ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

24 червня 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/2340/22

Суддя Господарського суду Чернівецької області Бутирський А.А., розглянувши

заяву стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецька енергопостачальна компанія" (58002, м. Чернівці, вул. Л.Українки, буд. 5, код 42102122)

до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 4100,00 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецька енергопостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4100,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 р. заяву про видачу судового наказу № 926/2340/22 передано на розгляд судді Бутирському А.А.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом виявлено підстави для відмови у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 2481, 00 грн.

За подання до господарського суду встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору: за подання заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00 грн х 0,1 = 248,10 грн).

Однак, скаржником не додано до заяви про видачу судового наказу оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, заява про видачу судового наказу вимогам названого пункту не відповідає, оскільки до неї не долучено всі документи або їх копії, що зазначені в додатках до заяви, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу, оскільки заявником не дотримано вимог ч.3 ст. 150 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 147, 148, 150, 151, 152, 153, 175, 234 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернівецька енергопостачальна компанія" у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасник" заборгованості в сумі 4100,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя А.А. Бутирський