ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022м. ДніпроСправа № 904/8001/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Дніпро

про стягнення матеріальної шкоди у вигляді надмірно виплаченої пенсії в сумі 87 983 грн. 79 коп.

Представники:

від позивача: Грінченко І.І., довіреність № 0400-010901-7/782 від 04.01.2022, представник;

від відповідача: Потоцька С.С., довіреність № б/н від 30.11.2021, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 31.08.2021 № 0400-010902-8/115529, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" матеріальну шкоду у вигляді надмірно виплаченої пенсії в сумі 87 983 грн. 79 коп. громадянці ОСОБА_1 , яка виїхала на постійне місце проживання за кордон 03.03.2006.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки паспорт громадянки ОСОБА_1 НОМЕР_1 є недійсним (на заяві про видачу паспорта присутня відмітка про виїзд на ПМП за кордон 03.03.2006), виплативши пенсію іншим особам без довіреності за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, в порушення ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 14-1 від 28.04.2009 та п. 6.3.3 розділу 6 договору про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти від 23.12.2019 № 231219-01/2.3Р31/4, відділенням поштового зв`язку № 49010 Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" завдано матеріальної шкоди Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на загальну суму 87 983 грн. 79 коп.

Ухвалою господарського суду від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.10.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 06.10.2021 № 02-1-485, в якому зазначив, що між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а, отже, даний спір не належить до юрисдикції господарського суду. По суті позовних вимог зазначив, що:

- як зазначено у позовній заяві період, за який начебто надмірно виплачена пенсія, з січня 2017 року по вересень 2019року. Тобто, доставка пенсій за договором від 23.12.2019 у будь -якому випадку не могла здійснюватися у 2017 -2019 роках;

- ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по 30.09.2019 як отримувач пенсії та включена до відомостей на виплату пенсій за формою В1-М, складання яких відноситься до обов`язків ПФУ. У графі паспорт або документ, що посвідчує особу зазначено паспорт НОМЕР_1 . За відомостями форми В 1-М працівником зв`язку виплачена пенсія по особовому рахунку НОМЕР_2 . При виплаті пенсії пред`являвся оригінал паспорта НОМЕР_1 . За отримання грошей особа-одержувач розписався у відомостях за формою В 1-М;

- на думку позивача, паспорт НОМЕР_1 є недійсним, оскільки на заяві про видачу паспорта присутня відмітка про виїзд на ПМП за кордон. Натомість, відповідно до чинного законодавства така підстава на заяві про видачу паспорта присутня відмітка про виїзд на ПМП за кордон для визнання паспорта громадянина України недійсним відсутня; на теперішній час паспорт громадянина України НОМЕР_1 є чинним. Так, за базами даних ДМС України інформація про визнання паспорта НОМЕР_1 недійсним відсутня;

- позивач не оспорює право ОСОБА_1 на отримання пенсії у виплаченому розмірі. Інформація та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус заноситься до Єдиного державного демографічного реєстру, до якого має доступ Пенсійний фонд України, який укладає договори на доставку пенсій. АТ Укрпошта, як виконавець за договором від 23.12.2019 № 231219-01/2.ЗР31, укладеним між АТ Укрпошта та Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, не має ні обов`язку, ні повноважень для перевірки, установлення та/або права витребування будь-якої інформації та/або документів щодо громадянства, спеціального статусу отримувача пенсії. Територіальний орган ПФУ не припинив внесення інформації стосовно ОСОБА_1 до відомості на виплату пенсій форми В1-М;

- як на підставу позовних вимог позивач посилається на ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте не зазначає, в якій частині ст. 47 вказаного закону порушена відповідачем;

- позивач мав реальну можливість довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, задовго до подачі позову до суду. У розрахунку заявлених до стягнення сум позивачем нараховані заявлені до стягнення виплати за період з 01.01.2017 по 30.09.2019. Натомість, строк позовної давності для стягнення пенсійних виплат за періоди з 01.01.2017 по вересень 2018 (включно) сплинув на час звернення до суду (вересень 2021), що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог

Просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України або відмовити у позові через необґрунтованість позовних вимог.

19.10.2021 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив від 19.10.2021 № 0400-010902-7/136826, в якій із посиланням на норми ст. 20 ГПК України, зазначає, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Вказує, що договори між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та АТ "Укрпошта" укладаються чи подовжуються, шляхом укладення додаткових угод, щорічно. Необхідність укладення таких договорів пов`язана з функціями, завданнями, покладеними на управління Пенсійного фонду України, які визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та діяльністю національного оператора зв`язку, пов`язаною, зокрема, з виплатою пенсій, грошової допомоги малозабезпеченим громадянам, які він може надавати для задоволення державних потреб виключно на договірних засадах, що передбачено Законом України "Про поштовий зв`язок". В договорах укладених на 2017, 2018, 2019 та на 2020 рік продубльовані ключові положення, що пов`язані з предметом договору, якістю наданням послуг, правами та обов`язками сторін, відповідальністю сторін, вирішенням спорів. Так, між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та АТ "Укрпошта" укладено договори про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, соціальних допомог та інших виплат за державні кошти № 281217-02-2.ЗР31 від 28.12.2017 на 2018 рік, № 271218-01/2.3Р31/1 від 27.12.2018 на 2019 рік. Як зазначено в позовній заяві, листом Соборного районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомлено про те, що паспорт громадянина України, виданий 21.11.1997 Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є недійсним (на заяві про видачу паспорта присутня відмітка про виїзд на ПМП за кордон 03.03.2006). Отже, у разі виїзду особи на постійне місце проживання за кордон внутрішній паспорт громадянина України вважався недійсним та вилучався органом міграційної служби. Відповідач посилається на базу даних ДМС України, згідно якої інформація про визнання паспорта НОМЕР_1 недійсним відсутня. Разом з тим, є невідомим, за який період наявна інформація в базі даних ДМС України. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Того ж дня позивач подав до суду клопотання про витребування у Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області інформацію про те, чи є дійсним (недійсним) паспорт НОМЕР_1 , виданий 21.11.1997 Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області та чи вилучався у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України НОМЕР_1 , у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання за кордон та отриманням паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

