ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/1388/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: А.В. Барчук

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 (суддя Коваль С.М., м. Миколаїв, повний текст складено 12.01.2022)

у справі №915/1388/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпартнер»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 3 160 957, 25 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпартнер» (надалі - ТОВ «Спецпартнер») до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі - ДП «НАЕК «Енергоатом») задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 3 160 957, 25 грн., із яких: 3 045 599, 94 грн. - основного боргу, 106 596, 00 грн. пені, 8 761, 31 грн. - 3 % річних, а також 47 414, 36 грн. судових витрат.

ТОВ «Спецпартнер» звернулося до Господарського суду Миколаївської області із заявою від 12.11.2021, поданою до закінчення судових дебатів у справі, про ухвалення в порядку частини другої статті 221 Господарського процесуального кодексу України додаткового рішення про стягнення 18 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у клопотанні від 01.11.2021 № 32/1093 просило зменшити витрати на правничу допомогу до 1 000,00 грн., оскільки вартість послуг на професійну правничу допомогу неспівмірна з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 заяву ТОВ «Спецпартнер» від 12.11.2021 задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 18 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване тим, що документи, подані заявником, є належними та допустимими доказами понесення ТОВ «Спецпартнер» витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 18 000,00 грн. Така сума є співмірною з позовними вимогами, строком розгляду справи та послугам, наданими адвокатом Барчук А.В.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ДП «НАЕК «Енергоатом» звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги до 1 000, 00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт послався на те, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності. Позивачем відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів на підтвердження співмірності витрат з виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Спецпартнер» просило додаткове рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що здійснюючи розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції врахував результат розгляду спору, умови договору про надання правової допомоги та обсяги наданих за цим договором послуг, надано належну оцінку доказам фактичного надання стороні адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору (позивачем) на підставі акту про надання правової допомоги та фактично проведеної оплати.

Також позивач зазначив, що ним був дотриманий порядок заявлення витрат на правову допомогу, а заявлена сума витрат на правову допомогу відповідає критеріям реальності та розумності.

На думку позивача, твердження скаржника про неспівмірність витрат на правову допомогу з виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих послуг є безпідставними, оскільки скаржником взагалі не конкретизовано, в чому саме полягає така неспівмірність та не подано жодного доказу на підтвердження того, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності та розумності.

При цьому у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Спецпартнер» просило стягнути з відповідача 1 500,00 грн. витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом додаткового рішення в апеляційному порядку, а у заяві за вх.№467/22/Д2 від 21.02.2022 просило приєднати до матеріалів справи докази фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу за розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022, а саме, копію виписки з поточного рахунку адвоката від 16.02.2022 про зарахування грошових коштів у сумі 1 500,00 грн. від ТОВ «Спецпартнер» з призначенням платежу: «За надання правової допомоги за Дог 13-21 від 06.09.21р.».

Рух справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «НАЕК «Енергоатом» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 у справі №915/1388/21; встановлено учасникам справи строк до 22.02.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 22.02.2022 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук з 15.02.2022 по 25.02.2022 була тимчасово непрацездатною.

18.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпартнер» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№467/22/Д1).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

На засіданні 15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Водночас, у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 №6-ОД «Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану» зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

З урахуванням викладеного, дата судового засідання судом апеляційної інстанції в ухвалі від 21.03.2022 не визначалась.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України та продовженням воєнного стану в Україні, наказом голови Південно-західного апеляційного господарського суду №10-ОД від 13.05.2022 «Про особливий режим роботи Південно-західного апеляційного господарського суду» визнано таким, що втратив чинність наказ від 28.02.2022 №6-ОД, та рекомендовано учасникам судових проваджень розгляд скарг, заяв, клопотань здійснювати дистанційними засобами зв`язку при реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд», на офіційну електронну адресу суду , з дотриманням вимог щодо підписання документу електронним цифровим підписом, засобами поштового зв`язку, у тому числі АТ «Укрпошта», брати участь у розгляді судових справ дистанційно у режимі відеоконференцзв`язку шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Враховуючи викладене вище та з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 постановлено розглянути апеляційну скаргу Державного підприємства ДП «НАЕК «Енергоатом» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 у справі №915/1388/21 у розумний строк; розгляд апеляційної скарги ДП «НАЕК «Енергоатом» на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 у справі №915/1388/21 призначено на 28.06.2022 об 11:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 клопотання представника ТОВ «Спецпартнер» адвоката Барчук А.В. задоволено та постановлено провести судове засідання 28.06.2022 об 11:30 год. у справі № 915/1388/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

