УХВАЛА

м. Київ

30.06.2022Справа № 910/19668/21

За позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні системи навчання»

про визнання договорів недійсними

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/19668/21 за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні системи навчання» про визнання недійсними Договору №ПР394 від 07.05.2020, Договору №ПР397 від 08.05.2020 та Договору №К78 про публічні закупівлі від 20.08.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що на вказані договори поширюється дія Закону України «Про публічні закупівлі».

Позивач зазначає, що Договір №К78 про публічні закупівлі від 20.08.2020 не відповідає наступним вимогам чинного законодавства: - не надано гарантійних зобов`язань; - не визначено строків та умов технічної підтримки програмного продукту; - не приєднано електронного носія інформації з примірником програмного продукту, до якого у разі потреби додаються засоби для його встановлення на технічних засобах позивача; - не надано програмної та експлуатаційної документації на програмний продукт; - відсутні ліцензії або інші документи, що підтверджують правомірність використання програмного продукту; - не приєднано умов використання створеного програмного продукту як об`єкта права інтелектуальної власності; - у технічному завданні не передбачено ані проведення аналізу сумісності вибраних технічних параметрів та характеристик створюваного програмного продукту з відповідними параметрами та характеристиками програмних продуктів, ані проведення випробувань, приймання та введення в експлуатацію програмного продукту, ані урахування положень нормативних документів з питань технічного та криптографічного захисту інформації для програмного продукту, що містить механізми захисту інформації.

Також, технічне завдання Договору №ПР394 від 07.05.2020 не містить техніко-економічного обгрунтування на створення програмного продукту, обгрунтування вибору технічних параметрів та характеристик програмного продукту, проведення аналізу сумісності вибраних технічних параметрів та характеристик створюваного програмного продукту з відповідними параметрами та характеристиками програмних продуктів, опису процесу проведення випробувань, приймання та введення в експлуатацію програмного продукту, урахування положень, нормативних документів з питань технічного та криптографічного захисту інформації для програмного продукту, що містить механізми захисту інформації.

При цьому, Договір №ПР397 від 08.05.2020 взагалі не містить технічного завдання.

Таким чином, за твердженням позивача, зміст вказаних договорів суперечить вимогам чинного законодавства України у сфері публічних закупівель та вимогам до придбання та розроблення програмного забезпечення за публічні кошти.

Крім того, позивач вказує на те, що комісією Київського національного університету імені Тараса Шевченка було встановлено відсутність виконання відповідачем зобов`язань за оспорюваними договорами, адже фактично програмне забезпечення залишилось у первинному стані, позивач не отримував від відповідача завершеного програмного коду продукту. Наразі позивач не має права на адміністрування програмного продукту, що унеможливлює його ефективне та безпечне використання.

За твердженням позивача, наведені обставини свідчать про те, що відбулось документарне оформлення господарського зобов`язання, яке не передбачало отримання наслідків виконання робіт, що свідчить про фіктивність оспорюваних договорів.

28.06.2022 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач заявив клопотання про витребування у Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріалів Висновку експерта №38607/21-53 від 16.12.2021, в якому міститься інформація про те, що програмний комплекс Платформи дистанційної освіти KNU Education online є працездатним, відповідає технічному завданню до Договору №К78 про публічні закупівлі від 20.08.2020 та об`єктам інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість.

З огляду на предмет позову у даній справі (визнання договорів недійсними) та беручи до уваги обставини, які входять до предмета доказування при вирішенні даної категорії спорів, суд вважає необґрунтованим клопотання відповідача про витребування доказів, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 81, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні системи навчання» про витребування доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя О.М. Спичак