РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2022Справа № 910/1012/22

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/1012/22

За позовом Фермерського господарства "ХОРС-АГРО" (вул. Каховська, буд. 2, м. Кам`янка-Дніпровська, Кам`янсько-Дніпровський район, Запорізька область, 71304)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕН ЮА" (пр. Перемоги, буд. 125, м. Київ 179, 03179)

про стягнення 817 185, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "ХОРС-АГРО" (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕН ЮА" про стягнення 817 185, 00 грн заборгованості за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені його зобов`язання за договором поставки мінеральних добрив № ЛЮ-004521 від 20.10.2021 в частині поставки передплаченого товару. У зв`язку із цим, позивач просить суд стягнути з відповідача 692 000, 00 грн передплати за непоставлений товар, 76 120 ,00 грн пені за порушення строків поставки, 34 600, 00 грн штрафу за порушення строків поставки на строк більше, ніж 5 робочих днів, 688, 00 грн інфляційного збільшення боргу та 4 777, 00 грн 3 % річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу.

01.02.2022 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали від 01.02.2022.

10.02.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками, до якої позивач долучив позовну заяву із усунутими недоліками, що встановлені ухвалою суду від 01.02.2022.

29.03.2022 Господарський суд міста Києва ухвалою відкрив провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/1012/22 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Означеною ухвалою, суд запропонував відповідачеві надати до суду відзив впродовж 15 днів з дня вручення ухвали від 29.03.2022.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

20.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕН ЮА» (надалі - відповідач, постачальник) та Фермерським господарством «ХОРС-АГРО» (надалі - позивач, покупець) укладено Договір поставки мінеральних добрив №ЛЮ-004521 (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у встановлені цим Договором строки мінеральні добрива (в подальшому товар) у власність покупця для використання у підприємницькій діяльності, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість за цінами та на умовах, визначених цим Договором.

Серед іншого сторони домовились про наступне:

Пункт 1.2. - Ціна, кількість, асортимент, строк/термін поставки Товару, місце та умови поставки Товару, згідно Інкотермс 2010 обумовлюються в додатках (специфікаціях) до даного Договору, які погоджуються Сторонами та є невід`ємними частинами даного Договору.

Пункт 1.3. - Право власності на поставлений Товар, а також ризик випадкового ушкодження чи загибелі Товару переходить від Постачальника до Покупця з моменту приймання Товару Покупцем.

Пункт 2.1. - Кількість Товару, що поставляється за цим -Договором, визначається Сторонами в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Пункт 3.1. - Постачальник поставляє Товар партіями в терміни, зазначені в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Пункт 3.2. - Умови поставки викладаються Сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів «Інкотермс-2010» та зазначаються Сторонами в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Пункт 3.3. - Постачальник може здійснювати поставку Товару на умовах DDP, СРТ або на базових умовах - EXW «франко-склад, франко-завод», FCA «Франко-перевізник».

Пункт 6.3. - покупець здійснює оплату товару, в порядку вказаному в додатках (специфікаціях) до даного договору.

Пункт 7.1. - цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 1 Специфікації №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору загальна вартість товару з ПДВ складає 3460000, 80 грн.

Згідно п. 3 Специфікації №1 до Договору - умови (базис) поставки товару: СРТ - 71313, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський р-н, м. Велика Знам`янка, пров. Вільний 2.

Згідно п. 4 Специфікації №1 до Договору - термін поставки 22.10.2021-29.10.2021 в повному об`ємі.

Згідно п. 5 Специфікації №1 до Договору - покупець має здійснити попередню оплату 20 % вартості товару, а саме 692 000, 00 грн та післяплату 80 % вартості товару, а саме 2 768 000, 80 грн по прибуттю товару на склад покупця.

20.10.2021 відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №ЛЮ-004521 від 20.10.2021 на оплату товару розмірі 3460000, 00 грн.

Згідно платіжного доручення №1431 від 22.10.2021 позивачем у відповідно до умов п. 5 Специфікації №1 до Договору здійснено оплату 20 % вартості товару, що становить 692000, 00 грн.

Втім, відповідач всупереч умовам Договору не здійснив поставку товару у визначений в п. 4 Специфікації №1 до Договору термін.

Позивач стверджує, що 03.11.2021 він надіслав на електронну пошту відповідача - , вимогу вих. №58 про здійснення поставки товару до 09.11.2021, сплату пені, а у випадку не поставки товару також штраф, у разі односторонньої відмови від виконання зобов`язань за договором, відмови від поставки або розуміння, що поставки не буде здійснено до 09.11.2021 - повернути передплачені грошові кошти у розмірі 692000, 00 грн.

Втім, надіслана електронною поштою вимога залишилась без відповіді, у зв`язку з чим позивач 18.11.2021 спрямував таку вимогу засобами поштового зв`язку.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав договірні зобов`язання, що полягає в нездійсненні поставки та неповерненні сплаченої попередньої оплати, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку 692000, 00 грн передплати за непоставлений товар, 76 120 ,00 грн пені за порушення строків поставки з 30.10.2021 по 09.11.2021, 34 600, 00 грн штрафу за порушення строків поставки на строк більше ніж 5 робочих днів, 688, 00 грн інфляційного збільшення боргу та 4 777, 00 грн 3 % річних за період з 22.10.2021 по 13.01.2022.

II. Предмет позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 692 000, 00 грн передплати за непоставлений товар, 76 120 ,00 грн пені за порушення строків поставки з 30.10.2021 по 09.11.2021, 34 600, 00 грн штрафу за порушення строків поставки на строк більше ніж 5 робочих днів, 688, 00 грн інфляційного збільшення боргу та 4 777, 00 грн 3 % річних за період з 22.10.2021 по 13.01.2022.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) 20.10.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки мінеральних добрив №ЛЮ-004521. Згідно п. 4 Специфікації №1 до Договору термін поставки 22.10.2021-29.10.2021. Загальна вартість товару згідно Специфікації №1 до Договору - 3 460 000, 80 грн. 20.10.2021 відповідачем було надіслано рахунок-фактуру №ЛЮ-004521

(2) Згідно п. 5 Специфікації №1 до Договору позивач мав здійснити попередню оплату товару 20 % вартості товару, а саме 692 000, 00 грн та післяплату 80 % вартості товару, а саме 2 768 000, 80 грн, по прибуттю товару на склад покупця. На виконання вимог умов Договору та Специфікації №1 до Договору позивач 22.10.2021 здійснив попередню оплату товару у розмірі 692 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1431.

(3) Відповідач не здійснив поставку у передбачені п. 4 Специфікації №1 до Договору строки;

(4) 03.11.2021 позивач надіслав на електронну пошту відповідача - , вимогу (вих. №58) про здійснення поставки товару до 09.11.2021, сплату пені, а у випадку непоставки товару також штраф, у разі односторонньої відмови від виконання зобов`язань за договором, відмови від поставки або розуміння, що поставки не буде здійснено до 09.11.2021 - повернути передплачені грошові кошти у розмірі 692 000, 00 грн. Надіслана електронною поштою вимога залишилась без відповіді, у зв`язку з чим позивач 18.11.2021 спрямував таку вимогу засобами поштового зв`язку, яка також залишена без відповіді.

(5) Всупереч умовам договору відповідачем товар так поставлено і не було, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний повернути позивачеві суму попередньої оплати у розмірі 692 000, 00 грн, а також сплатити 76 120 ,00 грн пені за порушення строків поставки з 30.10.2021 по 09.11.2021, 34 600, 00 грн штрафу за порушення строків поставки на строк більше ніж 5 робочих днів, 688, 00 грн інфляційного збільшення боргу та 4 777, 00 грн 3 % річних за період з 22.10.2021 по 13.01.2022.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.03.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: пр. Перемоги, буд. 125, м. Київ 179, 03179.

