ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/43/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:

Від Міністерства оборони України - Оксенчук С.С.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 (суддя суду першої інстанції - Мостепаненко Ю.І., час і місце оголошення рішення: 26.05.2021 (повний текст складено - 01.06.2021), м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області)

у справі №916/43/21

за позовом Міністерства оборони України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Концерн «Військторгсервіс»

до Фізичної особи-підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Короткий виклад вимог позовної заяви.

04.01.2021 Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. №44/21), в якій просило суд зобов`язати фізичну особу-підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торгівельним місцем НОМЕР_1 шляхом звільнення торгівельного місця, розміщеного по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базарна, 20, та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірними діями відповідача, який, не зважаючи на припинення договірних відносин з позивачем, чинить останньому перешкоди у користуванні торговельним місцем НОМЕР_1 по вул. Рожевій на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, що, в свою чергу, заподіює Міністерству оборони України збитки та призводить до неможливості належного здійснення ним господарської діяльності.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 позов задоволено; зобов`язано фізичну особу-підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торгівельним місцем шляхом звільнення торгівельного місця НОМЕР_1, розміщеного по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.

Рішення суду першої інстанції було обґрунтовано тим, що договір № ВКС-1412 від 01.12.2016 припинив свою дію з 01.06.2019 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, отже, з цього часу між сторонами у справі не існує договірних відносин щодо користування належним позивачу майном. В свою чергу, відповідач, вважаючи договір продовженим на той самий строк, заявляє про наявність у нього права платного користування місцем, на якому розташоване майно, визначене п. 1.1. договору, чим створює позивачу перешкоди щодо здійснення правомочностей стосовно такого майна, з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку про обрання позивачем належного та ефективного способу захисту права шляхом звернення до суду з негаторним позовом, що є підставою для задоволення позовних вимог та зобов`язання ФОП Кожемякіна Г.О. усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця НОМЕР_1, яке розміщене по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

19.11.2021 безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/43/21.

Доводи апеляційної скарги базуються на наступному:

- Позивач не підтвердив належними доказами своє право власності або користування торговим місцем НОМЕР_1, за захистом якого звернувся до суду у порядку ст. 391 ЦК України, а тому суд дійшов помилкового висновку, що права позивача порушені, безпідставно визнав встановленим факт наявності у позивача майнового права на відповідне торгове місце.

- Позивачем не надано суду доказів, що саме відповідач чинить йому перешкоди у користуванні спірним торговим місцем, лише факт наявності Договору № ВКС-1412 від 01.12.2016 або 20-ти футових контейнерів на спірному торговому місці, не може про це свідчити, адже підставою позову - є вчинення перешкод власнику відповідачем, а не захист порушеного права власності зобов`язально- правовими засобами. Тоді як з матеріалів справи не вбачається здійснення на торгівельному місці відповідної діяльності саме Кожемякіним Г.О. чи уповноваженими ним особами.

- Застосовуючи до даних правовідносин ст. 391 ЦК України та задовольняючи вимоги позивача, ні позивач, ні суд не зазначили, що взагалі собою уявляє торгове місце, його характеристики, яким чином, і від чого його потрібно звільнити, як вказано вище, судом помилково не розділяються поняття майнового права на торгове місце, торгове місце та контейнери, які встановлені на торговому місці, помилково ототожнено ці поняття.

- Суд дійшов помилкового висновку про закінчення 01.06.2019 терміну дії Договору №ВКС-1412 від 01.12.2016, що не відповідає обставинам справи.

- Позивачем не було надано касового чеку РРО, як доказу відправлення листа №228/12 від 22.02.2019, тоді як надані опис вкладення до цінного листа та накладна не підтверджують надання послуг поштового зв`язку та відправку листа відповідно до Правил та Порядку.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить рішення Господарського суду Одеської області від 26 травня 2021 року у справі № 916/43/21 за позовом Міністерства оборони України до фізичної особи-підприємця Кожемякіна Г.К., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Концерн «Військторгсервіс», скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича.

Міністерство, не погоджуючись з наведеними доводами та аргументами апелянта щодо неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, що судом визнані встановленими та мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, заперечує щодо змісту та вимог апеляційної скарги.

