарифу на електричну енергію, вироблену суб`єктами господарювання на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії та з 01.10.2020 для ТОВ "Енерджі Рей" визначений розмір 421, 29 коп./кВт*год (без ПДВ).

Згідно з п. 10.1 Порядку № 641, до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Пунктом 10.4 Порядку № 641 передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3.1 договору, обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 7 Порядку.

Згідно п. 8.3 Порядку фактичний обсяг відпущеної/відібраної продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.

В п. 7.4 договору сторони також погодили строк дії договору та вказали, якщо виробник за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, та Регулятором вже встановлено йому "зелений" тариф виробнику, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу (до 01.01.2030).

Проте, відповідач не повністю виконав свої зобов`язання з оплати електричної енергії у період з березня по липень 2020 та за вересень 2020, з огляду на позивач звернувся до Господарського осуду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 №910/17369/20, яке залишено без змін, відповідно до Постанови від 07.07.2021 Північного апеляційного господарського суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" суму основного боргу в розмірі 19 250 934, 96 грн, 3% річних в розмірі 172 436, 06 грн, інфляційні втрати в розмірі 82 979, 13 грн пеню в розмірі 695 611, 65 грн, штраф в розмірі 1 347 565, 45 грн.

Матеріалами справи доведено, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 №910/17369/20 не виконано в установленому законом строк.

Суду надані докази сплати Відповідачем основного боргу у розмірі 19 250 934,96 грн, та отримання позивачем таких коштів 15.11.2021, що підтверджується наданою до справи Банківською випискою по рахунку позивача від 15.11.2021.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду, та відповідно матеріали справи містять наступні докази.

Так, позивачем надано копії актів купівлі - продажу електричної енергії між ДП "Гарантований покупець" та виробником електроенергії "Енерджі Рей" за березень 2020 за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 на загальну вартість поставленої електроенергії 3 236 809,88 грн з ПДВ, які частково оплачені відповідачем:

16.03.2020 у сумі 163 539,47 грн;

25.03.2020 у сумі 191 949,00 грн;

12.06.2020 у сумі 67 711,48 грн;

18.06.2020 у сумі 77 016,43 грн;

25.06.2020 у сумі 76 995,85 грн;

30.06.2020 у сумі 115 420,78 грн;

15.07.2020 у сумі 127 722,63 грн;

23.07.2020 у сумі 103 870,81 грн;

30.07.2020 у сумі 328 565,01 грн;

31.07.2020 у сумі 122 413,68 грн та 135 623,74 грн.

Інших доказів оплати матеріали справи не містять, відповідачем не надані.

Постановою НКРЕКП № 902 «Про затвердження вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії х альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у березні 2020» прийнята 29.04.2020, отже відповідач повинен був оплатити вартість наданої позивачем електричної енергії за березень 2020 у строк до 01.05.2020 включно.

Отже, заборгованість за березень 2020 у відповідача перед позивачем становила 1 725 981,00 грн. (3 236 809,88 грн - 1 510 828,88 грн).

Також, матеріалами справи підтверджено, що за Актом купівлі - продажу за квітень 2020 за період з 01.04.2020 по 30.04.2020позивачем було продано відповідачу електроенергію загальною вартістю 4 652 107,87 грн з ПДВ, яка відповідачем частково оплачена:

16.04.2020 у сумі 91 873,98 грн;

24.04.2020 у сумі 131 601,52 грн.

Інших доказів оплати матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Отже, заборгованість за квітень 2020 у відповідача перед позивачем становила 4 428 632,37 грн.

Судом встановлено, зо постановою НКРЕКП № 995 «Про затвердження вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії х альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у квітні 2020» прийнята 27.05.2020, отже відповідач повинен був оплатити вартість наданої позивачем електричної енергії за квітень 2020 у строк до 29.05.2020 включно.

Матеріалами справи підтверджено, що за Актом купівлі - продажу електроенергії за травень 2020 за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 позивачем продано відповідачу електроенергії загальною вартістю 3 987 147,70 грн з ПДВ, яка відповідачем частково оплачена:

15.05.2020 у сумі 65 149,50 грн;

25.05.2020 у сумі 124 229,80 грн.

Інших доказів оплати матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Отже, заборгованість за травень 2020 у відповідача перед позивачем становила 3 797 768,40 грн.

Постановою НКРЕКП № 1211 «Про затвердження вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії х альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у травні 2020» прийнята 24.06.2020, отже відповідач повинен був оплатити вартість наданої позивачем електричної енергії за травень 2020 у строк до 26.06.2020 включно.

