номер провадження справи 12/22/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2022 Справа № 908/117/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Надія (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 180, кім. 306)

про стягнення 37 370,00 грн

Суть спору:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Надія про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 37 370,00 грн.

10.01.2022 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/117/22, справу передано на розгляд судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/117/22, справі присвоєно номер провадження 12/22/22, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без проведення судового засідання.

15.02.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому викладено заперечення проти позовних вимог. Так, в обґрунтування заперечень відповідач посилається на наступне:

- з долучених до позовної заяви в якості доказів копій документів, які належним чином не завірені жодною особою, а в деяких випадках окремі документи не містять дати складання та навіть не підписані особою, яка їх складала, неможливо встановити точні дату, час та місце події, у тому числі незрозуміло, чи здійснював рух автомобіль під час ДТП і хто саме перебував за його кермом або вона сталася під час стоянки.

Не зазначено позивачем у позовній заяві, а також не додано до неї належних доказів щодо звернення безпосередньо позивача або власника транспортного засобу до органів поліції з приводу дорожньо-транспортної пригоди, складанні останніми документів щодо розташування автомобіля, а також протоколу або постанови відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відсутність вищезазначених даних фактично унеможливлює визначити місце ДТП, яке начебто мале місце 30.09.2020, а також балансоутримувача цієї території, який повинен відшкодувати завдані збитки;

- визначення ТОВ Керуюча компанія Надія балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , а також належним відповідачем у справі є безпідставним, оскільки ТОВ «Керуюча компанія «Надія» здійснює управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 з 01.12.2019 на підставі договору про надання послуги з управління № 2783/59 від 05.10.2019 року, який укладено із співвласниками будинку.

Перелік послуг за цим Договором та періодичність їх надання передбачено Додатком 4 «Вимоги до якості послуги з управління будинком». До складової послуги «Утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території», належить прибирання прибудинкової території, яке, у свою чергу, включає наступні позиції: підмітання території з удосконаленим покриттям; прибирання газону вулиці, газону двору, скошування трави вручну або механічними мотокосами, прибирання скошеної трави з газонів, вилучення сміття зі сміттєприймальних камер, профілактичний огляд сміттєпроводів, сміттєзбірників, прибирання сміттєприймальних камер, посипання територій піском, підмітання снігу, який щойно випав, очищення територій з удосконаленим покриттям від ущільненого снігу (належним чином завірена копія Додатку 4 до договору №2783/59 від 05.10.2019 року додається в якості письмового доказу).

Договором та додатками до нього ТОВ «Керуюча компанія «Надія» не визначено балансоутримувачем будинку та наявних біля нього зелених насаджень, а також на ТОВ «Керуюча компанія «Надія» не покладено обов`язків щодо утримання та догляду за деревами біля/поза межами прибудинкової території багатоквартирного будинку.

Крім того, з 30.09.2020 по теперішній час звернень/заявок від мешканців вищезазначеного будинку або інших осіб/організацій з приводу виникнення аварійних ситуацій чи наявності фактів дорожньо-транспортних подій, пов`язаних з падінням дерев (гілок) на автомобілі поряд з багатоквартирним будинком

АДРЕСА_1 , до ТОВ «Керуюча компанія «Надія» не надходило.;

- надані позивачем докази на підтвердження факту ДТП та спричинення збитків є неналежними. Приховування наявності факту ДТП від правоохоронних органів, неповідомлення міським службам або керуючій компанії про падіння гілки дерева, непроведення огляду місця події та відповідних експертиз, у тому числі щодо наявних пошкоджень та завданих збитків, призвели до неможливості встановити конкретне місце ДТП та завдані збитки. Як вбачається з долучених до позовної заяви документів, їх більшість складена представниками ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», які є зацікавленими особами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 21.03.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що 04.02.2020 між ПрАТ СК Арсенал Страхування та ОСОБА_1 було укладено договір страхування наземного транспорту №320/20-Т/Зп1, за умовами якого ПрАТ СК Арсенал Страхування взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_1 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки BMW Х1, д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Позивач у позові зазначає, що 30.09.2020 в м. Запоріжжя, на вул. Жаботинського, 59 на автомобіль BMW Х1, д/н НОМЕР_1 впала гілка дерева.