Позивач вказує, що 26.02.2019 (за три місяці до дати припинення договору) Філія «ОУВТ» Концерну «Військторгсервіс» надіслала відповідачу лист № 228/12 від 22.02.2019, в якому повідомила про відсутність наміру Міністерства оборони України продовжувати договірні відносини, пов`язані з наданням права платного користування торговельним місцем № 4953, після закінчення 31.05.2019 дії Договору від 01.12.2016 № ВКС-1412. На підтвердження факту направлення на адресу відповідача - ФОП Кожемякіна Г.О. ( АДРЕСА_1 ) зазначеного листа до суду подано копії опису вкладення до цінного листа з номером поштового відправлення №581.

Позивач вважає, що вищезазначені опис вкладення, накладна та саме повернене без вручення поштове відправлення № 581 є належними та допустимими доказами (у розумінні норм статей 76, 77 ГПК України) наявності заяви представника наймодавця про небажання Міністерства оборони України продовжувати дію Договору № ВКС- 1412 від 01.12.2016 після 31.05.2019 та її направлення на адресу відповідача.

Окрім того, позивач зазначає, що набуте відповідачем на підставі укладеного між ним та Міністерством оборони України Договору № ВКС-1412 від 01.12.2016 право тимчасового користування торгівельним місцем № 4953, є припиненим з 01.06.2019 за закінченням строку дії договору, на який його було укладено. Проте, внаслідок невиконання відповідачем визначеного п. 2.4.7 Договору № ВКС-1412 обов`язку щодо звільнення при припиненні дії договору виділеної території від майна, розміщеного на ній у зв`язку із здійсненням торгівельної діяльності, створено умови, що перешкоджають Міністерству здійснювати належне йому право користування торгівельним місцем НОМЕР_1.

Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кожемякіна Г.О. залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 відкладено розгляд справи №916/43/21 на 09.03.2022 о 10.00 год.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 287 від 23.02.2022, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/43/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 справу № 916/43/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Лавриненко Л.В., Аленін О.Ю.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 398 від 21.03.2022, у зв`язку з перебуванням судді Лавриненко Л.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/43/21.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 справу № 916/43/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Аленін О.Ю.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2022 прийнято апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/43/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Аленіна О.Ю.; визначено, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 призначено справу №916/43/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 до розгляду на 30 червня 2022 року о 10:00 год.; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

30.06.2022 у судове засідання з`явився представник Міністерства оборони України Оксенчук С.С., представники інших сторін не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022, якою призначено розгляд справи №916/43/21 на 30 червня 2022 року о 10:00 год., була отримана Концерном «Військторгсервіс» - 06.06.2022. Окрім того, копія даної ухвали направлялася на електронну адресу Концерну «Військторгсервіс» та була отримана останнім, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022, якою призначено розгляд справи №916/43/21 на 30 червня 2022 року о 10:00 також направлялася на адресу Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича, окрім того Кожемякін Г.О. був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання телефонограмою секретаря судового засідання від 27.06.2022.

В матеріалах справи також наявне клопотання ФОП Кожемякіна Г.О. про відкладення розгляду даної справи, яке обґрунтовано тим, що у зв`язку з реальною загрозою життю та здоров`ю апелянт просить визнати причини неявки його та представника поважними і відкласти розгляд справи.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як вбачається зі змісту ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022, якою призначено розгляд справи №916/43/21 на 30 червня 2022 року о 10:00, явка представників сторін у судове засідання по справі не визнавалася обов`язковою.

Окрім того, даною ухвалою було запропоновано сторонам прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів саме з метою запобігти загрозам життю та здоров`ю учасників у справі. Однак, апелянт прийняв рішення не реалізовувати дане право.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи та відмовляє у задоволенні клопотання апелянта.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану справу №916/43/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 було розглянуто Південно-західним апеляційним господарським судом у розумний строк, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на них, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Верховним Судом в постанові від 20.08.2019 в справі №916/1680/18 встановлено, що Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області і ТОВ «Промтоварний ринок» укладено договір від 21.02.2000 № 181/9-83р, за умовами пунктів 1.1 та 1.2 якого, Міністерство надало згоду на вилучення земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2 га, вартість понесених витрат з його обладнання становить 264 661 грн.), що розташована на території військового містечка № 7 Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_2, та передало зазначену земельну ділянку Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області. Рада приймає названу земельну ділянку площею 4,33 га для передачі у встановленому законодавством порядку в постійне користування ринку.

Відповідно до пункту 5.1 зазначеного договору Міністерство має право протягом 99 (дев`яноста дев`яти) років з дня підписання цього договору безкоштовного користування на власний розсуд 50 (п`ятдесятьма) місцями під 20-футові контейнери, що розміщені на території Ринку по вулиці Рожевій, та розташованих на цих місцях названих контейнерів, а Ринок визнає таке право та зобов`язується безкоштовно здійснювати охорону, загальне освітлення, прибирання території, забезпечувати вільний доступ до вказаних контейнерів.

25.04.2000 між Міністерством, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ТОВ «Промтоварний ринок» підписано акт прийому-передачі земельної ділянки (з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком), розташованої на території військової частини НОМЕР_2 в Одеському гарнізоні на сьомому кілометрі Овідіопольської дороги.

14.06.2016 між Міністерством та Концерном «Військторгсервіс» укладено договір доручення № 1 (т. 1 а.с. 16-19), за умовами пункту 1.1 якого Міністерство доручає, а Концерн приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість 50 місць) на території Ринку по вул. Рожевій, з отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору доручення, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019. Договір вважається автоматично продовженим на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої дії договору у письмовій формі не пізніше ніж за один календарний місяць до закінчення терміну його дії.

01.12.2016 між Міністерством, від імені якого діє Концерн (сторона-1) на підставі договору доручення від 14.06.2016, та ФОП Кожемякіним Г.О. (сторона-2) укладено договір № ВКС-1412 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів (т. 1 а.с. 23-25), згідно з пунктами 1.1 якого сторона-1 надає стороні-2 право платного користування місцем для встановлення 20-футового торгового контейнеру (далі - Майно) на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території, а сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з розміщення Майна згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 1.2 договору, для встановлення Майна виділено відкриту територію, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, територія ТОВ «Промтоварний ринок», вул. Рожева, торговельне місце № 4953, згідно з планом розташування, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1).

Згідно з пунктами 2.4.2, 2.4.5, 3.1, 3.2, 3.3. договору, сторона-2 зобов`язується здійснювати оплату за користування місцем для встановлення Майна та інші платежі, передбачені умовами Договорів, вчасно і в повному обсязі. Протягом 2-х робочих днів з дня отримання акта виконаних робіт (наданих послуг), що вказані в пунктах 3.1 Договорів, направити стороні-1 підписаний акт або мотивовану відмову від його приймання. У разі неповернення оформленого акта виконаних робіт (наданих послуг) у вказаний термін, послуги вважаються прийнятими стороною-2 та підлягають оплаті в повному обсязі. Сторона-2 щомісяця сплачує платіж шляхом перерахування відповідної суми, зазначеної в пунктах 3.2 цих Договорів, на розрахунковий рахунок сторони-1 на підставі рахунків сторони-1 у період з 10-го по 20-те число поточного місяця. У разі якщо сторона-2 здійснює оплату наданих послуг шляхом внесення коштів у касу сторони-1, то сума, яку вона повинна сплатити стороні-1, збільшується на 1 % (один відсоток). Сторона-2 зобов`язана самостійно отримувати рахунок та акт виконаних робіт. Загальна вартість наданих послуг з розміщення 1 (одного) 20-футового контейнера на виділеній території за цими Договорами на місяць складає, з урахуванням ПДВ, - 2 680 грн. Вартість послуг за Договорами може бути переглянута у випадках, передбачених законодавством України. У разі зміни розміру оплати сторона-1 повинна попередити про це сторону-2 в десятиденний строк до початку місяця, в якому змінюється розмір оплати. Зміна розміру плати оформлюється додатковою угодою сторін.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з 01.12.2016 та діє до 31.05.2019 включно.

За умовами пункту 7.2, договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості з оплати більше ніж 2 місяці.

У пункті 7.3 договору сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

06.03.2018 між Міністерством і Концерном укладено додаткову угода № 1 до договору доручення від 14.06.2016 № 1 (т.1 а.с.20-22), якою змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування торговельним місцем, що становить 16 925,40 грн. (з ПДВ) на місяць, та внесено інші зміни.

Листом від 29.03.2018 за вих. № 406/28 (т.1 а.с. 26-27) філія «Одеське управління військової торгівлі» Концерну повідомила ФОП Кожемякіна Г.О. про укладення 06.03.2018 між Міністерством і Концерном додаткової угоди до договору доручення № 1 та визначення мінімального розміру плати за надання права платного користування одним місцем за встановлення 20-футового контейнера у розмірі 16 925,40 грн. та просила протягом 15 днів після отримання повідомлень з`явитися до Філії з метою врегулювання питання щодо подальших договірних відносин, які передбачають право платного користування торговельним місяцем № 4953. У листі також зазначено, що в разі нез`явлення до Філії у зазначений термін дію укладеного з ФОП Кожемякіним Г.О. договору буде припинено відповідно до пункту 7.3 договору.

Листом від 04.06.2018 № 747/25 (т.1 а.с. 28) Філія повідомила ФОП Кожемякіна Г.О. про припинення дії Договору № ВКС-1412 за ініціативою Міністерства в порядку, передбаченому пунктом 7.3 цього Договору. Крім того, в листі зазначено, що за наявності у ФОП Кожемякіна Г.О. бажання надалі користуватися торговельними місцями та за умови, що ці місця будуть вільні, останній може звернутися до Філії у термін до 06.08.2018 із заявою про намір укласти договір у новій редакції, за яким мінімальна вартість користування торговельним місцем становитиме 16 925,40грн. (з ПДВ) на місяць.

Позивачем надано опис вкладення на адресу відповідача про відправлення листа із повідомленнями і проектом договору у новій редакції, які повернулись на адресу відправника за закінченням встановленого строку зберігання (т.1 а.с. 57-59).

Листом №06/1305 від 22.06.2018 (т.1 а.с. 29-30) позивач повідомив відповідача про необхідність, в разі наявності бажання, звернення до філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну про намір укласти договір про надання права платного користування місцем під встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок», за яким мінімальна вартість за користування торгівельним місцем становить 16 925,40грн. щомісячно.

Посилаючись на те, що договір № ВКС-1412 припинив свою дію за ініціативою Міністерства відповідно до пунктів 7.3 цих Договорів, а відповідач відмовляється звільнити торговельне місце № 4953, чим створює перешкоди позивачу в користуванні ними, в серпні 2018 року Міністерство звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до ФОП Кожемякіна Г.О. про усунення перешкод у користуванні майном. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі №916/1680/18, залишеним в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2019, в задоволенні позову відмовлено.

Під час вирішення справи суди дійшли висновку, що договір №ВКС-1412 на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій не був припиненим у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку з ініціативи Міністерства, тобто згідно з п. 7.1 цього договору, та був чинним до 31.05.2019 включно.

Листом №228/12 від 22.02.2019 (т.1 а.с. 31-32) філія «Одеське управління військової торгівлі» концерну «Військторгсервіс» повідомила ФОП Кожемякіна Г.О. про те, що 31.05.2019 закінчується термін дії договору №ВКС-1412 від 01.12.2016, після чого Міністерство оборони України не має наміру продовжувати з ФОП Кожемякіним Г.О. договірні відносини, пов`язані з наданням права платного користування торговельним місцем. Додатково повідомлено, що у зв`язку із припиненням дії договору, ФОП Кожемякін Г.О. не матиме права використовувати торговельне місце на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій. У разі наявності на зазначеному торговельному місці контейнеру, що є його власністю, чи перебуває у його користуванні, необхідно звільнити торгівельне місце НОМЕР_1 від наявного майна та не вчиняти будь-яких перешкод Міністерству оборони України в особі його уповноваженої особи у користуванні торговельним місцем.

На підтвердження направлення вказаного листа відповідачу позивачем надано копію опису вкладення до цінного листа №581 (т.1 а.с. 64), реєстру відправлення поштової кореспонденції від 22.02.2019 (т.1 а.с.63) та копію поштової накладної №581 від 26.02.2019 (т.1 а.с. 65). Лист повернувся на адресу відправника із зазначенням причини: відмова адресата від отримання (т.1 а.с. 66).

В матеріалах справи також міститься лист ФОП Кожемякіна Г.О. від 17.05.2019 (т.1 а.с. 183), в якому останній звернувся до Міністерства оборони України та повідомив про намір скористатись переважним правом на укладання договору на новий строк з доданням проекту нового договору. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення вказаного листа.

На виконання розпорядження начальника Головного управління майна та ресурсів від 03.07.2019 №153 «Про створення робочої групи з перевірки стану використання торгових місць на території ТОВ «Промтоварний ринок» та з метою встановлення фактичного використання торговельного місця № 4953, яке знаходиться на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, робочою групою проведено огляд зазначеного торговельного місця, за результатами якого складено акт від 09.07.2019 (т.1 а.с. 34), в якому вказано, що торговельне місце зачинено на момент огляду, 20-футові контейнери знаходяться на торговельному місці.

Листом від 14.08.2019 №03/1423/5 (т.1 а.с. 33) концерн «Військторгсервіс» повідомив ФОП Кожемякіна Г.О. про необхідність звільнення торговельного місця НОМЕР_1 у строк не пізніше ніж 20.08.2019.

В матеріалах справи також міститься запит ініціативної групи підприємців за вих.№ 5 від 17.02.2020 (т.1 а.с. 145-146) до Департаменту фінансів Міністерства оборони України з проханням надати реквізити рахунку Міністерства оборони України, відкритого в Казначействі України, для перерахунку коштів, як плати за договорами оренди. У відповідь на вказаний запит, Департамент фінансів Міністерства оборони України листом №0290/93(з)63 від 19.02.2020 (т. 1 а.с. 147) надав інформацію щодо реквізитів Міністерства оборони для перерахування коштів від фізичних осіб-підприємців за право платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок».

На підтвердження здійснення оплати за користування місцем НОМЕР_1 відповідачем надано ряд квитанцій з призначенням платежу: орендна плата за дог.№58/2009 від 03.07.2009 та додаткової угоди від 30.11.2010 за місце НОМЕР_1 по вул. Рожевій, Промтоварний ринок 7км., сума оплати 4 432,00 грн.

Квитанціями від 05.06.2019 та 23.07.2019 засвідчується здійснення платежів за договором №ВКС-1412 від 01.12.2016 за червень та липень 2019 в сумі 2680,00 грн.

На виконання окремого доручення державного секретаря Міністерства оборони України від 19.06.2020 №9444/з та наказу ТВО начальника Головного управління майна та ресурсів від 26.06.2020 №107/нагп «Про створення робочої групи з перевірки стану використання торгових місць на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, робочою групою проведено огляд торговельного місця НОМЕР_1, за результатами якого складено акт від 01.07.2020 (т.1 а.с. 35), в якому вказано, що торговельне місце зачинено, на момент огляду, 20-футові контейнери знаходяться на торговельному місці.

Листом №248/8300 від 03.11.2020 (т. 1 а.с. 208) Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомило Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України, що лист Департаменту від 19.02.2020 №248/0290/93(з)63 про надання інформації щодо платіжних реквізитів Міністерства оборони України не є підставою для виникнення прав та обов`язків між Міністерством оборони України та третіми особами, а повноваження щодо вчинення від імені Міністерства оборони України юридичних дій, пов`язаних з використанням зазначених місць здійснюються концерном «Військторгсервіс» на підставі договору доручення №1 від 14.06.2016, відповідно до умов якого, кошти за користування місцями перераховуються на рахунок концерну з подальшим перерахуванням на рахунок Міністерства оборони України.

Припинення договірних відносин між сторонами у справі та вчинення ФОП Кожемякіним Г.О. дій, які перешкоджають Міністерству у користуванні торговельним місцем по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок», стали підставою для звернення Міністерства до суду із відповідною позовною заявою.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір від 01.12.2016 № ВКС-1412 є договором найму (оренди) майна, що випливає зі змісту положень послідовно укладених: трьохстороннього договору від 21.02.2000 № 181/9-83р, договору доручення від 14.06.2016 № 1, якими опосередковано набуття позивачем майнового права користування асфальтованим майданчиком із розміщеними на ньому 50 торговельними місцями, та договору № ВКС-1412 від 01.12.2016, за умовами якого відповідач набув право платного користування місцем для встановлення контейнеру.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно із ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.

Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно із ч.4 ст.284 ГПК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведені норми визначають можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відсутність такого заперечення в силу статті 764 ЦК України може мати прояв у "мовчазній згоді" і в такому випадку орендар саме в силу закону може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 ЦК України.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди та протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Разом з цим, чинне законодавство не містить заборони на повідомлення орендодавцем орендаря про закінчення договірних відносин після визначеного строку дії договору ще під час його дії.

Істотне значення у даному випадку має факт направлення такого повідомлення в межах відповідного строку, а також зміст самого повідомлення, оскільки воно обов`язково повинно бути спрямоване на припинення або зміну умов договору оренди, як відповідна форма вираження волевиявлення орендодавця.

Договір від 01.12.2016 відповідно до його умов, а саме - пункту 7.1, набуває чинності з 01.12.2016 та діє до 31.05.2019.

Дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений, за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії Договору, повинна письмово повідомити про це іншу Сторону за два місяці (п.7.3 Договору №ВКС-1412).

Законодавством не встановлено конкретної форми заяви про припинення договору оренди, така вимога може бути викладена однією із сторін у листі, телеграмі, факсограмі тощо. При цьому істотне значення у такому випадку має факт направлення відповідного повідомлення в межах певного строку, а також зміст самого повідомлення, оскільки воно обов`язково має бути спрямоване на припинення або зміну умов договору оренди, як відповідна форма вираження волевиявлення орендодавця.

Такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №906/742/18, №906/743/18, №906/746/18, від 16.07.2019 у справі №906/744/18, від 03.08.2019 у справі № 916/707/18, від 21.10.2019 №902/862/15, від 22.10.2019 у справі № 910/3705/19.

Судом також встановлено, що у серпні 2018 року Міністерство зверталось з позовом до Господарського суду Одеської області про зобов`язання ФОП Кожемякіна Г.О. усунути перешкоди в користуванні торговельним місцем НОМЕР_1 шляхом його звільнення, посилаючись на розірвання договору за ініціативою Міністерства. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.12.2018 у справі №916/1680/18, залишеним в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019р. та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 20.08.2019, в задоволенні позову відмовлено.

Під час вирішення справи суди дійшли висновку, що в тому числі договір №ВКС-1412 від 01.12.2016 на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій не був припиненим у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку з ініціативи Міністерства, тобто згідно з п. 7.1 цього договору, та був чинним до 31.05.2019 включно.

Так, обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у справі №916/1680/18, де брали участь ті ж самі особи, є преюдиційними та не підлягають доказуванню в даній справі в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини, що пункт 7.3 договору №ВКС-1412 від 01.12.2016, яким сторони врегулювали питання можливості припинення вказаного договору, не містить спеціально визначених умов, які надавали б будь-якій із сторін право на односторонню відмову від даного договору, тож зазначений договір не було припинено у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку за ініціативою Міністерства відповідно до пункту 7.3 цього договору.

Як на підставу припинення Договору від 01.12.2016 позивач посилається на лист №228/12 від 22.02.2019, за підписом начальника філії «ОУВТ» концерну «Війькторгсервіс» Соловйової О.Є., яким відповідача повідомлено про закінчення 31.05.2019 терміну дії договору № ВКС-1412 від 01.12.2016 і відсутність наміру щодо подальшого продовження з відповідачем договірних відносин, пов`язаних з наданням права платного користування торговельним місцем НОМЕР_1.

Наявність повноважень у начальника філії «ОУВТ» концерну «Війькторгсервіс» Соловйової О.Є. на вираження волі Міністерства оборони України щодо припинення договірних орендних відносин після спливу строку, на який було укладено №ВКС-1412 від 01.12.2016, підтверджується наявною у справі копією довіреності від 01.02.2019 №220/190/Д.

Вказаний лист №228/12 від 22.02.2019 надіслано відповідачу 26.02.2019, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 581 та накладною АТ «Укрпошта».

В той же час, колегія суддів не приймає до уваги, як доказ надсилання саме листа 228/12 від 22.02.2019, копію експрес-накладної №8200 від 25.02.2019, виданої ТОВ «Нова пошта», про надіслання відправлення (згідно опису: документи) на адресу відповідача, яке отримано адресатом 26.02.2019, оскільки не вбачається можливим ідентифікувати, які саме документи прийнято до пересилання.

З наявної в матеріалах справи копії конверту поштового відправлення №581 вбачається, що відправлення було здійснено за зазначеною в договорі оренди №ВКС-1412 від 01.12.2016 та зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою: АДРЕСА_1.

При цьому відправлення, яке надіслано відповідачу через АТ «Укрпошта» повернуто відправнику у зв`язку із неврученням. Причиною такого невручення зазначено «відмову адресата від отримання».

Посилання апелянта на те, що, що лист №228/12 від 22.02.2019 він не отримував, а отже не був повідомлений про відсутність наміру продовжувати з ним спірний договір, тож договір вважається продовженим на той самий строк, не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19 дійшла висновку, що чинне законодавство не містить спеціальних вказівок щодо того, коли орендар вважається повідомленим чи способів такого повідомлення; у договорі сторони також не передбачили будь-які домовленості щодо того, коли вважається здійсненим повідомлення сторони про припинення чи зміну договору.

Разом з тим, орендуючи спірне майно, відповідач діє як суб`єкт господарювання в межах господарських правовідносин, забезпечуючи себе необхідними матеріально-технічними ресурсами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (частина друга статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Обов`язковою передумовою здійснення господарської діяльності є державна реєстрація суб`єкта господарювання, що забезпечує реалізацію принципів публічності, загальновідомості і достовірності даних про господарюючих суб`єктів; відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця, як місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Здійснюючи підприємницьку діяльність, підприємець вступає у повсякденні відносини з іншими суб`єктами господарської діяльності, а тому останні можуть потребувати оперативної взаємодії з підприємцем у господарській діяльності, зокрема задля проведення переговорів, співпраці у здійсненні прав та виконанні обов`язків, вчинення односторонніх правочинів, можливості обміну інформацією за договором. Звідси, зокрема, випливає обов`язок підприємця забезпечити доступність власних контактів, у тому числі можливість звернення до підприємця письмово в розумний строк.

Загальний порядок укладання, зміни та розірвання господарських договорів, які вчиняються в письмовій формі, пов`язує момент реалізації учасником правовідносин власного волевиявлення на виникнення, зміну чи припинення правовідносин зі здійсненням ним такого волевиявлення в належний спосіб.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України та частині другій статті 17 Закону № 2269-XII, спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Відповідно до частини першої статті 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, негативні наслідки неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на підприємця.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що філією «Одеське управління військової торгівлі» концерну «Військторгсервіс» належним чином виконано свій обов`язок щодо доведення інформації про припинення дії договору до орендаря, надіславши йому заяву рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністру України № 270 від 5 березня 2009 року. В свою чергу, негативні наслідки неодержання орендарем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря.

Оскільки Філія «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» від імені Міністерства оборони України відповідно до вимог законодавства та положень договору своєчасно та належним чином вчинила дії щодо повідомлення відповідача про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що укладений 01.12.2016 між позивачем та відповідачем Договір №ВКС-1412 для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій НОМЕР_1 є припиненим з 31.05.2019 внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено.

Колегія суддів також не приймає посилання апелянта на те, що позивачем не було доведено належними доказами направлення на адресу ФОП Кожемякіна Г.О. листа №228/12 від 22.02.2019 у зв`язку із ненаданням касового чеку на відправлення з посиланням на вимоги п. 3.1.3.1, 3.1.3.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» №211 від 12.05.2006 та п. 1132 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5, з огляду на наявність в матеріалах справи копії опису вкладення до цінного листа №581, реєстру відправлення поштової кореспонденції від 22.02.2019, поштової накладної №581 від 26.02.2019, копії конверту від поштового відправлення №581 з відміткою про відмову адресата в його отриманні, які підтверджують проходження поштовим відправленням №581 повного циклу пересилання, з моменту прийняття відправлення до пересилання відділенням поштового зв`язку та до повернення його відправнику з підстав відмови адресата від отримання.

Суд першої інстанції також вірно відхилив посилання відповідача на отримані ним відомості з автоматизованої системи Укрпошти про відсутність зареєстрованої інформації про поштове відправлення №581, з огляду на положення пунктів 121-124, 128 Правил надання послуг поштового зв`язку, згідно яких інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом шести місяців.

Колегія суддів також не приймає посилання апелянта на те, що договір №ВКС-1412 від 01.12.2016 був продовжений у зв`язку з подальшою оплатою платежів за користування торговим місцем, оскільки така оплата не є безумовною підставою для продовження дії зазначеного договору. Окрім цього, з наданих відповідачем доказів вбачається здійснення оплати за торгове місце НОМЕР_1 на підставі договору №ВКС-1412 від 01.12.2016 лише за червень та липень 2019. В інших квитанціях міститься інформація щодо здійснення орендної плати за договором №58/2009 від 03.07.2009 та додатковою угодою від 30.11.2010 за місце НОМЕР_1 по вул. Рожевій, Промтоварний ринок 7км., сума оплати 4 432,00 грн., у зв`язку з чим суд першої інстанції вірно не прийняв вказані докази як належні.

Надану відповідачем разом з відзивом копію договору №58/2009 від 03.06.2009 колегія суддів не вважає належним доказом, оскільки спір між сторонами виник саме в процесі виконання договору №ВКС-1412 від 01.12.2016. Окрім цього, вказаний договір не містить підпису Кожемякіна Г.О., а останній виступає стороною договору №58/2009 від 03.06.2009 як фізична особа, а не фізична особа-підприємець. Окрім цього, з наданих відповідачем квитанцій про внесення орендної плати вбачається її внесення згідно договору №58/2009 від 03.07.2009 та дод. угоди №29, тоді як до матеріалів справи додано копію договору №58/2009 від 03.06.2009 без додаткової угоди.

Частиною 1 статті 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічні за змістом умови закріплено у договорі № ВКС-1412 від 01.12.2016, а саме, за умовами пункту 2.4.7 при припиненні дії договору відповідач зобов`язаний звільнити виділену територію від майна, розміщеного на ній.