Також, за Актом купівлі - продажу електроенергії за червень 2020 позивачем продано відповідачу електроенергію загальною вартістю 4701 686,14 грн з ПДВ, яка частково оплачена останнім:

15.06.2020 у сумі 88 893, 52 грн;

25.06.2020 у сумі 91 908,90 грн.

Інших доказів оплати матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Отже, заборгованість за червень 2020 у відповідача перед позивачем становила 4 520 883,72 грн.

При цьому, Постановою НКРЕКП № 1435 «Про затвердження вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії х альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у червні 2020» прийнята 22.07.2020, отже відповідач повинен був оплатити вартість наданої позивачем електричної енергії за червень 2020 у строк до 24.07.2020 включно.

Згідно Акту купівлі - продажу електроенергії за липень 2020 позивачем продано відповідачу електроенергію загальною вартістю 4 951 176,42 грн з ПДВ, яка частково оплачена останнім:

15.07.2020 у сумі 93 857,55 грн;

24.07.2020 у сумі 81 649,40 грн.

Інших доказів оплати матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Отже, заборгованість за липень 2020 у відповідача перед позивачем становила 4 777 669,47 грн.

При цьому, Постановою НКРЕКП № 1600 «Про затвердження вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії х альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у липні 2020» прийнята 19.08.2020, отже відповідач повинен був оплатити вартість наданої позивачем електричної енергії за липень 2020 у строк до 21.08.2020 включно.

Звертаючись з позовом до суду позивач просить суд стягнути з відповідача 563 607,01 грн. інфляційних втрат, 104 429,73 грн. 3 % річних за період прострочення з 11.09.2021 по 15.11.2021 (дата погашення боргу).

Відповідно до статті 599 ЦК України, за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань, пені та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведена норма встановлює право кредитора вимагати сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних протягом усього періоду прострочення до моменту повного виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредитором.

Позивач здійснив нарахування інфляційних втрат на суму 563 607,01 грн. та 3 % річних на суму 104 429,73 грн. за період з 11.09.2021 по 15.11.2021.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, в зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 563 607,01 грн. та 104 429,73 грн. 3 % річних, оскільки заявлений до стягнення розмір 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

Суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні доводи відповідача про те, що позивачем не наведено та не підтверджено доказами дати отримання гарантованим покупцем підписаних позивачем актів купівлі-продажу електричної енергії за спірний період, а отже, не обґрунтовано дати виникнення зобов`язань відповідача з остаточної оплати електричної енергії, та відповідно, дати виникнення прострочення зобов`язання з оплати електричної енергії спірних періодів, з огляду на таке.

Так, Акти купівлі-продажу електроенергії за березень-липень 2020 року підписані позивачем та відповідачем, зокрема, зі сторони відповідача - директором Петриковцем К.Я., та скріплені печатками підприємств сторін.

При цьому, в силу положень п. 10.4 Порядку дата виникнення зобов`язань відповідача обраховується з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Таким чином, строк оплати електричної енергії визначено п. 10.4 Порядку, а тому він не може бути змінений сторонами.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача в цій частині не можуть бути підставою для твердження щодо не вірності визначення позивачем періоду прострочення виконання зобов`язання відповідачем.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру 3 % річних та інфляційної складової до 1 грн., суд відзначає таке.

Так, Відповідач, посилаючись на ст. 233 ГК України, заявив клопотання про зменшення розміру інфляційних втрат та 3 % річних, однак, суд вважає його необґрунтованим, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 233 ГК України якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, або якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу та 3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу позивача, тому не можуть бути зменшені судом як штрафні санкції. Відтак, у клопотанні відповідача суд відмовляє.

Суд критично сприймає посилання відповідача на позицію Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 № 910/16375/20, від 26.04.2021 № 9475/20, з огляду на те, що вказаними судовими рішеннями змінено рішення судів першої інстанції в частині відмови у зменшенні розміру саме штрафних санкцій, проте, суд звертає увагу відповідача що 3 % річних та інфляційні втрати - є складовою боргу, і не відносяться до штрафних санкцій.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову повністю не спростовує.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Любимівка, вул. Східна, 23; ) задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Любимівка, вул. Східна, 23; ) 3% річних в розмірі 104 429 (сто чотири тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. 73 коп., інфляційні втрати в розмірі 563 607 (п`ятсот шістдесят три тисячі шістсот сім) грн. 01 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 020 (десять тисяч двадцять) грн. 55 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко