23.06.2022Справа № 907/937/21
Суддя Н.Плотницька, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шарлоточка"
доПриватного підприємства "Бізон-Тех 2006" Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна"
провизнання недійсним договору
Представники:не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
22.11.2021 до Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шарлоточка" з вимогами до Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 08.11.2021 № 44, укладеного між Приватним підприємством "Бізон-Тех 2006" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна".
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 у справі № 907/937/21 в задоволенні позову відмовлено повністю.

20.06.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" надійшла заява про винесення додаткового рішення.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2019 між Адвокатським об`єднанням "Есквайрс" (адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Лімагрейн Україна" (клієнт) укладено Договір про надання професійної правової (правничої) допомоги № 0102/12/19, за умовами якого клієнт доручає та зобов`язується сплачувати гонорар за дії по наданню професійної правничої допомоги, а адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта про надання йому професійної правничої допомоги в обсязі, порядку та на умовах визнаних цим договором та додатками до нього.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 32 500 грн 00 коп. представником відповідача-2 долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копії Договору про надання професійної правової (правничої) допомоги № 0102/12/19) від 02.12.2019, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Есквайрс" та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Лімагрейн Україна"; копію додатку № 5 від 24.11.2021 до договору; копію додатку № 6 від 24.11.2021 до договору; ордер від 10.01.2022 на ім`я адвоката Ізвєкова Віталія Володимировича; копію платіжного доручення від 07.12.2021 № 5496 на суму 32 500 грн 00 коп.

Згідно із частинами 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Ізвєковим Віталієм Володимировичем професійної правничої допомоги та враховуючи відсутність заперечень позивача щодо розміру заявлених відповідачем-2 до відшкодування витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, з урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява відповідача-2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" про ухвалення додаткового рішення.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шарлоточка" ((урочище "КІШ-ТОГ, будинок 906-903, село Холмець, Ужгородський район, Закарпатська область, 89444), ідентифікаційний код 39372256) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" (вулиця Тургенєвська, будинок 55, поверх 2, місто Київ, 04050, ідентифікаційний код 36216459) витрати на правничу допомогу у розмірі 32 500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Суддя Н.Плотницька