Втім, поштовий конверт (відправлення №454) з ухвалою суду від 29.03.2022 повернувся на адресу Господарського суду міста Києва, у зв`язку з відсутністю адресата за такою адресою.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач не повідомляв суд про зміну ним адреси місцезнаходження, а отже ухвала суду вважається врученою.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у даній справі виник внаслідок невиконання відповідачем умов Договору поставки мінеральних добрив №ЛЮ-004521 від 20.10.2021 в частині поставки товару в обумовлені Специфікацією №1 до Договору строки та розмірі.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи підтверджений факт укладання між сторонами договору поставки;

- чи мало місце здійснення позивачем попередньої оплати за договором;

- чи настав строк виконання відповідачем зобов`язань по договору з поставки товару в кількості та обсягах, що обумовлені Специфікацією №1 до Договору;

- чи передбачена умовами договору відповідальність постачальника у вигляді сплати штрафу та пені за не поставку товару, а відтак чи правомірно позивач нараховує за таке порушення умов договору пеню та штраф;

- чи обґрунтовані позовні вимоги та в якій частині вони підлягають задоволенню;

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

У відповідності до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Також, відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що 22.10.2021 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки мінеральних добрив №ЛЮ-004521, згідно п. 3.1. якого постачальник поставляє товар партіями в терміни, зазначені в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Згідно умов Специфікації №1 до Договору, загальна вартість товару з ПДВ складає 3 460 000, 80 грн. При цьому, згідно п. 4 Специфікації №1 до Договору термін поставки 22.10.2021-29.10.2021 в повному об`ємі.

Згідно п. 6.3. Договору покупець здійснює оплату товару, в порядку вказаному в додатках (специфікаціях) до даного договору.

Згідно п. 5 Специфікації №1 до Договору - покупець має здійснити попередню оплату 20 % вартості товару, а саме 692 000, 00 грн та післяплату 80 % вартості товару, а саме 2 768 000, 80 грн по прибуттю товару на склад покупця.

20.10.2021 відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №ЛЮ-004521 від 20.10.2021 на оплату товару розмірі 3 460 000, 00 грн.

Згідно платіжного доручення №1431 від 22.10.2021 позивачем у відповідно до умов п. 5 Специфікації №1 до Договору здійснено оплату 20 % вартості товару, що становить 692 000, 00 грн.

Отже, позивач виконав договірні зобов`язання в частині оплати товару у розмірі 20 % вартості (попередня оплата), в свою чергу у відповідача виник обов`язок поставити товар в повному обсязі та останнім днем строк поставки товару є 29.10.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до частин 2,3 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, виходячи з аналізу положень ст.693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Дані висновки суду згоджуються із позиціями викладеними у постановах Верховного Суду від 22.06.2020 у справі №922/2131/19 від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 28.02.2019 у справі №912/2275/17, від 30.07.2019 у справі №904/4899/18.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 справа №918/631/19).

Матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 03.11.2021 №58, в якій зокрема вимагав наступне:

1. Негайно виконати умови договору: здійснити поставку мінеральних добрив КАС-32 (виробництво АТ «Дніпроазот») належної якості, підтвердженої сертифікатами якості заводу-виробника, у кількості 200 т, за ціною 17 300 грн без ПДВ за 1 т. на суму 3 460 000 грн 80 коп. у т.ч. ПДВ;

2. Сплатити ФГ «Хорс-Агро» на поточний рахунок НОМЕР_1 Банк ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614 пеню у сумі 27 680 грн за порушення зобов`язань на строк 4 (чотири) календарні дні.

3. У разі непоставки товару на адресу ФГ «Хорс-Агро» у строк до 05.11.2021 р. сплатити на поточний рахунок НОМЕР_1 Банк ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614 штраф у сумі 34 600 грн.

4. У разі односторонньої відмови від виконання зобов`язання за договором, відмови від поставки товару, або розуміння, що поставку товару на адресу ФГ «Хорс-Агро» не буде здійснено до 09.11.2021 - повернути на поточний рахунок ФГ «Хорс-Агро» НОМЕР_1 Банк ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614 передплачені грошові кошти за договором у сумі 692 000 грн., у т.ч. ПДВ.

Докази надіслання вимоги на поштову адресу відповідача містяться в матеріалах справи, а саме: опис вкладення вкладення, фіскальний чек (поштове відправлення №325).

При цьому, позивач вказує, що попередньо він надсилав вимогу від 03.11.2021 №58 на електронну пошту відповідача -

Умовами п. 11.11. Договору сторони погодили, що сторони дійшли згоди, про можливість здійснення листування за допомогою електронної пошти. Втім, в розділі 12 Договору «Місцезнаходження та реквізити Сторін» визначені сторонами адреси електронних скриньок для листування не визначені, як і безпосередньо в п. 11.11 Договору. Крім того, з логіну вказаної скриньки не можливо встановити, що вона належить саме відповідачеві - ТОВ «Ліден ЮА», та згідно відомостей, що містяться Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України електронною адресою відповідача є - . Отже суд вважає, що матеріали справи містять лише підтвердження надіслання вимоги №58 від 03.11.2021 засобами поштового зв`язку - 18.11.2021.

