ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/1854/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 (колегія суддів: Радіонова О. О., Зубченко І. В., Чернота Л. Ф.) та рішення Господарського суду Харківської області від 08.07.2021 (суддя Жигалкін І. П.) у справі

за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескаль" про стягнення 2 879 091,72 грн,

за участю представників:

позивача - Дейнега К. В. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду),

відповідача - не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескаль" (далі - ТОВ "Ескаль") про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 2 879 091,72 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для застосування статей 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки ТОВ "Ескаль" використовує земельну ділянку площею 2,7566 га, кадастровий номер :02:023:0018 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. А-2, літ. Е-3, літ. Ж-1, літ. Ж1-3, літ. Ж2-3, літ. Ж3-3, літ. П-1, літ. Х-1, літ. Ц-1 по вул. Лозівський, 3 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав. При цьому у період з 01.04.2020 по 31.03.2021 товариство не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок позивача, як власника земельної ділянки майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.07.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2021, в позові відмовлено.

4. Судові рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин користування відповідачем земельною ділянкою площею 2,7656 га з кадастровим номером :02:023:0018 по вул. Лозівська, 3 у м. Харкові у спірний період.

Короткий зміст касаційної скарги

5. Харківська міська рада у касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Скарга з посиланням на пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статей 1212-1214 ЦК України, статті 791 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а також прийняттям судових рішень без урахування висновків щодо застосування зазначених норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Скаржник також наголошує на не дослідженні судами зібраних у справі доказів.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

7. ТОВ "Ескаль" у відзиві просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, рішення та постанову попередніх судових інстанцій залишити без змін. Заявник наголошує, що правовідносини у справах на постанови Верховного Суду у яких посилається скаржник у касаційній скарзі, не подібні правовідносинам у справі, яка розглядається. Крім того, зазначає, що Верховний Суд ухвалою від 25.05.2021 закрив касаційне провадження у справі № 922/2059/20 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Ескаль" про стягнення безпідставно збережених коштів, у якій апеляційний господарський суд відмовив у позові з аналогічних підстав, а саме з підстав знаходження за певною адресою декількох земельних ділянок та нерухомого майна інших власників.

8. Посилання скаржника на недослідження всіх зібраних у справі доказів ТОВ "Ескаль" вважає безпідставним.

Позиція Верховного Суду

9. Касаційне провадження у справі № 922/1854/21 зупинялося до розгляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19.

10. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

11. При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

12. Разом з тим на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).

13. Суди попередніх інстанцій, приймаючи судові рішення у справі, яка переглядається, виходили з такого.

14. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

15. Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. (Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19).

16. Предметом позову у даній справі є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 2,7566 га, кадастровий номер :02:023:0018. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів на підставі статей 1212-1214 ЦК України, посилається на те, що відповідач користувався земельною ділянкою, кадастровий номер :02:023:0014, по вул. Лозівській, 3 у м. Харкові на підставі договору оренди землі від 30.12.2011 № 00278. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.02.2021 № 245851029 право користування земельною ділянкою площею 3,2951 га з кадастровим номером :02:023:0014 по вул. Лозівська, 3 у м. Харкові, що була у користуванні ТОВ "Ескаль" згідно з договором оренди землі від 30.12.2011 № 00278, припинене 01.04.2020. Як стверджує позивач, земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0018 по вул. Лозівській, 3 у м. Харкові виникла у результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:023:0014.

17. Судами при розгляді справи було встановлено, що на дату подання позивачем позову земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0014 площею 3,2951 га існувала як об`єкт цивільних прав, її державна реєстрація, як об`єкта цивільного права, не скасована. На цій земельній ділянці знаходяться будівлі з літерами А-2, Б-2, В-1, Г-1, Д-1, Е-3, Ж-1, Ж1-3, Ж2-3 та літерами П-1, М-1.

18. Доказів щодо існування інших земельних ділянок, як об`єктів цивільних прав, які були створені внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:023:0014, позивачем не надано. Також позивачем не надано доказів про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:023:0014.

19. Згідно з рішенням 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 26.02.2020 № 2018/20 (додаток 4) ТОВ "Ескаль" змінено вид використання земельної ділянки комунальної власності площею 2,7656 га (кадастровий номер :02:023:0018) на для експлуатації та обслуговування нежитлових виробничих будівель з літерами А-2 , Е-3, Ж-1, Ж1-3, Ж2-3, Ж3-3, П-1, Х-1, Ц-1 по вул. Лозівській, 3. Надано в оренду строком до 01.03.2032 земельну ділянку комунальної власності площею 2,7656 га (кадастровий номер :02:023:0018) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлових виробничих будівель по вул. Лозівській, 3.

20. У той же час, згідно з наданою позивачем Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно від 28.04.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0014 станом на дату звернення з даним позовом існує, право власності на неї зареєстровано 11.11.2013, площа земельної ділянки 3,2951 га, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, додаткові відомості: для будівництва виробничо-складських приміщень з урахуванням зносу існуючих нежитлових будівель літ. К-1, літ. И-1 та обслуговування існуючих виробничих будівель літери А-2, Б-2, В-1, Г-1, Д-1, Е-3, Ж-1, Ж1-3, Ж2-3 та літери П-1, М-1.

21. ТОВ "Ескаль", як платник орендної плати, подавало у 2020 році податкову звітність відповідно до умов раніше укладеного договору оренди землі на земельну ділянку площею 3,2951 га з кадастровим номером :02:023:0014 по вул. Лозівська, 3 у м. Харкові, що перебувала у користуванні ТОВ "Ескаль" згідно з договором оренди землі від 30.12.2011 № 00278, та сплачувало відповідний податок.

22. Водночас, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.07.2020 № НВ - 020 земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0018 сформована, її площа складає 2,7656 га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових виробничих будівель літ. А-2 , літ. Е-3 , літ. Ж-1 , літ. Ж1-3 , літ. Ж2-3 , літ. Ж3-3 , літ. П-1 , літ. Х-1, літ. Ц-1; форма власності - комунальна; право власності зареєстровано за Харківською міською радою. Датою держаної реєстрації вказаної земельної ділянки є 06.08.2019.

23. Судами також встановлено, що за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 3 знаходяться також інші будівлі та споруди, що належать іншим власникам. Проте, з наявних у справі матеріалів не можливо достеменно встановити, що нежитлові будівлі літ. А-2, Е-3, Ж-1, Ж1-3, Ж2-3, Ж3-3, П-1, Х-1, Ц-1, які є власністю відповідача, знаходяться чи знаходилися на земельній ділянці з кадастровим номером :02:023:0018, а не на інших земельних ділянках, створених внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:023:0014.

24. З огляду на викладене, суди дійшли висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин користування відповідачем земельною ділянкою площею 2,7656 га з кадастровим номером :02:023:0018 по вул. Лозівська, 3 у м. Харкові у спірний період.

25. У справі № 922/2417/19, на постанову Верховного Суду від 02.06.2020 у якій міститься посилання у касаційній скарзі, розглядався позов про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки. Суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з підстав доведеності користування відповідачем цією земельною ділянкою з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме: витягу з Державного земельного кадастру, складеного Департаментом територіального контролю міськради, акта обстеження та звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки.

26. У справі № 922/2843/19, на постанову Верховного Суду від 29.05.2020 у якій міститься посилання у касаційній скарзі, розглядався позов про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з посиланням на статті 12, 80, 83, 189 ЗК України та статті 1212-1214 ЦК України. Суд касаційної інстанції, залишаючи в силі рішення місцевого суду, яким частково задоволено позов, дійшов висновку, що оскільки обставини правомірного володіння і використання відповідачем належної йому нежитлової будівлі встановлені, це свідчить про фактичне використання відповідачем спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, і відповідач не надав жодних доказів на підтвердження формування за зазначеною адресою земельної ділянки меншою чи більшою площею для експлуатації та обслуговування вказаної нежитлової будівлі.

27. У справі № 922/3711/19, на постанову Верховного Суду від 13.10.2020 у якій міститься посилання у касаційній скарзі, розглядався позов про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок, викладений у пункті 6.10 цієї постанови, а саме: "При цьому поза увагою суду апеляційної інстанції залишився доказ, наданий Харківською міською радою, що встановлює фактичний розмір земельної ділянки, яку використовує відповідач, - акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки від 04.09.2017, складений Департаментом територіального контролю Харківської міської ради на виконання самоврядних повноважень позивача, визначених приписами Земельного кодексу України та Закону України від 21.05. 1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні". Проте, цей абзац постанови Верховного Суду стосується справи № 922/3412/17, на постанову Верховного Суду у якій посилався скаржник у касаційній скарзі у справі № 922/3711/19.

28. Водночас, на відміну від справи, яка розглядається, у справі № 922/3711/19 судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач є фактичним користувачем спірної земельної ділянки та відхилено доводи відповідача про те, що він не користується спірною земельною ділянкою, а на ній тільки розташоване його нерухоме майно.

29. У справі № 922/2845/19, на постанову Верховного Суду від 02.06.2020 у якій міститься посилання у касаційній скарзі, розглядався позов про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки судом були встановлені обставини фактичного використання відповідачем земельної ділянки після розірвання за рішенням суду договору оренди та без подальшого оформлення на неї речового права.

30. Таким чином, хоча у справі, яка розглядається, та у вищезазначених справах схожі предмети позову та правове регулювання, проте зміст правовідносин, фактично-доказова база (обставини справи та зібрані у них докази) є різними.

31. Отже, правовідносини у справах на які посилається скаржник, не є подібними правовідносинам у справі, що розглядається і наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.

32. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

33. Стосовно доводів скаржника про те, що суди не дослідили докази у справі щодо сформованості земельної ділянки за користування якою проводиться стягнення коштів, посилаючись при цьому на цитату з тексту постанови апеляційної інстанції, в якій ідеться про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0014 існує як об`єкт цивільних прав, слід зазначити, що висновки судів відносно не сформованості земельної ділянки з кадастровим номером :02:023:0018 в тексті судових рішень відсутні.

34. Твердження скаржника про недослідження судами доказів, які підтверджують внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку з кадастровим номером :02:023:0018, є неспроможним, оскільки судом апеляційної інстанції, зокрема, встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.07.2020 № НВ - 020 земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0018 сформована, її площа складає 2,7656 га. категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових виробничих будівель з літерами А-2, Е-3, Ж-1, Ж1-3, Ж2-3, Ж3-3, П-1, Х-1, Ц-1; форма власності - комунальна; право власності зареєстровано за Харківською міською радою. Датою держаної реєстрації вказаної земельної ділянки є 06.08.2019.

35. Щодо твердження скаржника про те, що судами не оцінено докази, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:023:0014 знаходиться в так званому архівному шарі колегія суддів зазначає, що останній не зазначає які саме докази на підтвердження цього є в матеріалах справи та не оцінені судами в процесі розгляду справи.

36. Посилання скаржника на неправильну оцінку судами витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.07.2020 № НВ - 020, рішення Харківської міської ради від 26.02.2020 № 2018/20, договору оренди від 31.03.2021 зводиться до переоцінки доказів, що виходить за межі касаційного провадження, передбаченого статтею 300 ГПК України.

37. Отже, наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

39. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина 2).

40. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, про неврахування висновків щодо застосування норми права, викладених у постановах Верховного Суду, не підтвердилися, а тому касаційне провадження в частині підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно закрити, а касаційну скаргу в частині підстав, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, слід залишити без задоволення.

Судові витрати

41. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.

2. Касаційну скаргу Харківської міської ради в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.

3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 08.07.2021 у справі № 922/1854/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич