ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Справа № 902/1086/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання 22.06.2022 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЛІГА-БУДТРЕЙД" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 15.02.2022, повне рішення складено 23.02.2022, у справі № 902/1086/21

за позовом: Приватного підприємства "ЛІГА-БУДТРЕЙД"

до: Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський"

про стягнення 93099, 27 грн

Приватне підприємство "ЛІГА-БУДТРЕЙД" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення заборгованості зі сплати грошового зобов`язання, загальний розмір якого становить 93099, 27 грн, з яких: сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 91131, 60 грн; три відсотки річних - 1967, 67 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 2/11/20-1 від 02.11.2020 в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у позові Приватного підприємства "ЛІГА-БУДТРЕЙД" до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 93099, 27 грн - відмовлено.

Позивач Приватне підприємство "ЛІГА-БУДТРЕЙД", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у справі № 902/1086/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає:

- відповідачем на адресу позивача так і не повернуто підписані Договір поставки № 2/11/20-1 від 02.11.2020, додаток 1 та додаток 2 до цього Договору, видаткову накладну від 02.11.2020 № РН-0000075, видаткову накладну від 10.11.2020 № РН-0000077, акт звірки. При цьому по видатковій накладній від 02.11.2020 № РН-0000075 відповідачем здійснено оплату у повному обсязі. Цей факт, на думку позивача, підтверджує, що фактично господарські взаємовідносини між сторонами здійснювались, проте з невідомих причин відповідач категорично не повертає підписаним жодного екземпляру документу, направленого на його адресу як простою, так і рекомендованою кореспонденцією;

- суд першої інстанції не з`ясував обставин, що мають значення для справи та рішення суду першої інстанції було винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ЛІГА-БУДТРЕЙД" на рішення Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у справі № 902/1086/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 22.06.2022 об 11:00 год.

ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський" не скористалось правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно частин 1-3 статті 263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Відзив на апеляційну скаргу має містити, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач та відповідач явку повноважних представників в призначене судове засідання 22.06.2022 не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський" належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання 22.06.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /т. 2 а.с. 107/.

Судом щодо повідомлення скаржника відмічається, що ухвалу суду від 30.05.2022 було надіслано на вказані позивачем ПП "ЛІГА-БУДТРЕЙД" у апеляційній скарзі електронну () та поштову (18005, м. Черкаси, вул. Благовісна, 455/1, кв. 50) адреси. При цьому поштове відправлення повернено органом поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19).

Отже за наведених вище обставин колегія суддів вважає, що апеляційним судом було вжито належних заходів щодо належного повідомлення апелянта про час і місце судового засідання 22.06.2022.

Окрім того положеннями статей 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки ухвалою суду від 30.05.2022 явка представників сторін в судове засідання 22.06.2022 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЛІГА-БУДТРЕЙД" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення заборгованості зі сплати грошового зобов`язання, загальний розмір якого становить 93099, 27 грн, з яких: 91131, 60 грн боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції; 1967, 67 грн три відсотки річних.

Ухвалою місцевого господарського суду від 22.11.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1086/21 за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у позові ПП "ЛІГА-БУДТРЕЙД" до ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 93099, 27 грн. - відмовлено.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Звертаючись до господарського суду з позовом, підприємство вказало про те, що 02.11.2020 між ПП "ЛІГА-БУДТРЕЙД" (позивач) та ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський" (відповідач) укладено Договір поставки № 2/11/20-1 на поставку мішків п/п на умовах та в терміни, погоджені сторонами.

02.11.2020 до цього Договору було укладено додаток 1 на поставку мішків п/п 55x105 (62) у кількості 20000 штук по ціні 4,20 грн, у т.ч. ПДВ, та виставлено відповідний рахунок-фактуру № СФ-0000076 від 02.11.2020.

Відповідно до платіжного доручення № 19777 від 02.11.2020 вказаний рахунок відповідач оплатив у повному обсязі.

Цією ж датою згідно з видатковою накладною від 02.11.2020 № РН-0000075 позивач поставив на користь відповідача обумовлений товар.

10.11.2020 до цього Договору укладено додаток 2 на поставку мішків п/п 55x105 (63) у кількості 20000 штук по ціні 4,20 грн, у т.ч. ПДВ, та виставлено відповідний рахунок-фактуру № СФ-0000078 від 10.11.2020.

Відповідно до видаткової накладної від 10.11.2020 № РН-0000077 позивач поставив на користь відповідача мішки п/п 55x105 (63) у кількості 20000 штук по ціні 4,20 грн, у т.ч. ПДВ.