Відповідно до п. 1.1. Договору № ВКС-1412 від 01.12.2016, сторона-1 (Міністерство оборони України в інтересах якого діє Концерн «Військторгсервіс» надає стороні-2 (ФОП Кожемякіну Г.О.) право платного користування місцем для встановлення 20-футового торгового контейнеру (далі - Майно) на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території, а сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з розміщення Майна згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 1.2 договору, для встановлення Майна виділено відкриту територію, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, територія ТОВ «Промтоварний ринок», вул. Рожева, торговельне місце № 4953, згідно з планом розташування, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1).

Проте, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ФОП Кожемякін Г.О. не звільнив торговельне місце НОМЕР_1 від розміщеного на ньому майна, визначеного в п. 1.1. договору, та заявляє про наявність у останнього речового права на платне користування вказаним торговельним місцем, чим чинить перешкоди у користуванні належним Міністерству майном, з огляду на відсутність правової підстави для такого користування.

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Позивачем обрано такий спосіб судового захисту як усунення перешкод у користуванні торговельним місцем № 4953 шляхом його звільнення.

Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, негаторний позов подається у випадках, коли власник або титульний володілець має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод власнику чи титульному володільцю в реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника чи володільця до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову є належне позивачу право користування і розпорядження майном, а також обставини, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то відпадає і підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Як неодноразово зауважував Верховний Суд, передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником чи титульним володільцем майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами свого майнового права на торговельне місце № 4953 з причин ненадання позивачем належним чином засвідченої копії договору від 21.02.2000 № 181/9-83р, укладеного між Міністерством, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ТОВ «Промтоварний ринок», з огляду на наступне.

Відповідно до фактичних обставин справи та оцінки наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, судами достеменно встановлено наявність у Міністерства правомочностей щодо користування торговельним місцем № 4953 на законній правовій підставі, а при розгляді аналогічних справ судами неодноразово встановлено наявність прав Міністерства оборони України на торгові місця по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок», зокрема і у справі 916/1680/18, встановлені обставини, які є преюдиційними при розгляді справи 916/43/21.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що надані відповідачем докази на підтвердження відсутності у Міністерства оборони прав на спірне торгове місце не мають жодного доказового значення та не відносяться до справи, оскільки Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 22.07.2009 №132 «Про передачу цілісного майнового комплексу державного підприємства «Південь» із сфери управління Міноборони до сфери управління Держкомпідприємництва» та актом приймання-передачі від 06.06.2009 підтверджується передання цілісного майнового комплексу ДП «Південь», розташованого за адресою: вул. Базова, 21 (7-й км Овідіопольського шосе), смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 67806, що належить Міністерству оборони України і передається згідно Розпорядження КМУ від 17.06.2009 №683-р. Разом з тим, торгове місце НОМЕР_1, що є предметом спору у цій справі, розміщене по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська обл., Овідіопльський р-н., смт. Авангард, вул. Базова, 20, докази щодо віднесення вказаного місця до цілісного майнового комплексу ДП «Південь» в матеріалах справи відсутні, тож спірний об`єкт є відмінним від об`єкту, зазначеного в наказі №132.

При цьому, наданий відповідачем договір доручення від 27.11.2008, укладений між Міністерством оборони України та державним підприємством Міністерства оборони України «Південь», згідно п. 5.2 договору, діяв з 01.01.2009 до 31.12.2009, а доказів щодо продовження його дії матеріали справи не містять.

Згідно з позицією Верховного Суду, передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником чи законним користувачем майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

З огляду на викладені вище обставини, договір № ВКС-1412 від 01.12.2016 припинив свою дію з 01.06.2019 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, отже, з цього часу між сторонами у справі не існує договірних відносин щодо користування належним позивачу майном. В свою чергу, апелянт, вважаючи договір продовженим на той самий строк, заявляє про наявність у нього права платного користування місцем, на якому розташоване майно, визначене п. 1.1. договору, чим створює позивачу перешкоди щодо здійснення правомочностей стосовно такого майна, з огляду на що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про обрання позивачем належного та ефективного способу захисту права шляхом звернення до суду з негаторним позовом, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог та зобов`язання ФОП Кожемякіна Г.О. усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця НОМЕР_1, яке розміщене по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Авангард, вул. Базова, 20.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення справи та остаточний висновок.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/43/21 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/43/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кожемякіна Геннадія Олексійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/43/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 по справі №916/43/21 - залишити без змін.

Витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.07.2022.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

Л.В. Поліщук