28.06.2022 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача, надіслане одночасно засобами поштового та електронного зв`язку, про скасування судового засідання, призначеного на 28.06.2022 об 11:30 год. у справі №915/1388/21, та про відкладення розгляду справи до офіційного закінчення воєнного стану, яке мотивоване тим, що відповідач знаходиться за адресою: 55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона, ВП «Південноукраїнська АЕС», проте оскільки по всій території Миколаївської області систематично лунають повітряні тривоги, які передбачають на цей час перебування всього персоналу ВП «Південноукраїнська АЕС» у безпечному місці (укритті), представник відповідача не завжди може бути присутнім в судових засіданнях навіть в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулось 28.06.2022, клопотання відповідача протокольно відхилено з огляду на наступне.

Частинами третьою та одинадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу. Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Згідно із частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, правова позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі, матеріали справи є достатніми для перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду в апеляційному порядку, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Згідно із статтею 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що:

адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19).

Для підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії наступні документи (в копіях):

-договір про надання правової допомоги від 06.09.2021 №13-21, укладений між адвокатом Барчук Алєсею Вікторівною (адвокатом) та ТОВ «Спецпартнер» (клієнтом);

-акт про надання правової допомоги (виконаних робіт) №1 від 04.11.2021;

-виписка з поточного рахунку адвоката від 08.09.2022 про зарахування грошових коштів у сумі 5 000,00 грн. від ТОВ «Спецпартнер» з призначенням платежу: «За надання правової допомоги за Дог 13-21 від 06.09.21р.»;

-виписка з поточного рахунку адвоката від 08.11.2022 про зарахування грошових коштів у сумі 13 000,00 грн. від ТОВ «Спецпартнер» з призначенням платежу: «За надання правової допомоги за Дог 13-21 від 06.09.21р.».

Також в матеріалах справи міститься ордер від 28.09.2021 (серія АХ №1069711), виданий на підставі договору про надання правової допомоги №13-21 від 06.09.2021 ТОВ «Спецпартнер» адвокату Барчук А.В. на надання правової допомоги у Господарському суді Миколаївської області.

Із наданих документів вбачається, що 06.09.2021 між адвокатом Барчук Алєсею Вікторівною (адвокатом) та ТОВ «Спецпартнер» (клієнтом) укладено договір про надання правової допомоги №13-21 (надалі договір), відповідно до пункту 1 якого адвокат зобов`язується здійснити представництво або надати інші види правової допомоги клієнту у спорі із Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та/або Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія» «Енергоатом» про стягнення заборгованості за договором №1/11-123-01-20-06601 від 20.11.2020 «Капітальний ремонт гідродомкратів ДГ-650/1200 4 од.» на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У пункті 1.1. договору сторони погодили, що представництво клієнта за умовами даного договору передбачає здійснення адвокатом діяльності, що полягає у забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в господарському судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (за необхідності).

Під іншими видами правової допомоги за умовами даного договору розуміється діяльність з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, інші види адвокатської діяльності, не забороненої законом (пункт 1.2. договору).

Адвокат має право на отримання гонорару, попередньої виплати гонорару та/або компенсації можливих витрат, пов`язаних з виконанням доручення (пункт 5.3. договору), а клієнт зобов`язується оплачувати винагороду адвокату за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту або вартість їх окремих етапів своєчасно, в повному обсязі відповідно до умов даного договору (пункт 7.3. договору).

У пункті 8 договору сторони передбачили, що гонорар за надання правової допомоги за цим договором за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції встановлюється у фіксованому розмірі та складає 18 000,00 грн. Гонорар за надання правової допомоги за цим договором за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (у випадку оскарження будь-ким із учасників спору) встановлюється окремо додатковою угодою до цього договору.

Згідно із пунктом 8.1. договору сума гонорару зазначається в акті (актах) про надання правової допомоги, які вручаються безпосередньо клієнту. У акті (актах) про надання правової допомоги вказується перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією.

Оплата підлягає перерахуванню клієнтом у безготівковій формі протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту про надання правової допомоги. Клієнт має право здійснити оплату гонорару на умовах передоплати повністю або частково (пункт 8.3. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 (пункт 23 договору).

Будь-які зміни чи доповнення можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, які оформлюються додатковою угодою до цього договору. Зміни чи доповнення набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді (пункт 24 договору).

04.11.2021 між адвокатом Барчук Алєсею Вікторівною (адвокатом) та ТОВ «Спецпартнер» (клієнтом) підписано акт про надання правової допомоги (виконання робіт) №1.

Відповідно до пункту 1 акту №1 від 04.11.2021 адвокат надав клієнту правову допомогу, а клієнт прийняв надану допомогу згідно переліку: представництво інтересів клієнта в господарському судочинстві у спорі із ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення заборгованості за договором №1/11-123-01-20-06601 від 20.11.2020 «Капітальний ремонт гідродомкратів ДГ-650/1200 4 од.» - справа №915/1388/21, а саме:

-підготовка позовної заяви про стягнення коштів із розрахунком стягуваних сум;

-підготовка процесуальних заяв, пов`язаних із розглядом справи;

-підготовка та подання відповіді на відзив відповідача;

-участь у судових засідання під час розгляду справи судом першої інстанції.

У пункті 2 акту №1 від 04.11.2021 визначено, що гонорар (винагорода) адвоката за надання правової допомоги, перелік якої наведений у даному акті, складає 18 000,00 грн.

Також у пункті 3 акту №1 від 04.11.2021 сторони погодили, що надана правова допомога відповідає вимогам, пред`явленим клієнтом.

ТОВ «Спецпроект» здійснило оплату гонорару адвоката на підставі договору про надання правової допомоги від 06.09.2021 №13-21 у повному обсязі, про що свідчать виписки з поточного рахунку адвоката від 08.09.2022 про зарахування грошових коштів у сумі 5 000,00 грн. та від 08.11.2022 про зарахування грошових коштів у сумі 13 000,00 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції, а виписки з поточного рахунку адвоката від 08.09.2022 та від 08.11.2022 підтверджують сплату ТОВ «Спецпроект» суми 18 000,00 грн. (з призначенням платежу: «За надання правової допомоги за Дог 13-21 від 06.09.21р.»).

Разом з тим, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі від 06.09.2021 №13-21 у вигляді фіксованої суми, а тому не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2019 у справі № 923/1121/17.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, участь у судових засіданнях під час розгляду справи судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в сумі 18 000,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження співмірності витрат з виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін, колегія суддів звертає увагу на зміст статті 126 Господарського процесуального кодексу України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним.

Доводи відповідача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу не містять відповідних обґрунтувань та не підтверджені жодними доказами у справі, а є лише припущеннями, які ґрунтуються на суб`єктивній оцінці відповідачем вартості адвокатських витрат, а не на фактичних доказах, що підтверджують невідповідність цих витрат.

Отже, враховуючи вищенаведені норми права, а також надані позивачем належні та допустимі докази в обґрунтування понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги, заявлені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 18 000,00 грн. є пов`язаними з даною справою, підтвердженими та відповідають фактично наданим послугам.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність та обґрунтованість понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2022 у справі №915/1388/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.06.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран