ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2022 р. Справа № 918/1007/21(918/208/22)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ"

до Філії "Рівненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення заборгованості в сумі 39 288 грн 28 коп.,

у межах справи № 918/1007/21 за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Народного ополчення, 11 А, м. Київ 151, 03151, )

про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Пластова, 7, м. Рівне, 33028, ),

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Квачук В.І. (керівник);

арбітражний керуючий (розпорядник майна боржника) - Чепелюк О.О.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 27 червня 2022 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Рівненської області знаходиться справа № 918/1007/21 за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Пластова, 7, м. Рівне, 33028, ).

В квітні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" (далі - Товариство, позивач) звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Філії "Рівненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Філія, відповідач) про стягнення в сумі 39 288 грн 28 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконано свої зобов`язання з оплати поставленого позивачем відповідно до умов, укладеного між Товариством та Філією, Договору поставки на умовах відстрочення платежу № РВ-12, товару, у зв`язку з чим у Філії виникла заборгованість перед Товариством в розмірі 30 726 грн 60 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 323 грн 57 коп., пені в сумі 2 091 грн 59 коп. та штрафу в сумі 6 146 грн 52 коп. Стягнення трьох відсотків річних, пені та штрафу заявлено з посиланням на пункти 5.2.-5.3. укладеного договору.

Також Товариством наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно якого позивач вказує, що поніс і очікує понести витрати у зв`язку із розглядом справи, що складаються із сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 481 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року позовну заяву Товариства від 18 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/208/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" до Філії "Рівненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості в сумі 39 288 грн 28 коп. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 травня 2022 року.

15 травня 2022 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи № 918/1007/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Ухвалою суду від 18 травня 2022 року матеріали справи № 918/208/22 передано Господарському суду Рівненської області, в провадженні якого перебуває справа № 918/1007/21, для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

01.06.2022 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи № 918/208/22 між суддями, дану справу розподілено судді Політиці Н.А. (у провадженні якої перебуває справа № 918/1007/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та присвоєно номер 918/1007/21(918/208/22).

Ухвалою суду від 6 червня 2022 року справу № 918/1007/21(918/208/22) прийнято до провадження судді Політики Н.А. та призначено розгляд справи у судове засідання на 27 червня 2022 року.

У судовому засіданні 27 червня 2022 року арбітражний керуючий (розпорядник майна боржника) зазначив, що якщо в матеріалах справи наявні відповідні докази для прийняття законного рішення у даній справі, то проти позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача у даному судовому засіданні підтримав позицію арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника).

Позивач у судове засідання 27 червня 2022 року не з`явився, про дату час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 335 (а.с. 58). В той час, в прохальній частині позовної позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника Товариства. Крім того позивачем зазначено, що позовну вимогу за змістом даної позовної заяви підтримує в повному обсязі.

Враховуючи клопотання позивача в прохальній частині позовної заяви, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

4 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" (далі - Постачальник) та Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Філія "Рівненська ДЕД" (далі - Покупець) укладено договір поставки на умовах відстрочення платежу № РВ-12 (далі - Договір; а.с. 6).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник на умовах даного договору зобов`язується передавати у власність Покупця запасні частини для сільськогосподарської та автотракторної техніки, шини, масла, інструменти, АКБ, інші товари, (далі - товар) в асортименті (за номенклатурою), кількістю та цінами, що остаточно погоджуються сторонами у видаткових накладних, які, після підписання їх сторонами, мають юридичну силу специфікацій та є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується прийняти та провести оплату за товар в порядку та на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник передає Покупцеві товар окремими партіями на умовах самовивозу ЕХW ("Інкотерм-2010") - склад Постачальника в м. Рівне із наявного в Постачальника асортименту та кількості протягом 10-ти робочих днів з моменту надходження замовлення від Покупця або в інший, узгоджений сторонами, строк.

Датою передачі (придбання) товару є дата виписки видаткової накладної. Підпис представника Покупця на видатковій накладній є погодженням Покупця асортименту, кількості і ціни товару, який постачається за цим договором (п. 2.2. Договору).

