ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. Справа№ 911/3730/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника АТ "Укрексімбанк" адвоката Романів А.А.,

представника ОСОБА_1 адвоката Демчана О.І.,

ОСОБА_2 та її представника адвоката Горяйнової А.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 29.11.2021 (повний текст складено 07.12.2021, суддя Лутак Т.В.)

за заявою Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

про заміну первісного кредитора,

у справі № 911/3730/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2021 задоволено заяву Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про заміну первісного кредитора; замінено кредитора ОСОБА_1 у справі № 911/3730/16 на його правонаступника - Акціонерне товариство "ПроКредит Банк"; зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича внести згідно даної ухвали відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн".

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зупинити дію ухвали Господарського суду Київської області від 29.11.2021, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 29.11.2021, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про заміну первісного кредитора.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою за результатами неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженням скаржника, внаслідок визнання правочину недійсним не виникає правонаступництва, тобто переходу прав та обов`язків від право попередника до правонаступника, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Крім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував та відповідно не встановив, що подана банком заява не містить розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та їх правової природи, враховуючи, що розмір заборгованості боржника з 2017 року міг змінитись.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/3730/16, призначено розгляд справи на 15.02.2022.

В судовому засіданні 15.02.2022 була оголошена перерва до 22.03.2022.

22.03.2022 судове засідання не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2022 призначено розгляд справи № 911/3730/16 в судовому засіданні на 24.05.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 розгляд справи відкладено на 21.06.2022.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство до 21.10.2019 регулювалось Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), а з 21.10.2019 - Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" в особі ліквідатора Віліщука Юрія Володимировича звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство у зв`язку з тим, що в процесі ліквідації ліквідатор виявив недостатність активів боржника для погашення кредиторської заборгованості в загальній сумі 34604954,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3730/16 про банкрутство ТОВ "Цемлайн", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду Київської області від 13.12.2016 ТОВ "Цемлайн" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено Віліщука Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 визнано кредиторські вимоги до боржника та затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Цемлайн" станом на 04.04.2017 у наступному складі та обсязі:

- ОСОБА_2 у сумах: 2 756,00 грн. - 1 черга, 16642827,26 грн - 4 черга, 164863,45 грн - 6 черга;

- ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у сумах: 2756,00 грн - 1 черга, 7019538,89 грн. - 4 черга, 119243,98 грн. - 6 черга;

- ПАТ "Банк Форум" у сумах: 2 756,00 грн. - 1 черга 6126361,85 грн - 4 черга;

ОСОБА_1 у сумі 2 756,00 грн. - 1 черга;

- Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у сумах: 2756,00 грн - 1 черга, 15 982,77 грн - 3 черга;

- ТОВ "Цемлайн Плюс" у сумах: 3200,00 грн - 1 черга, 1925516,13 грн - 6 черга;

- окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_2 у сумі 11695026,00 грн, як забезпечені заставою майна ТОВ "Цемлайн" і підлягають задоволенню позачергово;

- окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ОСОБА_1 у сумі 6078706,87 грн, як забезпечені заставою майна ТОВ "Цемлайн" і підлягають задоволенню позачергово.

Забезпечені вимоги ОСОБА_1 згідно її заяви про грошові вимоги ґрунтувались на тому, що вона набула права вимоги до боржника на підставі договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, що був укладений між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор).

За умовами договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає повноправним кредитором за рамковою угодою № 2001 від 27.07.2004, з усіма діючими змінами та доповненнями, і укладеним на її підставі договором про надання траншу № 1.38559/2001 від 24.04.2008, з усіма змінами та доповненнями, що укладені між первісним кредитором (АТ "ПроКредит Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (боржник у даній справі).