Згідно Рахунку-фактури № 33-0001048 від 05.10.2021, наданого ФОП ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля BMW Х1, д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження склала 37 370,00 грн.

23.10.2020 ПрАТ СК Арсенал Страхування було надіслано претензію на

адресу КРБП "Зеленбуд" з проханням задовольнити шкоду, завдану внаслідок падіння

дерева. У відповідь на дану претензію КРБП Зеленбуд надіслана відмова у зв`язку з тим, що Запорізькою міською радою не було уповноважено КРБП Зеленбуд на здійснення заходів щодо зелених насаджень, а саме дерева, яке завдало шкоди застрахованому автомобілю.

ІІрАТ СК Арсенал Страхування було надіслано претензію до Запорізької міської ради щодо відшкодування шкоди. У відповідь на претензію Запорізька міська рада повідомила, що управителем будинку АДРЕСА_1 є ТОВ КК Надія.

Посилаючись на приписи ч. 1 ст.1166 ЦК України та п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України Про благоустрій населених пунктів, позивач вважає, що має суброгаційне право до ТОВ КК Надія як підприємства, відповідального за прибирання зелених насаджень, в розмірі фактично завданих збитків, тобто 37 370,00 грн.

04.06.2021 позивач звернувся із претензією до відповідача щодо відшкодування шкоди, завданої застрахованому транспортному засобу внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем.

У відповіді на претензію відповідач зазначив, що відповідно до Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком до повноважень ТОВ КК Надія не входить утримання зелених насаджень, дані дії мають виконувати КП Запоріжремсервіс та КРБП Зеленбуд.

На даний лист позивач надіслав відповідь в якій зазначив, що п.2.4.1 Договору №2783/59 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05.10.2019 зазначено: "Управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання прибудинкової території". Тобто, саме до обов`язку Відповідача як балансоутримувача будинку входить перевірка зелених насадження та дії щодо передбачення негативних наслідків, покликаних неналежним станом даних насаджень.

У своїй відповіді на претензію відповідач зазначає, що класифікатором заявок мешканців м. Запоріжжя з питань житлово-комунального господарства передбачено, що виконавцем заявок щодо аварійності дерев на прибудинковій території є муніципальна аварійна служба КП "Запоріжремсервіс" та КРБП "Зеленбуд".

30.07.2021 відповідач надіслав лист, в якому повторно зазначив, що відповідно до Договору №2783/59 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05.10.2019 на відповідача не покладено обов`язок щодо утримання зелених насаджень, розташованих біля будинку АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши приписи норм чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 8 зазначеного Закону страхова компанія при настанні страхового випадку зобов`язана здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Матеріали справи свідчать, що 01.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ СК Арсенал Страхування із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. В заяві зазначено час події - 30.09.2020, місце події м. Запоріжжя, вул. Жаботинського, 59 та детальний опис події впало дерево на авто.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 виставлено рахунок-фактуру №ЗЗ-0001048 від 05.10.2020 щодо ремонту пошкодженого автомобіля BMW Х1, д/н НОМЕР_1 на суму 37370,00 грн.

08.10.2020 ПрАТ СК Арсенал Страхування складено страховий акт №006.02514320-1, відповідно до якого визначено суму страхового відшкодування у розмірі 37 370,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №54779037 від 09.10.2020 ПрАТ СК Арсенал Страхування здійснено виплату у сумі 37370,00 грн на рахунок ОСОБА_3 .

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

ПрАТ СК Арсенал Страхування звернулося до Запорізької міської ради та КРБП Зеленбуд з претензією вих. №8/к від 23.10.2020 щодо відшкодування фактично завданих збитків у розмірі 37370,00 грн.

Листом вих. № 933 від 04.11.2020 КРБП Зеленбуд повідомило, що не є балансоутримувачем об`єктів за адресою АДРЕСА_1 , відтак не несе відповідальності за утримання та збереження зелених насаджень та не є підприємством, відповідальним за прибирання зелених насаджень.

Листом №04683/03-20/09 від 18.05.2020 Виконавчий комітет Запорізької міської ради повідомив, що управителем житлового будинку АДРЕСА_1 є ТОВ Керуюча компанія Надія, відтак відповідальність за шкоду має нести саме ТОВ КК Надія.

Позивач звернувся до ТОВ КК Надія з претензією вих. №/р від 04.-6.2021 щодо відшкодування фактично завданих збитків у розмірі 37370,00 грн.

Листом №329/1 від 05.07.2021 ТОВ КК Надія повідомило, що договором про надання послуги з управління №2783/59 від 05.10.2021 не передбачено обов`язків управителя щодо збереження та догляду за зеленими насадженнями біля багатоквартирних будинків. ТОВ КК Надія не визначено балансоутримувачем зелених насаджень, відтак рекомендовано ПрАТ СК Арсенал Страхування звернутися саме до балансоутримувача зелених насаджень на території будинку АДРЕСА_1 .

Відмова ТОВ КК Надія у відшкодуванні понесених збитків стала підставою для звернення ПрАТ СК Арсенал Страхування до суду з даним позовом в порядку ст. 27 Закону України Про страхування та ст.ст. 993, 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної ) шкоди.

За приписами ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України до збитків відносяться, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

З огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права до предмета доказування у цьому спорі відноситься встановлення наявності/відсутності всіх складових цивільного правопорушення і саме залежно від підтвердження/спростування вказаних обставин має бути вирішений цей спір.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи;

б) наявність шкоди. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1155 ЦК завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.12.2010 у справі № 06/113-38.

Під збитками (грошовим виразом шкоди) розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою (збитками) є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода (збитки) стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18). При цьому господарському суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України) (вказана правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 06.12.2011 у справі № 46/317).

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Таким чином, предметом доведення по справам про стягнення збитків є: по-перше, наявність збитків та визначення правових підстав їх виникнення, по-друге, наявність вини особи, яка завдала ці збитки, а по-третє, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і завданими збитками.

Як у випадках порушення зобов`язання за договором, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника.

Суд відзначає, що за умовами даного делікту відповідальність особи настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 13 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач вказує, що здійснив страхову виплату за пошкодження застрахованого автомобіля BMW Х1, д/н НОМЕР_1 на підставі заяви ОСОБА_1 та рахунку-фактури СТО № ЗЗ-0001048 від 05.10.2020.

В той же час, відповідно до п. 26.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №320/20-Т/Зп1 від 04.04.2020 ALL RISKS, розмір завданих збитків визначається страховиком за участю страхувальника на підставі, зокрема, документа, складеного компетентними органами про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об`єкта страхування чи його частини.

Позивачем на підтвердження факту настання страхового випадку саме за адресою АДРЕСА_1 доказів як то протокол НПУ або іншого уповноваженого органу щодо настання події, яка має ознаки страхового випадку, із зазначенням дати та часу події, пошкодженого автомобіля, місця його розташування, завданих пошкоджень тощо суду не надано.

Тобто, в даному випадку позивачем не доведено належними та допустимими доказами спричинення шкоди автомобілю BMW Х1, д/н НОМЕР_1 внаслідок вказаної події падіння гілки дерева та саме за вищевказаною адресою.

Крім того, спірні правовідносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів, в тому числі утримання зелених насаджень, регулюються Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року, Правилами благоустрою міста, затвердженими органами державної влади чи місцевого самоврядування, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, поняття благоустрою населених пунктів визначене у ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також інших заходів, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

До об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування, в тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, а також прибудинкові території (п.п.1, 2 ч.1 ст.13 Закону).

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону).

За приписами ч.1 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до ч.1 ст.15 вказаного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Аналогічні положення містить п.5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року, згідно якого відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органом державної влади чи органом місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень і на яке закон покладає відповідальність за завдану неналежним утриманням таких насаджень шкоду.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що саме ТОВ Керуюча компанія Надія є балансоутримувачем зелених насаджень за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, б. 59.

Матеріалами справи не доведено факту спричинення шкоди саме за адресою АДРЕСА_1 , як і не доведено факту, що саме відповідач є особою, винною у спричиненні такої шкоди.

Вищезазначені обставини свідчать про необґрунтованість позовних вимог позивача, який не довів належними доказами обставин, які входять в предмет доказування та мають значення для правильного вирішення даного спору, що, відповідно, є підставою для відмови в задоволенні цих позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування до Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Надія відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 17.06.2022 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.