Суд зазначає, що по суті, вимога позивача про повернення попередньої оплати у випадку не поставки товару до 09.11.2021 є односторонньою відмовою від зобов`язання з поставки товару, право на яку передбачено ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України.

Покупець має право на односторонню відмову від договору купівлі-продажу, зокрема, у випадку здійснення покупцем попередньої оплати та не передання продавцем товару після її отримання у встановлені договором строки, у такому випадку покупець має право на повернення попередньої оплати, водночас, з моменту відмови покупця від договору та вимоги повернути попередню оплату - обов`язок продавця поставити товар припиняється.

Отже, відповідне право передбачає собою відмову від договору купівлі-продажу та припинення зобов`язань сторін за договором, в тому числі припинення обов`язку продавця поставити погоджений товар.

Крім того, згідно п. 8.13 Договору - у випадку не здійснення поставки товару протягом 7 (семи) робочих днів від дати поставки зазначеної в додатках та/або письмових інструкціях покупця, направлених на електронну адресу постачальника, покупець має право відмовитись від приймання такого товару, повідомивши про це постачальника. Повідомлення про відмову від приймання товару може бути надано покупцем за допомогою засобів факсимільного зв`язку чи електронною поштою чи в будь-який інший зручний для покупця спосіб. У випадку відмови покупця від приймання такого товару, покупець не несе зобов`язання по оплаті товару, а постачальник зобов`язаний протягом 2-ох банківських днів з дати надання покупцем вимоги повернути останньому всі авансові платежі сплачені покупцем за непоставлений товар з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за користування грошовими коштами покупця, розрахованих починаючи з дати отримання грошових коштів постачальником до дати їх повернення - зарахування на розрахунковий рахунок покупця.

Таким чином, направивши 18.11.2021 відповідачу вимогу від 03.11.2021 №58, позивач реалізував своє право на односторонню відмову від зобов`язання з поставки з 10.11.2021 (оскільки, згідно п. 4 вимоги позивач вимагав від поставити товар до 09.11.2021, а у випадку відсутності такої поставки до 09.11.2021 - повернути передплачені за Договором кошти), яке виникло з Договору.

У зв`язку з чим, між сторонами припинились зобов`язання з поставки товару з 10.11.2021, зокрема у відповідача припинився обов`язок поставити позивачу товар та виник обов`язок повернути суму попередньої оплати у розмірі 692 000, 00 грн, що сплачені позивачем згідно платіжного доручення від 22.10.2021 №1431 у відповідності до вимог п. 6.13. Договору, а також сплатити інфляційні втрати та 3 % річних за користування грошовими коштами покупця, розрахованих починаючи з дати отримання грошових коштів постачальником до дати їх повернення - зарахування на розрахунковий рахунок покупця.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем попередньої оплати за Договором, а також сплати 3 % річних та інфляційних втрат у відповідності до узгоджених між сторонами домовленостей та відповідач не спростував тверджень позивача щодо не поставки товару та не заперечував щодо отримання ним вимоги від 03.11.2021 №58.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Суд зазначає, що у зв`язку із реалізацією покупцем передбаченого ст. 693 Цивільного кодексу України права вимоги про повернення суми попередньої оплати від продавця, у відповідача, як постачальника припинилось зобов`язання з поставки товару та виникло грошове зобов`язання перед позивачем, як покупцем, щодо повернення суми попередньої оплати на вимогу позивача у встановлений строк.

За таких обставин, суд вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 692 000, 00 грн, а також 3 % річних та інфляційні втрати за період з 22.10.2021 (дати отримання грошових коштів постачальником) по 13.01.2022 (кінцева дата розрахунку боргового періоду, що визначена самим позивачем). як те передбачено п. 8.13 Договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС «Ліга:Закон» за період з 22.10.2021 по 13.01.2022 суд встановив, що він є арифметично правильним, а отже суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 692 000, 00 грн, 3 % річних у розмірі 4 777, 64 грн та інфляційних втрат у розмірі 9 688, 00 грн.