03.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" правонаступником якого є Акціонерне товариство "ПроКредит Банк", (первісний заставодержатель) та ОСОБА_1 (новий заставодержатель) укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави, за умовами якого, у зв`язку із укладенням між сторонами договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору, а останній прийняв усі права вимоги за основними зобов`язаннями - рамковою угодою та кредитним договором, відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" первісний кредитор, як первісний заставодержатель, передає новому кредитору, як новому заставодержателю, а останній приймає усі права за договорами застави (договір застави майна з майновим поручителем № 2001-Д32 від 27.07.2004; договір застави транспортних засобів № 2001-ДЗ4 від 15.02.2008; договір застави майна № 2001-ДЗ5 від 15.02.2008; договір застави рухомого майна № 2001-ДЗ6 від 29.12.2008), і набуває усіх прав нового заставодержателя, які мав первісний заставодержатель. Будь-яких інших вимог до боржника, окрім тих, що є предметом відступлення за цим договором, первісний кредитор не має.

З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2004 між ТОВ "Цемлайн" (позичальник) та АТ "ПроКредит Банк" (кредитор) було укладено рамкову угоду № 2001 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якої кредитор зобов`язується здійснити кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених даною угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені даною угодою та кредитними договорами.

На підставі та умовах рамкової угоди № 2001 від 27.07.2004, між ТОВ "Цемлайн" (позичальник) та АТ "ПроКредит Банк" (кредитор) було укладено: договір про надання овердрафту № O/URL.1990-01 (кредитний договір № 1) від 15.02.2008; договір про надання траншу № 1.37318/2001 (кредитний договір № 2) від 15.02.2008; договір про надання траншу № 1.38558/2001 (кредитний договір № 3) від 24.04.2008; договір про надання траншу № 1.38559/2001 (кредитний договір № 4) від 24.04.2008; договір про відкриття кредитної лінії № 116.40808 (кредитний договір № 5) від 26.05.2009.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, що випливають з рамкової угоди № 2001 від 27.07.2004 та укладених на її підставі договорів, між ТОВ "Цемлайн" (заставодавець) та АТ "ПроКредит Банк" (заставодержатель) було укладено: договір застави майна з майновим поручителем № 2001-Д32 від 27.07.2004 (предмет застави - обладнання для виробництва цементно-піщаної черепиці); договір застави майна № 2001-ДЗ5 від 15.02.2008 (предмет застави - лінія для виробництва тротуарної плитки); договір застави транспортних засобів № 2001-ДЗ4 від 15.02.2008 (предмет застави - 5 бетонорозмішувачів - с, реєстраційні номери: 20530КМ; НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ); договір застави рухомого майна № 2001-ДЗ6 від 29.12.2008 (предмет застави - бентонорозміщувач - с, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; самоскид - с, реєстраційний номер НОМЕР_6 ; легковий седан - В, марка Nissan, модель Infiniti, реєстраційний номер НОМЕР_7 ).

Ухвалою попереднього засідання від 04.04.2017 у даній справі була встановлена заборгованість боржника за вказаними кредитними договорами в сумі 6078706,87 грн, яка повністю забезпечена заставою майна боржника.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.05.2021 у справі № 911/3730/16 (754/4549/19) визнано недійсним договір про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", а також визнано недійсним договір відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.04.2017, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. 03.04.2017 та зареєстрований у реєстрі за № 502.

Рішення Господарського суду Київської області від 17.05.2021 у справі № 911/3730/16 (754/4549/19) набрало законної сили відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021.

17.09.2021 до Господарського суду Київської області надійшла заява АТ "ПроКредит Банк" про заміну первісного кредитора ОСОБА_1 його правонаступником АТ "ПроКредит Банк" (далі - Банк).

В обгрунтування заяви Банк посилається на обставини недійсності договору, за яким ОСОБА_1 набула прав вимоги до боржника і стала його кредитором. Банк вважає, що право вимоги, яке визнане ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2017 у даній справі, перейшло від ОСОБА_1 до АТ "ПроКредит Банк", оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву Банку, повністю погодився з її доводами дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони (кредитора) його правонаступником.

Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Як було встановлено вище, боржник є позичальником за укладеними із Банком рамковою угодою № 2001 від 27.07.2004, а також договором про надання овердрафту № O/URL.1990-01 (кредитний договір № 1) від 15.02.2008; договором про надання траншу № 1.37318/2001 (кредитний договір № 2) від 15.02.2008; договором про надання траншу № 1.38558/2001 (кредитний договір № 3) від 24.04.2008; договором про надання траншу № 1.38559/2001 (кредитний договір № 4) від 24.04.2008; договором про відкриття кредитної лінії № 116.40808 (кредитний договір № 5) від 26.05.2009.

Виконання зобов`язань позичальника перед Банком, що випливають з рамкової угоди № 2001 від 27.07.2004 та кредитних договорів №№1-5, забезпечені майном ТОВ "Цемлайн" (договір застави майна з майновим поручителем № 2001-Д32 від 27.07.2004; договір застави майна № 2001-ДЗ5 від 15.02.2008; договір застави транспортних засобів № 2001-ДЗ4 від 15.02.2008; договір застави рухомого майна № 2001-ДЗ6 від 29.12.2008).

На підставі договору про відступлення права вимоги та заміну сторони у зобов`язанні від 24.06.2016, що був укладений між Банком (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), а також договору відступлення прав вимоги за договорами застави 03.04.2017, ОСОБА_3 набула прав кредитора замість Банку.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась в господарський суд із заявою про визнання грошових вимог на загальну суму 229998,21 доларів США, що еквівалентно 6078706,87 грн.

04.04.2017 ОСОБА_1 подала заяву про залучення додаткових доказів, а саме нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги за договорами застави, реєстровий номер 502.

Ухвалою попереднього засідання від 04.04.2017 заяву ОСОБА_1 від 22.12.2016 б/№ (вх. № 26484/16) задоволено та визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" у сумах: 2756,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 6078706,87 грн. - позачергово, як забезпечені.

За визначенням ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;

Статтею 52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 43 КУзПБ У разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 статті 45 КУзПБ встановлено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Системний аналіз положень статей 43, 45 Закону про банкрутство, статей 512, 514 Цивільного кодексу України, дозволяє зробити висновок про те, що у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду можливе сингулярне правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов`язанні.

В такому випадку господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. При цьому, заява правонаступника повинна містити виклад обставин, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та правової природи виникнення за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені).

В даному випадку, Банк обґрунтовує заяву про правонаступництво обставинами визнання в судовому порядку недійсності договорів про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами застави. Тобто, договір про відступлення прав вимоги, за яким ОСОБА_1 набула прав вимоги до боржника і звернулась в господарський суд із грошовими вимогами до боржника у даній справі, був визнаний недійсним.

Суд першої інстанції не врахував, що у відповідності до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Недійсний договір, на підставі якого ОСОБА_3 набула статусу сторони у даній справі, не створює як для його сторін так і для боржника та інших осіб будь-яких юридичних наслідків. Наслідки, пов`язані з його недійсністю, виникають лише щодо його сторін - Банку та ОСОБА_3 .

Тобто, ОСОБА_3 на момент як укладення недійсного правочину так і звернення до суду із заявою про грошові вимоги на підставі недійсного правочину не була і не могла набути статусу кредитора боржника у даній справі, а відтак і мати правонаступника у цих правовідносинах із боржником.

Отже, в даному конкретному випадку не відбулось ані універсального, ані сингулярного правонаступництва, що виключає висновок про обґрунтованість поданої Банком заяви про заміну сторони правонаступником.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 29.11.2021 у даній справі підлягає скасуванню, належить прийняти нове рішення про відхилення заяви Банку з підстав порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 29.11.2021 у справі № 911/3730/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про заміну кредитора у справі № 911/3730/16 ОСОБА_1 її правонаступником Акціонерним товариством "ПроКредит Банк".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.07.2022.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Грек