Загальна сума Договору складає орієнтовно 150 000 грн 00 коп. Остаточна загальна сума Договору визначається як сума вартості всіх поставлених партій товару за цим Договором (п. 3.1. Договору).

У пункті 3.2. Договору сторонами погоджено, що Покупець зобов`язується проводити оплату за кожну партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника:

- у період з 01 січня по 15 грудня кожного поточного року - протягом 30-ти календарних днів з моменту передачі (приймання) товару на підставі видаткової накладної;

- у період з 16 грудня по 31 грудня кожного поточного року - протягом 3-х календарних днів з моменту передачі (приймання) товару на підставі видаткової накладної.

Допускається проведення оплати готівкою шляхом внесення відповідних грошових коштів в касу Постачальника.

Відповідно до п. 3.11. Договору незалежно від вказаного Покупцем призначення платежу у банківському переказі для здійснення останнім оплати за цим договором, у разі порушення Покупцем платіжних зобов`язань за цим договором, Постачальник має право самостійно зарахувати оплати грошовими коштами, що надійшли від Покупця, в оплату простроченої заборгованості.

Сторони погодили про те, що зарахування сум, сплачених Покупцем на виконання умов цього Договору, здійснюється в такому порядку: в першу чергу - сума пені (п. 5.2. Договору), в другу чергу - штраф (п. 5.3. Договору), в третю чергу - інфляційні (п. 5.2. Договору), в четверту чергу - сума вартості товару, в п`яту чергу - інші витрати, платежі.

У разі наявності несплати Покупцем визначених цим Договором штрафних санкцій за поточний місяць, вказані суми нарахувань включаються до вартості товару (далі - нова вартість товару) та з першого числа наступного місяця нарахування штрафних санкцій здійснюється на нову вартість товару.

Сума ліміту товару, який може постачатись на умовах відстрочення платежу по цьому Договору становить 16 000 грн 00 коп. Подальші поставки проводяться після оплати оплати попередніх поставок (п. 3.12. Договору).

Розділом 5 Договору сторони передбачили відповідальність, зокрема:

п. 5.1. Постачальник несе відповідальність за затримку з передачею товару Покупцеві, сплачуючи пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару за кожний день прострочки.

п. 5.2. Покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості товару, сплачуючи за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Окрім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, Покупець сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

п. 5.3. за прострочення Покупцем зобов`язань по оплаті товару 60 днів, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику та штраф у розмірі 20 (двадцять) процентів від простроченої суми.

п. 5.4. Постачальник вправі відмовитися в будь-який момент, без попередження Покупця, від постачання товару за цим договором в разі, якщо Покупець не виконує або неналежно виконує свої зобов`язання по оплаті товару за цим Договором.

Пунктом 6.1. Договору сторонами погоджено, що будь-який спір, що укладання, зміни, розірвання і виконання цього Договору або в зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до суду (господарської або загальної юрисдикції) в порядку відповідно до чинного законодавства України.

Згідно із п. 6.3. Договору термін позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості із оплати товару, пені, процентів річних, інфляційних, збитків за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 (п`ять) років.

Відповідно до п. 6.4. Договору строк нарахування штрафних санкцій за цим договором здійснюється протягом 5 (п`яти) років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно бути виконане Покупцем.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині виконання грошових зобов`язань (сплата боргу, пені, процентів, інфляційних збитків, тощо) - до повного їх виконання (п. 7.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 61 254 грн 60 коп., що підтверджується видатковими накладними від 3 червня 2021 року № 5056 на суму 5 535 грн 00 коп., від 25 червня 2021 року № 5866 на суму 4 752 грн 00 коп., від 25 червня 2021 року № 5882 на суму 9 576 грн 00 коп., від 15 липня 2021 року № 6583 на суму 3 390 грн 00 коп., від 30 серпня 2021 року № 8172 на суму 5 430 грн 00 коп., від 9 листопада 2021 року № 11079 на суму 4 938 грн 00 коп., від 9 листопада № 11082 на суму 4 884 грн 00 коп., від 10 листопада 2021 року № 11144 на суму 4 878 грн 00 коп., від 11 листопада 2021 року № 11170 на суму 4 698 грн 00 коп., від 11 листопада 2021 року № 11208 на суму 2 994 грн 60 коп., від 12 листопада 2021 року № 11216 на суму 4 083 грн 00 коп., від 12 листопада 2021 року № 11217 на суму 4 251 грн 00 коп., від 16 листопада 2021 року № 11336 на суму 1 845 грн 00 коп. (а.с. 8-20).

Судом встановлено, що зазначені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їхніми печатками.

Як було зазначено судом вище, відповідно до п. 3.11. Договору незалежно від вказаного Покупцем призначення платежу у банківському переказі для здійснення останнім оплати за цим договором, у разі порушення Покупцем платіжних зобов`язань за цим договором, Постачальник має право самостійно зарахувати оплати грошовими коштами, що надійшли від Покупця, в оплату простроченої заборгованості.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, Товариством здійснено зарахування усіх сплачених відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за раніше поставлений товар в розмірі 30 528 грн 00 коп., що, враховуючи факт поставки товару на загальну суму 61 254 грн 60 коп., свідчить про наявність у відповідача заборгованості за Договором в розмірі 30 726 грн 00 коп.

За твердженнями позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати, отриманого за Договором, товару на загальну суму 30 726 грн 00 коп. Спір виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті поставленого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування у Філії заборгованості у розмірі 30 726 грн 00 коп. та за несвоєчасне виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем нараховано 3% річних в сумі 323 грн 57 коп., пеню в сумі 2 091 грн 59 коп. та штраф в сумі 6 146 грн 52 коп.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 ЦК України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявними у матеріалах справи видатковими накладними від 3 червня 2021 року № 5056, від 25 червня 2021 року № 5866, від 25 червня 2021 року № 5882, від 15 липня 2021 року № 6583, від 30 серпня 2021 року № 8172, від 9 листопада 2021 року № 11079, від 9 листопада № 11082, від 10 листопада 2021 року № 11144, від 11 листопада 2021 року № 11170, від 11 листопада 2021 року № 11208, від 12 листопада 2021 року № 11216, від 12 листопада 2021 року № 11217, від 16 листопада 2021 року № 11336, які підписані уповноваженими представниками, підтверджується виконання Товариством своїх зобов`язань за Договором з поставки товару Філії загальною вартістю 61 254 грн 60 коп.

Відтак, суд приходить до висновку, що Товариством належним чином виконано свої зобов`язання з поставки відповідачу товару за Договором.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 3.2. Договору визначено, що Покупець зобов`язується проводити оплату за кожну партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника:

- у період з 01 січня по 15 грудня кожного поточного року - протягом 30-ти календарних днів з моменту передачі (приймання) товару на підставі видаткової накладної;

- у період з 16 грудня по 31 грудня кожного поточного року - протягом 3-х календарних днів з моменту передачі (приймання) товару на підставі видаткової накладної.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що будь-який спір, що укладання, зміни, розірвання і виконання цього Договору або в зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до суду (господарської або загальної юрисдикції) в порядку відповідно до чинного законодавства України.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем проведено оплату за поставлений товар на загальну суму 30 528 грн 00 коп.

Як зазначалось вище, умовами договору поставки на умовах відстрочення платежу від 4 січня 2021 року № РВ-12 визначено порядок та строк оплати товару.

Відтак, з врахуванням умов договору поставки на умовах відстрочення платежу від 4 січня 2021 року № РВ-12, оскільки поставка товару здійснювалась постачальником на користь покупця у період з 1 січня 2021 року до 15 грудня 2021 року, відповідач зобов`язаний оплатити поставлений позивачем товар протягом 30-ти календарних днів з моменту передачі (приймання) товару на підставі видаткових накладних.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 3.2. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки.

Позивачем долучено до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.06.2021 - 17.02.2022 між Товариством та Філією, який відображає, що товар на суму 61 254 грн 60 коп. згідно видаткових накладних від 3 червня 2021 року № 5056, від 25 червня 2021 року № 5866, від 25 червня 2021 року № 5882, від 15 липня 2021 року № 6583, від 30 серпня 2021 року № 8172, від 9 листопада 2021 року № 11079, від 9 листопада № 11082, від 10 листопада 2021 року № 11144, від 11 листопада 2021 року № 11170, від 11 листопада 2021 року № 11208, від 12 листопада 2021 року № 11216, від 12 листопада 2021 року № 11217, від 16 листопада 2021 року № 11336 був поставлений. Також в акті відображено, що товар на суму 30 528 грн 00 коп. був оплачений. Як зазначено в акті, заборгованість відповідача перед позивачем становить 30 726 грн 60 коп.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.06.2021 - 17.02.2022 зі сторони Товариства та зі сторони Філії підписаний, їхні підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Відтак, у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення по оплаті поставленого Товариством товару на загальну суму 30 726 грн 60 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення основного боргу в сумі 30 726 грн 60 коп. підлягає задоволенню.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з Філії пені в сумі 2 091 грн 59 коп. штрафу в сумі 6 146 грн 52 коп. та трьох відсотків річних в сумі 323 грн 57 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Відповідно до п. 5.2. Покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості товару, сплачуючи за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

Згідно п. 5.3. за прострочення Покупцем зобов`язань по оплаті товару 60 днів, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцять) процентів від простроченої суми.

В свою чергу, суд, здійснивши перерахунок штрафу встановив, що обґрунтований розмір штрафу становить 6 145 грн 32 коп. (30 726,60*20%) при заявленому 6 146 грн 52 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає розмір штрафу, який за розрахунком суду складає 6 145 грн 32 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення штрафу в сумі 6 146 грн 52 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 6 145 грн 32 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 1 грн 20 коп. слід відмовити.

Крім того суд, здійснивши перерахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованої пені становить 2 089 грн 36 коп., при заявленому 2 091 грн 59 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає пеня, яка за розрахунком суду складає 2 089 грн 36 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення пені в сумі 2 091 грн 59 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 089 грн 36 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2 грн 23 коп. слід відмовити.

Щодо заявлених трьох відсотків річних в сумі 323 грн 57 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В свою чергу, суд, здійснивши перерахунок відсотків річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованих відсотків становить 314 грн 45 коп., при заявленому 323 грн 57 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягають три відсотки річних, які за розрахунком суду складають 314 грн 45 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення трьох відсотків річних в сумі 323 грн 57 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 314 грн 45 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 9 грн 12 коп. слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних, пені та штрафу, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" до Філії "Рівненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 30 726 грн 60 коп. - основного боргу, 2 089 грн 36 коп. - пені, 6 145 грн 32 коп. - штрафу та 314 грн 45 коп. - трьох відсотків річних. У решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2 грн 23 коп., штрафу в сумі 1 грн 20 коп., 3% річних в сумі 9 грн 12 коп. - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

В позовній заяві Товариством наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно якого позивач вказує, що поніс і очікує понести витрати у зв`язку із розглядом справи, що складаються із сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 481 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову, Товариством, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості, було сплачено 2 481 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2 480 грн 21 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Філії "Рівненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 24А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" (29009, м. Хмельницький, вул. Ярослава Мудрого, буд. 4, ) 30 726 (тридцять тисяч сімсот двадцять шість) грн 60 коп. - основного боргу, 2 089 (дві тисячі вісімдесят дев`ять) грн 36 коп. - пені, 6 145 (шість тисяч сто сорок п`ять) грн 32 коп. - штрафу, 314 (триста чотирнадцять) грн 45 коп. - три відсотки річних та 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн 21 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" про стягнення з Філії "Рівненська ДЕД" Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" пені в сумі 2 грн 23 коп., штрафу в сумі 1 грн 20 коп., 3% річних в сумі 9 грн 12 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 4 липня 2022 року.

Суддя Політика Н.А.