Позивач вказав, що доставка цього товару була здійснена згідно з товарно-транспортною накладною № 10/11/20-1 від 10.11.2020 за рахунок позивача перевізником Фізичною особою-підприємцем Форостяном Олександром Миколайовичем.

Підприємство стверджує, що поставлений товар відповідачем прийнято, однак, оплату не проведено, а на неодноразові звернення з приводу оплати вартості отриманого товару останній належним чином не відреагував.

26.02.2021 позивач на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення відправив дублікати первинних документів, акт звірки та претензію № 1 на суму 84000 грн, однак, станом на 13.10.2021 на адресу позивача так і не повернуто підписані первинні документи, і заборгованість не погашена.

З огляду на зазначене позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 2/11/20-1 від 02.11.2020 в частині проведення розрахунків за поставлений товар, звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

В силу ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що дії сторін укладеного у даному випадку договору, відповідають змісту правовідносин, які мають ознаки договору поставки.

Згідно з ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтями 662 - 664 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Судами встановлено, 02.11.2020 позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000076 на оплату мішків п/п 55х105 в кількості 20000 штук, загальною вартістю з ПДВ 84000 грн.

У свою чергу відповідач, згідно з платіжним дорученням № 19777 від 02.11.2020, оплатив означений рахунок з визначенням призначення платежу: "Оплата за мішок по рах. № 76 від 0211.2020 у т.ч. ПДВ 20% - 84000 грн.".

В підтвердження факту поставки товару (мішків), позивач подав односторонньо підписану видаткову накладну № РН-0000075 від 02.11.2020 та товарно-транспортну накладну № 02/11/20-1 від 02.11.2020 з підписами про здачу та прийняття товару та відтисками печаток підприємств.

Поряд з цим, звертаючись з позовом до суду, позивач вказав про поставку відповідачу відповідно до видаткової накладної від 10.11.2020 № РН-0000077, мішків п/п 55x105 (63) в кількості 20000 штук, загальною вартістю з ПДВ 84000 грн, зазначивши при цьому, що доставка вказаного товару була здійснена згідно з товарно-транспортною накладною № 10/11/20-1 від 10.11.2020 за рахунок позивача перевізником Фізичною особою-підприємцем Форостяном О.М.

З огляду на вказане, предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення боргу за поставлений товар за видатковою накладною № РН-0000077 від 10.11.2020 та товарно-транспортною накладною № 10/11/20-1 від 10.11.2020.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5 Положення).

Згідно з ч. 11, 12 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Як зазначено вище, позивачем в підтвердження факту поставки товару надано видаткову накладну № РН-0000077 від 10.11.2020 на суму 84000 грн та товарно-транспортну накладну № 10/11/20-1 від 10.11.2020 на суму 84000 грн.

Поряд з цим, видаткова накладна № РН-0000077 від 10.11.2020 не містить підпису, прізвища та ініціалів, посадового становища відповідальної особи зі сторони відповідача за здійснення господарської операції, відсутній відтиск печатки підприємства, у той час як така печатка наявна у відповідача та була проставлена на товарно-транспортній накладній № 02/11/20-1 від 02.11.2020.

Із товарно-транспортної накладної № 10/11/20-1 від 10.11.2020 вбачається, що остання не містить: посаду особи зі сторони відповідача, відповідальну за здійснення господарської операції; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції саме від імені відповідача та підписала товарно-транспортну накладну; відтиск печатки підприємства відповідача.

З огляду на зазначене колегія суддів констатує, що вказані докази містять істотні недоліки та не містять у собі відомостей щодо отримання/передачі відповідного товару саме уповноваженій особі відповідача, оскільки будь-які ідентифікуючи дані відповідача як отримувача товару у вищезазначених документах відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подані позивачем товарна та товарно-транспортна накладні не є належними і допустимими доказами, які б підтверджували поставку товару відповідачу.

При цьому будь-яких інших доказів на підтвердження факту поставки товару позивачем не надано.

Стосовно доводів позивача про реєстрацію ним податкової накладної за господарською операцією 10.11.2020, колегія суддів зазначає слідуюче.

У разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

Отже Приватне підприємство "ЛІГА-БУДТРЕЙД" не подало до суду допустимих доказів щодо вчинення відповідачем юридично значимих дій з оподаткування та не звертався до суду з клопотанням про витребування відповідних доказів (зокрема, матеріалів податкової звітності відповідача).

Податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Зазначену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у справі № 902/1086/21 відсутні.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання 22.06.2022 сторони у справі не з`явилися, на підставі ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 902/1086/21 є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 240, 247, 251, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЛІГА-БУДТРЕЙД" на рішення Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у справі № 902/1086/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 15.02.2022 у справі № 902/1086/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 902/1086/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складено 27.06.2022

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.