ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3565/21

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ

до 1) Фізичної особи-підприємця Венцової Ольги Володимирівни , Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці

2) ОСОБА_1 , Київська область, м. Фастів

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання: Д.C. Бабяк

представники:

від позивача не з`явився

від відповідача 1 Р.В. Нечай

від відповідача 2 не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» б/н від 19.11.2021 року (вх.№3518/21 від 03.12.2021) до 1) Фізичної особи-підприємця Венцової Ольги Володимирівни, 2) ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 96687,50 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3565/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.02.2022 року.

До суду від відповідача 1 надійшов відзив б/н від 08.02.2022 року (вх. №3055/22 від 10.02.2022), в якому відповідач 1 проти позову заперечує повністю, крім того зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року відкладено підготовче засідання на 22.03.2022 року.

Судове засідання, призначене на 22.03.2022 року не відбулося.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 21.03.2022 року (вх. №4393/22 від 05.04.2022 року) про відкладення судового засідання.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №20220221/0293 від 21.02.2022 року (вх. №4642/22 від 27.04.2022).

Ухвалою суду від 10.05.2022 року судове засідання призначено на 07.06.2022 року.

До суду від відповідача 1 надійшла заява б/н від 17.02.2022 року (вх. №5356/22 від 18.05.2022) про закриття провадження у справі.

Відповідач 2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 07.06.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №911/3565/21 до судового розгляду по суті на 21.06.2022 року.

До суду від відповідача 1 надійшли письмові пояснення б/н від 10.06.2022 року (вх. №6585/22 від 10.06.2022).

Позивач та відповідач 2 у судове засідання 21.06.2022 року не з`явилися про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 21.06.2022 року клопотання про закриття провадження у справі підтримав та просив суд закрити провадження у справі №911/3565/21.

Розглянувши у судовому засіданні 21.06.2022 року заяву відповідача 1 б/н від 17.02.2022 року (вх. №5356/22 від 18.05.2022) про закриття провадження у справі судом встановлено наступне.

09.11.2015 року між ОСОБА_2 (за договором позичальник) та ПАТ КМ «ПРИВАТБАНК» (за договором Банк) укладено кредитний договір №KIN0LON06694, згідно умов п.1.1 якого, Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у формі згідно п. А. Договору, на термін і на умовах, передбачених п. п. А.2, А.2.1, А.З, А.6, А.7, А.9, А.10, А.11, А.12 цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит та сплатити проценти у встановлені цим Договором, а також виконати зобов`язання згідно цього Договору в повному обсязі.

Відповідно до пункту А.2, ліміт цього кредитного договору: 48158.00 (сорок вісім тисяч сто п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок , у тому числі; у розмірі 44880.00 (сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок на реструктуризацію заборгованості за ДОГОВОРОМ ПРО НАДАННЯ БАНКІВСЬКИХ ПОСЛУГ (Розділ 3 Умов та правил надання Банківських послуг) № (кредитний ліміт на поточний рахунок та кредит на гарантований платіж), укладеному між Банком та ФОП Венцова О.В., код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , у розмірі 34.00 (тридцять чотири) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у ЄДРПОУ , у розмірі 34.00 (тридцять чотири) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави нерухомого майна у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.2 цього договору, у розмірі 0.00 (нуль) гривень 00 копійок на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п. п. 2.1,6, 2.2.10 цього Договору, у розмірі 3244.00 (три тисячі двісті сорок чотири) гривні 00 копійок на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.13, 2.3.12, 6.8 цього Договору.

На виконання умов Кредитного договору відповідач 1 отримав у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні кошти у розмірі 48158.00 грн. на реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором №, укладеним між ФОП Венцовою О.В. та іншим банком.

В порушення умов Кредитного договору Відповідач-1 не повернув кошти у передбачений Договором термін, не сплатив відсотки та винагороду, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

09.11.2015 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №KIN0LON06694/DPI, згідно умов п.1.1 якого, предметом цього Договору є надання поруки Відповідачем 2 за виконання зобов`язання Відповідача 1 за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також, для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Згідно ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто, до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при виконанні правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Згідно ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 ГПК України.

З огляду на положення ч. 1 ст. 4 та ст. ст. 20, 45 ГПК України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 128 ГПК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 50 ЦК України визначено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Для вирішення питання про те, чи підлягає розгляду спір у порядку господарського судочинства, зокрема з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, необхідно з`ясувати статус фізичної особи.

Згідно Кредитного договору №KIN0LON06694 від 09.11.2015 року вбачається, що стороною договору є фізична особа Венцова О.В., тобто, Кредитний договір укладено з фізичною особою, а не з суб`єктом підприємницької діяльності, в той час, як позов у даній справі пред`явлено до ФОП Венцової О.В.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Тобто, за певних умов обидві сторони у цивільному процесі можуть і не бути фізичними особами, якщо тільки такий спір не належить до юрисдикції іншого суду, зокрема господарського.

Відповідач 1 у своїй заяві б/н від 17.02.2022 року (вх. №5356/22 від 18.05.2022) зазначає, що Кредитний договір №KIN0LON06694 від 09.11.2015 року та похідний від нього Договір поруки №KIN0LON06694/DPI від 09.11.2015 року за своєю суттю є цивільним договором і не пов`язаний зі здійсненням господарської діяльності.

Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року чітко розмежував юрисдикцію судів за правилами цивільного та господарського судочинства щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, встановивши у пункті 1 частини першої статті 20 ГПК України, що критерієм розмежування юрисдикції у таких спорах є суб`єктний склад основного зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України виключив з-під юрисдикції господарського суду спори щодо всіх правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого не є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. А частина перша статті 19 ЦПК України у системному зв`язку з частиною першою статті 2, частиною першою статті 5, статтею 46, частиною першою статті 47, частиною другою статті 48 цього Кодексу не встановлюють обмежень щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами акцесорного зобов`язання є винятково юридичні особи та (або фізичні особи-підприємці).

З 15 грудня 2017 року - дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року - спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, належить до юрисдикції господарського суду лише тоді, якщо сторонами основного зобов`язання є тільки юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Іншими словами, до юрисдикції господарського суду не належить, зокрема, спір щодо виконання договору, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем.

З вказаної дати, якщо хоча би однією зі сторін основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем, спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, розглядається за правилами цивільного судочинства незалежно від того, чи заявляє позивач одночасно вимоги до фізичної особи-сторони основного зобов`язання та до сторони (сторін) акцесорного зобов`язання, зокрема незалежно від того, чи об`єднані позовні вимоги щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів іпотеки, поруки тощо, укладених для забезпечення основного зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду №906/277/18 від 13.03.2019 року.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що правовідносини, які склалися між ним та відповідачем 1, на підставі Кредитного договору є господарськими, тому у судовому засіданні 21.06.2022 року суд дійшов висновку, що дана справа не підвідомча господарському суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

На виконання вимоги ч. 2 ст. 231 ГПК України, господарський суд роз`яснює позивачу, що спір між сторонами підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, отже позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом за правилами ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Керуючись ст. ст. 20, 45, 120, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву відповідача 1 б/н від 17.02.2022 (вх. №5356/22 від 18.05.2022 року) про закриття провадження у справі №911/3565/21 задовольнити.

2. Провадження у справі №911/3565/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до 1) Фізичної особи-підприємця Венцової Ольги Володимирівни та 2) ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 27.06.2022 року.

Суддя Д.Г. Заєць