Щодо стягнення з відповідача пені та штрафу в порядку п. 8.11. та 8.12. Договору.

Позивач просить суд стягнути з відповідача в тому числі пеню в порядку п. 8.11. Договору у розмірі 76 120, 00 грн та штраф у порядку п. 8.12. Договору у розмірі 34 600, 00 грн за період прострочення виконання зобов`язання з 30.10.2021 по 09.11.2021.

Так, умовами Договору передбачено наступне:

Пункт 8.11. Договору - у випадку прострочення строку поставки товару, постачальник виплачує покупцю неустойку у розмірі 0, 2 % від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення. Сплата неустойки, визначеної цим пунктом Договору здійснюється постачальником протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання письмової вимоги від покупця, направленої в тому числі засобами електронного зв`язку.

Пункт 8.11. Договору - у випадку прострочення, зазначеного в Додатках (специфікаціях) до цього Договору, строку поставки товару більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Постачальник, додатково крім неустойки, визначеної в п. 8.11. Договору, сплачує покупцю, в разі його письмової вимоги, направленої в тому числі засобами електронного зв`язку, штраф у розмірі 1 % від суми непоставленого в строк товару, при цьому з постачальника не знімається обов`язок здійснити поставку товару, якщо інше не буде узгоджено сторонами.

Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Таким чином, сторони передбачити умовами розділу 8 Договору «Відповідальність сторін» одночасне нарахування пені, а також штрафу в межах одного правопорушення, а саме за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, тобто неналежне виконання умов Договору.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В даному випадку, спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань, а саме не поставкою товару взагалі, а не за прострочення поставки товару. При цьому, у випадку не здійснення поставки товару настає відповідальність постачальника, що передбачена п. 8.13 Договору. Так, позивач реалізував надане йому право п. 8.13. Договору та у зв`язку з відсутністю поставки товару відмовився від приймання товару відповідача з 10.11.2021 та просив відповідача повернути попередню оплату у розмірі 692 000, 00 грн з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за користування грошовими коштами покупця починаючи з дати отримання грошових коштів постачальником.

Суд встановив, що в даних правовідносинах законом (статтею 231 ГК України) не встановлений розмір штрафних санкцій, а отже застосування до відповідача таких мір відповідальності як стягнення штрафу та пені за невиконання умов Договору є договірними санкціями, які в Договорі поставки мінеральних добрив від 20.10.2021 не передбачені, а пунктами 8.11. та 8.12. Договору передбачена відповідальність постачальника за інший вид правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторонами в договорі не узгоджена відповідальність постачальника за не поставку товару (невиконання зобов`язання) у вигляді штрафу та пені, а встановлена відповідальність за такий вид неналежного виконання зобов`язання як прострочення поставки товару, а отже вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу в порядку пунктів 8.11. та 8.12. Договору, що передбачають відповідальність постачальника у вигляді сплати штрафу та пені за прострочення строків поставки (неналежне виконання зобов`язання), а тому не підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

В попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивач вказував, що ним понесені судовий витрати зі сплати судового збору у розмірі 12 258, 00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позову на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втім, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн, а відтак суд вважає розмір таких витрат не обґрунтованим та не доведеним та покладає вказані витрати на позивача.

На підставі вище викладеного суд, керуючись 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фермерського господарства "ХОРС-АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕН ЮА" про стягнення 817 185, 00 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕН ЮА" (пр. Перемоги, буд. 125, м. Київ 179, 03179; ідентифікаційний код: 42303580) на користь Фермерського господарства "ХОРС-АГРО" (вул. Каховська, буд. 2, м. Кам`янка-Дніпровська, Кам`янсько-Дніпровський район, Запорізька область, 71304 ідентифікаційний код: 40938996) 692 000 (шістсот дев`яносто дві тисячі) грн 00 коп. - основного боргу, 4 777 (чотири тисячі сімсот сімдесят сім) грн 64 (шістдесят чотири) коп. - 3 % річних, 9 688 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 00 коп. - інфляційних втрат, а також 10 597 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 18 коп. - судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 76 120, 00 грн пені та 34 600, 00 грн штрафу.

4. Витрати позивача на професійну правничу допомогу розмірі 6000,00 грн покладаються на позивача.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких