ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2812/21

Розглянувши матеріали справи за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів»

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

про стягнення 1 091 078,55 грн.

та за зустрічним позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів»

про стягнення 3 131 861,54 грн. штрафних санкцій

Суддя А.Ю. Кошик

За участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (надалі позивач) до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі відповідач) про стягнення 1 091 078,55 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі № 911/2812/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2021 року (з урахуванням ухвали суду від 25.10.2021 року про виправлення описки).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2021 року підготовче засідання відкладено на 07.12.2021 року. Витребувано у позивача обґрунтований розрахунок позовних вимог з посиланням на додаткові угоди, за якими здійснено поставки, з зазначенням по кожній накладній, за якою додатковою угодою погоджували поставку; додаткові угоди.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт до розгляду у справі № 911/2812/21, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 11.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 911/2812/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2022 року.

У судовому засіданні 25.01.2022 року оголошено перерву на 08.02.2022 року.

У судовому засіданні 08.02.2022 року оголошено перерву на 22.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.02.2022 року розгляд справи відкладено на 22.03.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.04.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 22.03.2022 року, не відбулося. Розгляд справи № 911/2812/21 призначено на 19.05.2022 року.

Судове засідання, призначене на 19.05.2022 року не відбулося, тому розгляд справи № 911/2812/21 перенесено на 09.06.2022 року.

В судове засідання 09.06.2022 року представники сторін не з`явились. Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке відхилено судом як непідтверджене. Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 09.06.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у первісному позові обставин, 05.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (позивач, Постачальник) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки зернових культур № 03-20-03 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених ним Договором, поставляти Покупцю протягом строку дії цього Договору зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо (далі- Продукція), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити поставлену Продукцію.

Згідно з п. 1.2. Договору загальна кількість Продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками Сторін є невід`ємними частинами цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору ціна на продукцію, що поставляється за цим Договором встановлюється у додаткових угодах, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами.

Згідно з п. 3.1 Договору асортимент (вид) Продукції, що є предметом поставки за цим Договором, визначається у додаткових угодах, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами.

Згідно з п. 4.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати Покупцеві продукцію узгодженими партіями та згідно укладених Сторонами додаткових угод до цього Договору.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2020 року включно, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором, що залишились не виконаними на момент припинення дії Договору.

Згідно з п. 4.3. Договору місцем поставки та розвантаження Продукції, визначеним Покупцем за цим Договором, є Сторонибабське МПД ДП «Укрспирт» за адресою: Львівська обл., Буський район, с. Сторонибаби, вул. Заводська, 1.

Згідно з п. 4.4. Договору право власності на Продукцію, що поставляється за цим Договором, переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичного прийняття продукції Покупцем у місці поставки, що вказане в п. 4.3 цього Договору, що підтверджується підписом уповноваженої особи Покупця на відповідній товаро-транспортній накладній.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що оплата за поставлену Продукцію здійснюється на умовах відстрочення платежу - протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту фактичної поставки Продукції на склад Покупця, що підтверджується на товарно-транспортній накладній підписом уповноваженої особи Покупця про прийняття Продукції та за умови надання Постачальником всіх документів передбачених п. 4.6 цього Договору та виконання Постачальником умов п. 4.7. цього Договору.

Згідно з п. 7.3. Договору за порушення строків поставки Продукції Постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної обліково ставки НБУ, що діяла на період порушення, від вартості несвоєчасно поставленої або непоставленої Продукції за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

За порушення умов цього Договору щодо якості Продукції Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі десяти відсотків від вартсоті неякісної Продукції.

Одностороння відмова Постачальника від виконання своїх зобов`язань, шо випливають з цього Договору, тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування збитків завданих Покупцю цими діями прямих збитків та покладає на нього обов`язок одноразово сплатити штраф у розмірі 10% від вартості непоставленої Продукції. 7.6. За прострочення платежу Покупець на письмову вимогу Постачальника сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 (три) проценти річних від простроченої суми.

Як зазначає позивач, ним як Постачальником було поставлено відповідачу за Договором № 03-20-03 від 05.05.2020 року Товару на загальну суму 3 250 000,00 грн., з яких було оплачено відповідачем 2 256 357,50 грн.

Таким чином, сума основного боргу відповідача по сплаті за фактично поставлений товар за Договором № 03-20-03 від 05.05.2020 року становить 993 642,50 грн.

