РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2022Справа № 910/10167/21 (910/18117/21)

За позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри,25, ідентифікаційний номер 00100227)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія"(04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців,77, ідентифікаційний номер 42827254)

про стягнення 1 786 865,89 грн.

в межах справи №910/10167/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Фінанс" (79007, м. Львів, вул. Данилишина, 6, ідентифікаційний номер 39338110)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, ідентифікаційний номер 42827254)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін:

від позивача-Батовська Т.І. (засобами відеозв`язку)

від відповідача-Опришко О.З. (засобами відеозв`язку)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/10167/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Фінанс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія".

09.11.2021 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" про стягнення 1 786 865,89 грн.

У період з 15.11.2021 по 19.11.2021 суддя Мандичев Д.В. перебував на навчанні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.01.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.01.2022 відкладено підготовче засідання у справі №910/10167/21(910/18117/21) на 16.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 закрито підготовче засідання суду, розгляд справи по суті призначено на14.03.2022.

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з Указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

За наведених обставин призначене на 14.03.2022 судове засідання з розгляду справи № 910/10167/21 (910/18117/21) не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

02.03.2022 на офіційній веб-сторінці Ради суддів України оприлюднено рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з пунктом 5 яких судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

04.03.2022 Верховним Судом на офіційному веб-порталі опубліковано рекомендації щодо особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, за змістом яких учасникам справи, чиї справи, перебувають в провадженні судів, які не припинили здійснювати правосуддя, рекомендовано подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2022 призначено розгляд справи по суті на 20.06.2022. Викликано для участі у судовому засіданні представників сторін.

У судове засідання 20.06.2022 з`явилися повноважні представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача не заперечував проти заявлених позовних вимог.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, п.5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 802, п. 3.2 Статуту НЕК "Укренерго".

27.05.2019 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (оператор системи передачі, ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Електрична Компанія» (користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0686-02024 (далі - договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов договору, а відповідач зобов`язується здійснювати оплату послуг відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуг тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим регулятором та оприлюднюється позивачем на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктом 5.1 договору планова та фактична вартість послуги (грн.) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу (Мвт-год.) за розрахунковий період на тариф на послугу, затверджений регулятором (грн./Мвт-год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 6.5 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуг протягом трьох банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуг, який ОСП надає користувачу протягом перших п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуг здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 6.6 договору сторони погодили, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуг, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуг вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуг, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Умовами пп. 3 п. 9.3 договору визначено, що користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату за послуги на умовах, визначених цим договором.

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач звертався до суду з позовом про стягнення 6 346 603,46 грн. заборгованості за період з липня 2019 року по березень 2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі № 910/8164/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021, позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 6 952 025,23 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 104 280,38 грн.

Як встановлено судами в межах справи № 910/8164/20, позивач на виконання своїх зобов`язань за договором у період з липня 2019 року по березень 2020 року надав відповідачу послуги на загальну суму 11 610 142,95 грн, що підтверджується актами здачі-приймання-передачі послуги, а саме: від 31.07.2019 на суму 298 679,46 грн.; від 31.08.2019 на суму 599 069,82 грн. (відповідно до акту коригування від 02.01.2020 вартість послуги скоригована до 632 265,17 грн.); від 30.09.2019 на суму 319 030,76 грн. (відповідно до акту коригування від 17.02.2020 вартість послуги скоригована до 307 486,03 грн.); від 31.10.2019 на суму 422 626,81 грн. (відповідно до акту коригування від 30.03.2020 вартість послуги скоригована до 374 753,63 грн.); від 30.11.2019 на суму 620 217,91 грн.; від 31.12.2019 на суму 1 780 793,66 грн.; від 31.01.2020 на суму 2 405 162,90 грн.; від 29.02.2020 на суму 2 434 224,52 грн.; від 31.03.2020 на суму 2 756 559,67 грн.

Проте, сума наданих відповідачу послуг за договором сплачена останнім частково в розмірі 5 263 539,49 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 6 346 603,46 грн., що й була стягнута в межах справи № 910/8164/20.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звернувшись з даним позовом до суду, позивач наголосив на тому, що останнім надані відповідачу послуги з передачі електричної енергії у квітні та травні 2020 року, а також проведено коригування фактичних обсягів переданої електроенергії із січня по березень 2020 року, а саме: акт коригування до акту приймання-передачі послуги за січень 2020 року від 18.08.2020 з підстав зміни (збільшення) фактичних обсягів переданої електроенергії на суму 45 466,44 грн.; акт коригування до акт приймання-передачі послуги за лютий 2020 року від 23.09.2020 з підстав зміни (збільшення) фактичних обсягів переданої електроенергії на суму 80 891,10 грн.; акт коригування до акту приймання-передачі послуги за березень 2020 року від 29.09.2020 з підстав зміни (зменшення) фактичних обсягів переданої електроенергії на суму 148 263,17 грн.; акт приймання-передачі послуги за квітень 2020 року від 30.04.2020 на суму 1 648 407,30 грн. з ПДВ до якого складено акт коригування від 02.11.2020, за яким загальна сума наданих послуг склала 1 629 028,30 грн.; акт приймання-передачі послуги за травень 2020 року від 31.05.2020 на суму 167 194,24 грн. з ПДВ до якого складено акт коригування від 17.11.2020, за яким загальна сума наданих послуг склала 179 743,22 грн.

Отже, позивач просив стягнути з відповідача 1 786 865,89 грн. заборгованості, що виникла виходячи із загальної суми наданих послуг у розмірі 14 002 430,61 грн. за вирахуванням сплачених відповідачем послуг у розмірі 5 263 539,49 грн. та стягнутої за рішенням суду у справі № 910/8164/20 суми коштів у розмірі 6 952 025,23 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема: про надання послуг з передачі.

Пунктом 60 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що передача електричної енергії - це транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями.

За змістом пункту 4 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії на підставі договору, укладеного на основі типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що акти приймання-передачі послуги за квітень та травень 202 року підписані відповідачем та скріплені печаткою без зауважень.

У той же час, акти коригування залишилися відповідачем не підписаними, хоча відповідач не скористався передбаченою умовами пункту 6.6 договору процедурою оскарження вартості послуг, зазначених в актах, у зв`язку з чим за даним пунктом договору вважається, що акти прийняті без зауважень.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 1 786 865,89 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія"(04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців,77, ідентифікаційний номер 42827254) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри,25, ідентифікаційний номер 00100227) 1 786 865 (один мільйон сімсот вісімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 89 коп. основної заборгованості, а також 26 802 (двадцять шість тисяч вісімсот дві) грн. 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.06.2022

Суддя Д.В. Мандичев