ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Cправа № 902/106/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Шейгець І.В.,

за відсутності представників сторін, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Вінницької міської ради, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ідентифікаційний код юридичної особи 25512617

до Товариства з обмеженою відповідальністю Контрактно-будівельна інвестиційна фірма "БУДА", 21022, м. Вінниця, вул. Київська, 138-А, ідентифікаційний код юридичної особи 13324046

про стягнення 138560,73 гривень

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 07.02.2022 року надійшла позовна заява Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Контрактно-будівельна інвестиційна фірма "БУДА" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 138560,73 гривень за користування комунальною земельною ділянкою загальною площею 0,4049 га з кадастровим номером :01:004:0113 по вул. Київська, 138-а у м. Вінниця.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 11.02.2022 суд постановив позовну заяву № 01/00/011/6908 від 03.02.2022 (вх.№112/22 від 07.02.2022) залишити без руху та встановив позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвалою від 22.03.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 902/106/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 19.04.2022.

У судовому засіданні 19.04.2022 року суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/106/22 на 05.05.2022 року о 10:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 05.05.2022 судом продовжено строк підготовчого провадження по справі №902/106/22 на 30 днів, відкладено підготовче засідання у справі № 902/106/22 на 26.05.2022.

Від представника позивача 26.05.2022 до суду надійшла заява б/н від 25.05.2022 (вхідний №01-34/4117/22 від 26.05.2022) про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами та підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 26.05.2022 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/106/22, призначено справу № 902/106/22 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 14.06.2022 о 10:00 год.

13.06.2022 до суду від представника позивача надійшла заява б/н від 13.06.2022 (вхідний №01-34/4640/22 від 13.06.2022) (із помилково зазначеним у тексті заяви номером справи 902/1090/21) про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами та підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі та 14.06.2022 - на електронну адресу із зазначенням вірного номеру - 902/106/22 ідентичного змісту.

На визначену судом дату у судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином ухвалою суду від 26.05.2022, яку було надіслано сторонам за їх місцезнаходженням згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем отримано зазначену ухвалу суду 01.06.2022, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 919, вх. №1218 від 03.06.2022.

Надіслана на адресу місцезнаходження відповідача ухвала від 26.05.2022 у справі № 902/106/22 повернута до суду із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, що в силу вимог статей 120, 242 ГПК України є належним повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Направлення судом ухвали рекомендованою кореспонденцією на чинну адресу учасника є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання кореспонденції адресатом перебуває поза межами контролю суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанові Верховного Суду від 18.03.2021 по справі №911/3142/19.

Також, з огляду на обмеження у здійсненні учасниками справи процесуальних прав та обов`язків у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, враховуючи рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, судом було розміщено оголошення про виклик Товариства з обмеженою відповідальністю Контрактно-будівельна інвестиційна фірма "БУДА" як відповідача у судове засідання з розгляду справи № 902/106/22 по суті 14.06.2022 о 10:00 на офіційному веб-порталі судової влади України.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що позивача та відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження, відкладення розгляду справи, призначення розгляду справи по суті та на засадах відкритості і гласності судового процесу створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а сторони у свою чергу не скористалися наданим їм правом участі у розгляді справи і їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Приймаючи до уваги обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 і від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" справу розглянуто судом у розумний строк.

За результатами судового засідання 14.06.2022 судом ухвалено рішення у справі.

З огляду на відсутність сторін судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення, яке приєднане до матеріалів справи.

Суть спору:

Вінницька міська рада (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Контрактно-будівельна інвестиційна фірма "БУДА" (далі - ТОВ КБІФ "БУДА", відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 138560,73 гривень за користування комунальною земельною ділянкою загальною площею 0,4049 га з кадастровим номером :01:004:0113 по вул. Київська, 138-а у м. Вінниця.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч прийнятому Вінницькою міською радою рішенню №1850 від 27.06.2019, яким ТОВ КБІФ "БУДА" було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,4049 га з кадастровим номером :01:004:0113 по вул. Київська, 138-а у м. Вінниця, відповідач договір оренди не уклав. У період з 27.06.2019 по 16.12.2020 не сплачуючи орендних платежів, користувався зазначеною земельною ділянкою комунальної власності без оформлення відповідного речового права, чим завдав позивачу збитки. Згідно акту про визначення розміру збитків від 16.12.2020, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2853 від 23.12.2020 їх розмір становить 138560,73 гривень. Оскільки кошти у розмірі 138560,73 гривень ТОВ КБІФ "БУДА" не були сплачені, відповідач безпідставно зберіг кошти несплаченої орендної плати позивачу у розмірі 138560,73 гривень, про стягнення яких позивачем подано позов до суду для захисту своїх прав.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань або заперечень щодо заявлених вимог за час розгляду справи не заявляв.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 301226250 від 24.02.2022р., на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 4489 від 13.09.2002 було оформлено (дата внесення запису 12.10.2010) право спільної часткової власності (частка власності 221/6250) ТОВ КБІФ "БУДА" на комплекс, нежитлові будівлі та споруди (реєстраційний номер майна №26963885) за адресою Вінницька обл., м. Вінниця, вулиця Київська, будинок 138а.

Як слідує із витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 04.06.2021 земельній ділянці площею 4049 кв.м. по вул. Київській, 138-А у м. Вінниця присвоєно кадастровий номер :01:004:0113.

Рішенням 42 сесії 7 скликання Вінницької міської ради № 1850 від 27.06.2019 року (пункти 2, 2.1., 2.2. додатку № 3 до рішення № 1850 від 27.06.2019) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А, розроблений МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» на замовлення ТОВ КБІФ "БУДА" (код ЄДРПОУ - 13324046, юридична адреса: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А) та передано ТОВ КБІФ "БУДА" в оренду земельну ділянку, на якій розташовані належні заявнику об`єкти нерухомого майна, за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А, площею 0,4049 га, кадастровий номер :01:004:0113 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за рахунок земель комунальної власності, терміном на 10 років. Земельну ділянку віднесено до категорії земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

31.10.2019 року Вінницькою міською радою на адресу відповідача направлено попередження вих. № 09-00-012-54825 щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

21.11.2019 року департаментом самоврядного контролю Вінницької міської ради у присутності керівника ТОВ КБІФ "БУДА" Габбасова С.М. проведено позапланову перевірку дотримання ТОВ КБІФ "БУДА" вимог законодавства при використанні земель, розташованих за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А.

Листом від 29.11.2019 року № 7596/9/02-32-50-04 ГУ ДПС у Вінницькій області повідомила Вінницьку міську раду, що ТОВ КБІФ "Буда" не нараховує та не сплачує плату за землю за використання земельної ділянки площею 0, 4049 га за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А.

За результатами перевірки складно акт перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земель Вінницької міської об`єднаної територіальної громади №261/9-03-3 від 21.11.2019 яким зафіксовано, що ТОВ КБІФ «БУДА» використовує земельну ділянку площею 0,4049 га кадастровий №:01:004:0113 із земель Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, розташовану за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А.

На земельній ділянці розташований комплекс нежитлових будівель і споруд загальною площею 19709,4 кв.м., з яких 221/6250 часток належить ТОВ КБІФ «БУДА» на праві приватної спільної часткової власності. ТОВ КБІФ "БУДА" використовує належні йому частки комплексу (виробничий цех) для здачі в оренду ПП "Гальвано-Майстер" для розташування виробництва з гальваніки. Договір оренди земельної ділянки не було підписано та зареєстровано.

У вказаному акті зазначено, що відповідно до п. 4.1 договору плата за оренду землі була передбачена в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки 4313934,55 гривень та становила 129418,04 грн на рік (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості). З огляду на розбіжності в ході підписання договору оренди земельної ділянки договір оренди не був укладений.

Актом перевірки констатовано, що на дату проведення перевірки, ТОВ КБІФ "БУДА" використовує земельну ділянку по вул. Київська, 138-А у м. Вінниці для обслуговування належних часток комплексу без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою, плата за користування земельною ділянкою не здійснюється.

До акту додано додаток з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.05.2019 № НВ-019 - кадастровий план земельної ділянки :01:004:0113.

Згідно акту про визначення розміру збитків від 16.12.2020 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2853 від 23.12.2020 року, розмір збитків, завданих позивачеві внаслідок несплати орендної плати за користування ТОВ КБІФ "БУДА" земельною ділянкою за період з 27.06.2019 року по 16.12.2020 року становить 138560,73 гривень.

В акті про визначення розміру збитків від 16.12.2020 року комісією встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою м. Вінниця, вул. Київська, 138-А, площею 0,4049 га (кадастровий номер :01:004:0113), цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості використовується ТОВ КБІФ "БУДА" з порушенням земельного законодавства без оформлення у встановленому порядку речового права на земельну ділянку.

Згідно пункту 3 зазначеного акту нормативна грошова оцінка земельної ділянки ділянки визначена згідно з витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Вінниці, виданим Відділом у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18.06.2019 року і складає за 2019 рік, 2020 рік - 4 313 934,55 гривень.

У пункті 4 цього акту зазначено, що ТОВ КБІФ «БУДА» нараховано та сплачено плату за землю (орендну плату) за користування земельною ділянкою площею 0,4049 га за період, на який нараховуються збитки, в сумі: 2019 рік - 37693,56 грн. (в т.ч. 19414,77 грн. за звітний період); 2020 рік - 33927,23 грн. (в т.ч. 32444,07 грн. за звітний період).

Відповідно до пункту 5 акту період, за який визначено розмір збитків: з 27.06.2019р. до 16.12.2020р. (з дати прийняття рішення про передачу земельної ділянки в оренду до дати засідання комісії).

Згідно пунктів 7-8 акту, з урахуванням часткової сплати ТОВ КБІФ «БУДА» плати за землю за визначений актом період розмір збитків (безпідставно збережених коштів) заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради, становить 138560,73 гривень.

З огляду на несплату відповідачем безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою загальною площею 0,4049 га, кадастровий номер :01:004:0113, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Київська, 138-А у сумі 138560,73 гривень, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про їх стягнення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Предметом позову у цій справі є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 138560,73 гривень на підставі статті 1212 ЦК України за фактичне користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою комунальної власності у період з 27.06.2019 року по 16.12.2020 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції, станом на час виникнення спірних відносин) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Відповідно до підпунктів 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

У випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно пункту 7.23 правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20 технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель», також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, як положення ПК України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,4049 га, кадастровий номер :01:004:0113, яка знаходиться за адресою: вулиця Київська, 138-А, м. Вінниця є сформованою, про що свідчить Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 04.06.2021 та додаток до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.05.2019 № НВ-019 - кадастровий план земельної ділянки :01:004:0113.

Саме вказана земельна ділянка площею 0,4049 га передавалась відповідачу в оренду за його заявою на підставі рішення Вінницької міської ради №1850 від 27.06.2019.

Доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою за спірний період з 27.06.2019 року по 16.12.2020, зокрема укладення відповідного договору оренди, державної реєстрації такого права, здійснення відповідачем плати за використання земельної ділянки матеріали справи не містять.

Господарським судом враховується, що нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а тому використання відповідачем комплексу нежитлових будівель і споруд загальною площею 19709,4 кв.м., з яких 221/6250 часток належить ТОВ КБІФ "БУДА" на праві приватної спільної часткової власності, що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А, є неможливим без використання відповідної земельної ділянки.

Відповідно до вимог статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України. Аналогічну позицію було викладено також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.09.2021 у справі №922/3524/19.

Оскільки відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки позивача зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою у спірний період з 27.06.2019 року по 16.12.2020 року, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити ці кошти позивачу на підставі статті 1212 ЦК України.

Згідно з даними зазначеними у витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0113 становить 4313934,55 гривень.

Розрахунок орендної плати та відповідно безпідставно збережених відповідачем коштів здійснювався позивачем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає положенням підпунктів 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ТОВ КБІФ "БУДА" на користь Вінницької міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі 138560,73 гривень за використання земельної ділянки площею 0,4049 га, за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 138-А у період з 27.06.2019 року по 16.12.2020 року без правовстановлюючих документів.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено правомірність здійсненого нарахування та розмір заявлених до стягнення коштів, відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжного доручення № 16 від 17.01.2022 року сплачено судовий збір у розмірі 2856,30 гривень.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному об`ємі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2856,30 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Контрактно-будівельна інвестиційна фірма "БУДА" (21022, м. Вінниця, вул. Київська, 138-А, ідентифікаційний код юридичної особи 13324046) на користь Вінницької міської ради (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ідентифікаційний код юридичної особи 25512617) 138560,73 гривень (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят гривень, сімдесят три копійки) безпідставно збережених коштів за користування комунальною земельною ділянкою загальною площею 0,4049 га з кадастровим номером :01:004:0113 по вул. Київська, 138-а в м. Вінниці та 2856,30 гривень (дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість гривень, тридцять копійок) витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку на відомі суду електронні адреси: ; .

5. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2022 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59; ; ;

3 - відповідачу, 21022, м. Вінниця, вул. Київська, 138-А.