Враховуючи, шо оплати за поставки товару були прострочені, у відповідності до п. 7.6 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні збитки за прострочення грошових зобов`язань.

Позивачем за первісним позовом нараховано 26 234,35 грн. 3% річних та 71201,70 грн. інфляційних станом на 17.09.2021 року.

Позивач в позові просить стягнути основний борг по поставкам за Договором № 03-20-03 від 05.05.2020 року в розмірі 993 642,50 грн., 26 234,35 грн. 3% річних та 71 201,70 грн. інфляційних в загальній сумі 1 091 078,55 грн.

Відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, посилаючись на порушення позивачем строків поставки іншої частини товару за Договором.

Також відповідач у відзиві навів зауваження щодо розрахунку інфляційних, однак обгрунтованого контррозрахунку не надав.

У зв?язку з запереченнями проти позову з посиланням на прострочення позивачем поставок товару за Договором, відповідач подав до суду зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» 3 131 861,54 грн. штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» умов договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

В обгрунтування зустрічного позову зазначає, що згідно п.1.1. Договору Постачальник (позивач за первісним позовом, відповідач зазустрічним позовом) зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором поставляти Покупцю протягом строку дії цього Договору зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо (далі - Продукція), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити поставлену Продукцію.

Відповідно до п. 1.2. Договору загальна кількість Продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її дольове співвідношення з видами та кількістю визначається додатковими угодами, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками Сторін є невід`ємними частинами цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що ціна на Продукцію, що поставляється за цим Договором встановлюється у додаткових угодах, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами.

Згідно з п.3.1. Договору Асортимент (вид) Продукції, що є предметом поставки за цим Договором, визначається у додаткових угодах, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами.

Розділом № 4 Договору «Строки і умови поставки», а саме, п. 4.1. передбачено, що Постачальник зобов`язується постачати Покупцеві Продукцію узгодженими партіями та згідно укладених Сторонами додаткових угод до цього Договору.

Між Сторонами було укладено 19 додаткових угод до Договору поставки зернових культур № 03-20-03 від 05.05.2020 року, зокрема в період з 05.05.2020 року до 10.12.2020 року.

За вказаними додатковими угодами Постачальник здійснив поставки лише частково. Зокрема, за наведеними додатковими угодами Постачальник мав поставити всього 9 500 тон зерна за погодженими в них цінами. Однак, Постачальником здійснено поставки лише 2 186,15 тон продукції на суму 3 250 000,00 грн., з яких було оплачено відповідачем 2 256 357,50 грн. Поставки зерна в значно більшому обсязі не здійснено, зокрема, в обсязі 7 313,15 тон зерна на суму 44 564 393,50 грн.

При цьому, позивач за зустрічним позовом обґрунтовано пояснив, що оскільки у видаткових накладних відсутня прив`язка поставки до конкретної додаткової угоди, віднесення видаткової накладної до конкретної додаткової угоди здійснено з урахуванням ціни продукції та визначеного в додатковій угоді періоду поставки.

Відповідно до п. 4.5. Договору поставка Продукції Постачальником Покупцю здійснюється на умовах DDP (Інкотермс-2010) склад Покупця, за адресою вказаною в п. 4.3. цього Договору.

Згідно Інкотермс-2010 поставка на умовах DDP передбачає - Доставлений податок: Продавець несе ціну, ризик та відповідальність за очищені товари в зазначеному місці призначення, у розпорядженні покупців. Покупець несе відповідальність за розвантаження. Продавець несе відповідальність за ввізне оформлення, мита та податки, тому покупець не є «імпортером запису».

На умовах поставки DDF Постачальник зобов`язаний поставити продукцію власними силами на склад Покупця. Тому при поставці товару (продукції) на умовах DDP відповідальність за непоставку чи неповну поставку продукції лягає повністю на Постачальника.

Крім того, умови щодо зобов`язання Постачальника поставити продукцію на склад Покупця дублюються і п. 4.2. та 4.3. Договору. Строки та обсяги поставки продукції обумовлені сторонами в додаткових угодах.

ДП «Укрспирт» пояснило, що укладає договори поставки зернових культур, в тому числі і з ТОВ «Агро Захід Львів» з метою виробництва спирту. Визначаючи обсяг продукції, яка має бути поставлена, ДП «Укрспирт» розраховує виготовити з неї певну кількість спирту. Непоставка обумовленого обсягу продукції в обумовлені строки, призводить до негативних наслідків в фінансово-господарській діяльності ДП «Укрспирт», оскільки воно не може виготовити відповідний об`єм спирту. В наслідок чого ДП «Укрспирт» змушене закуповувати відповідну продукцію в інших постачальників (в основному по вищій ціні), або зменшувати об`єм виробленого спирту.

Тенденцію щодо необхідності закупівлі продукції за вищими цінами можна прослідкувати навіть з додаткових угод, укладених за Договором між ДП «Укрспирт» та ТОВ «Агро Захід Львів», оскільки ціна продукції в кожній наступній додатковій угоді була вища за попередню. Тому недопоставка певного обсягу продукції призводить до необхідності укладення додаткової угоди з Постачальником вже за вищою ціною, або ж необхідності укладення договорів з іншими постачальниками, в основному також за вищими цінами.

Відповідач за зустрічним позовом (позивач) пода відзив, в якому заперечував вимоги за зустрічним позовом, посилаючись на обізнаність Покупця з непоставками товару та згоду з таким режимом поставок.

Відповідач за зустрічним позовом (позивач) вважає, що штраф є нерозумним, несправедливим, суттєво порушує баланс інтересів, розрахунок суми штрафних санкцій є помилковим, а зустрічні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Посилається на неможливість одночасного стягнення пені та штрафу, що є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

Відповідач за зустрічним позовом, посилаючись на недобросовісність Покупця та безпідставність нарахування штрафних санкцій просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Однак, відповідачем за зустрічним позовом викладені у відзиві обставини, зокрема, щодо згоди Покупця на поставки менших обсягів товару не підтверджені належними та допустими доказами. Зокрема, належними доказами відповідних домовленостей мали бути внесення змін до Договору та додаткових угоди, чи хоча б оформлені письмово наміри щодо внесення таких змін.

У відповіді на відзив на зустрічний позов позивач за зустрічним позовом надав пояснення та докази, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язань, що виникли на його основі.

ДП «Укрспирт» не було зобов`язано заявляти будь-яку додаткову вимогу про допоставку товару, оскільки обсяг та строки поставки були погоджені Сторонами в додаткових угодах і повинні були бути виконані. Подання додаткових заявок чи вимог умовами договору не передбачено.

Тобто, у випадку якщо виконання зобов`язання щодо поставки продукції втратило інтерес для ДП «Укрспирт», то воно вправі заявити лише вимогу про відшкодування штрафних санкцій.

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій позивач за зустрічним позовом пояснив, що ціна продукції в кожній наступній додатковій угоді була вища за попередню. Тому недопоставка певного обсягу продукції призводила до необхідності укладення додаткової угоди вже за вищою ціною. Внаслідок чого ДП «Укрспирт» за поставлений об`єм продукції змушене було переплачувавти.

Ураховуючи те, що ДП «Укрспирт» у добровільному порядку не здійснило повну оплату за поставлену продукцію, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» звернулось із даним позовом до суду про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання.

Зважаючи на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» недопоставлено усю продукцію ДП «Укрспирт», останній звернувся із відповідною зустрічною позовною заявою до суду з вимогами про застосування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору (з додатковими угодами, які є невід`ємною частиною такого Договору), який за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 Цивільного кодексу України, він є обов`язковими для виконання сторонами. Доказів протилежного сторонами суду надано не було.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Так, ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Із матеріалів справи вбачається та відповідачем, у свою чергу, не заперечується, що позивач виконав свої договірні зобов`язання в частині поставки продукції ДП «Укрспирт» на загальну суму 3 250 000,00 грн., з яких було оплачено відповідачем 2 256 357,50 грн. з простроченнями платежів. Відповідачем не оплачено продукція на суму 993 642,50 грн.

Враховуючи, шо оплати за поставки товару були прострочені, у відповідності до п. 7.6 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні збитки за прострочення грошових зобов`язань.

Позивачем за первісним позовом нараховано 26 234,35 грн. 3% річних та 71201,70 грн. інфляційних станом на 17.09.2021 року.

Позивач в позові просить стягнути основний борг по поставкам за Договором № 03-20-03 від 05.05.2020 року в розмірі 993 642,50 грн., 26 234,35 грн. 3% річних та 71 201,70 грн. інфляційних в загальній сумі 1 091 078,55 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що своєчасна оплата поставленої продукції є одним з основних обов`язків ДП «Укрспирт», належне виконання якого вимагається Договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 993 642,50 грн.

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення 26 234,35 грн. 3% річних та 71 201,70 грн. інфляційних обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ДП «Укрспирт» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» 1 943 632,89 грн. пені та 1 188 228,65 грн. штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст.530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Як зазначалось вище, сторони домовились про те, що постачальник зобов`язується постачати покупцеві продукцію узгодженими партіями та згідно укладених сторонами додаткових угод.

За укладеними між сторонами додатковими угодами Постачальник здійснив поставки лише частково. Зокрема, за наведеними додатковими угодами Постачальник мав поставити всього 9 500 тон зерна за погодженими в них цінами. Однак, Постачальником здійснено поставки лише 2 186,15 тон продукції на суму 3 250 000,00 грн., з яких було оплачено відповідачем 2 256 357,50 грн. Поставки зерна в значно більшому обсязі не здійснено, зокрема, в обсязі 7 313,15 тон зерна на суму 44 564 393,50 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання чи оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.3. Договору за порушення строків поставки Продукції Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від вартості несвоєчасно поставленої або непоставленої Продукції за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Як зазначалось вище, ст.231 Господарського кодексу України та умовами Договору (п.7.3) передбачено право покупця вимагати від продавця оплати неустойки (пеня, штраф). Водночас, відповідно до ч.1 ст.670 Цивільного кодексу України у покупця є право вимагати від продавця передання кількості товару, якої не вистачає.

Отже, покупець має право як зобов`язати продавця виконати свій обов`язок в натурі так і одночасно або окремо застосувати до порушника матеріальну відповідальність у вигляді неустойки.

ДП «Укрспирт» належить до державного сектору економіки, про що свідчать дані Статуту, затвердженого наказом Мінекономіки № 543 від 15.03.2021 року, що Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Уповноважений орган управління) і є державним комерційним підприємством.

Постановою КМУ № 672 від 28.07.2010 року «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості», утворено Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн «Укрспирт»), державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства.

Судом встановлено, що ДП «Укрспирт» належить до державного сектора економіки, а ТОВ «Агро Захід Львів» порушено Договір в частині поставки усієї продукції, обсяг якої визначений додатковими угодами, а тому позивачем за зустрічним позовом правомірно нарахована пеня на підставі ч.2 ст.231 ГК України та п.п. 7.3. Договору.

Оскільки п.7.3. Договору передбачений інший розмір пені, Покупцем нараховано Постачальнику пеню в сумі 1 943 632,89 грн. на підставі п. 7.3. Договору. Також, нараховано 1 188 228,65 грн. штрафу за прострочення поставки понад 30 днів на ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, наведені санкції є самостійними видами відповідальності і їх одночасне нарахування передбачено відповідною нормою законодавства.

Таким чином, ДП «Укрспирт» правомірно нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» 1 943 632,89 грн. пені та 1 188 228,65 грн. штрафу.

Відповідачем за зустрічним позовом не надано обґрунтованого контррозрахунку. Хоча відповідач посилається на норми, які регулюють питання зменшення неустойки, однак по суті відповідне питання відповідач не заявляє.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом в повному обсязі в сумі 993 642,50 грн. основного боргу, 26 234,35 грн. 3% річних та 71 201,70 грн. інфляційних, в загальній сумі 1 091 078,55 грн. За зустрічним позовом позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 1 943 632,89 грн. пені та 1 188 228,65 грн. штрафу, всього 3 131 861,54 грн.

З огляду на результат розгляду справи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем (за первісним позовом) витрати на сплату судового збору в сумі 16 366,18 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем за первісним позовом. Також, підлягають відшкодуванню за рахунок позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом понесені позивачем за зустрічним позовом витрати на сплату судового збору в сумі 46 978,00 грн.

Як визначено ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Таким чином, враховуючи, що за первісним позовом присуджено до стягнення всього 1 091 078,55 грн. та 16 366,18 грн. витрат по сплаті судового збору, за зустрічним позовом всього 3 131 861,54 грн. та 46 978,00 грн. витрат по сплаті судового збору, провівши зарахування підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 2 040 782,99 грн. Аналогічно, з судовим збором за наслідками зарахування підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 30 611,82 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, ст.ст. 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» прo стягнення 1 091 078,55 грн. задовольнити повністю.

2. Зустрічний позов Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» про стягнення 3 131 861,54 грн. штрафних санкцій задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Захід Львів» (79000, м. Львів, вул. Промислова, 50/52, ) на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська,обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ідентифікаційний код 37199618) 2 040 782,99 грн. штрафних санкцій та 30 611,82 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 30.06.2022 року