02.11.2021 на адресу суду надійшли заперечення відповідача від 28.10.2021 № 02-1-494, в яких зазначив, що позивачем на виконання своїх повноважень проведено перевірку на підставі направлення від 03.09.2020 № 3271/КПР, а також складений акт № 2/10.3-14 за результатами проведеної перевірки. Зазначена перевірка слугувала підставою для звернення до суду з цим позовом. Відтак, Пенсійний фонд України діяв як суб`єкт владних повноважень, наділений Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Положенням про Пенсійний фонд України. Отже, цей спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції. Окрім акта № 2/10.3-14, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги також і договором від 23.12.2019 № 231219-01/2.3Р31. Отже, вказаний договір є фактичною підставою позову позивача. Натомість, у своїй відповіді на відзив позивач чомусь посилається на наявність інших договорів, які не є підставою позову, та не стосуються ні предмету, ні підстав позову. Крім того, вказує, що відповідачем до відповіді на відзив додано витяг з бази даних ДМС України станом на 01.10.2021. Ця інформація міститься у реєстрі і станом на 27.10.2021 та може бути перевірена на відкритому сайті ДМС України.

Ухвалою господарського суду від 23.12.2021 вирішено перейти до розгляду справи № 904/8001/21 за правилами загального позовного провадження за ініціативою суду; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 22.02.2022.

14.01.2022 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення на заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності від 11.01.2022 № 0400-010902-8/3861 та письмові пояснення в обґрунтування клопотання про витребування доказів від 12.01.2022 № 0400/010902-7/5030.

У підготовчому засіданні 25.01.2022 оголошено перерву до 22.02.2022.

У підготовчому засіданні 22.02.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати оголосив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду від 22.02.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 17.03.2022.

У призначений судом час 17.03.2022 судове засідання не відбулося, у зв`язку з обставинами, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2022 доведено до відома сторін, що про дату та час розгляду справи буде повідомлено додатковою ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2022 розгляд справи по суті призначений у судовому засіданні 21.06.2022.

У судовому засіданні 21.06.2022 позивач подав до суду клопотання від 21.06.2022 № -8/62168, в якому просив долучити до матеріалів справи копії листа Соборного відділу у м. Дніпрі ДМС України ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 24.04.2022 № 1212/79-33, листа Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, договору від 28.12.2016 № 1819.

У судовому засіданні 21.06.2022 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про поштовий зв`язок" у період з 2017 по 2020 роки між сторонами спору існували договірні відносини, відповідно до умов договорів про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти від 28.12.2016 № 1819, від 28.12.2017 № 281217-02-2.3Р31, від 27.12.2018 № 271218-01/2.3Р31/1, від 23.12.2019 № 231219-01/2.3Р31/4 (надалі - договори).

Згідно п. 1.1. вказаних договорів виконавець (відповідач) зобов`язувався у відповідному році надати замовникові (позивачу) послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання у Дніпропетровській області, а замовник прийняти та оплатити послуги.

Відповідно до п. 6.3.3 договорів виконавець (відповідач) зобов`язаний забезпечувати схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій, допомоги на поховання, вживати заходів щодо запобігання випадків втрат, нести відповідальність за незабезпечення збереження пенсійних коштів.

Пунктом 7.4. договорів визначено, що у разі невиконання п. 6.3.3. цього договору виконавець відшкодовує замовнику кошти у сумі, що дорівнює втраченим.

Як зазначає позивач, громадянка ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська (правонаступник - Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області) по 30.09.2019, як отримувач пенсії.

06.12.2019 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на запит від 07.11.2019 № 2434/06/04.4 надійшла інформація від Соборного районного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про те, що паспорт громадянина України, виданий 21.11.1997 Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є недійсним (на заяві про видачу паспорта присутня відмітка про виїзд на ПМП за кордон 03.03.2006) (а.с. 5).

У зв`язку із чим, з 10.09.2020 по 30.09.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перевірку Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" щодо правомірності виплати пенсії громадянці ОСОБА_1 по особовому рахунку НОМЕР_2 через відділення поштового зв`язку № 49010 за період з 01.01.2017 по 30.09.2019.

За результатами перевірки складений акт №2/10.3-14 від 30.09.2020 (а.с. 6-9).

Перевіркою встановлено факт виплати пенсій іншим особам без довіреностей. Зокрема, за період, що підлягав перевірці по поштовому відділенню №49010 перевірено відомості за формою В 1-М з січня 2017 по вересень 2019 та встановлено, що у відомостях за формою В 1-М (з датою виплати - 11 число) зазначено особовий рахунок НОМЕР_2 , в графі "прізвище, ім`я та по батькові" ОСОБА_1 , в графі "місце проживання" АДРЕСА_1 , в графі "пас. або док., що посв. ос." зазначено паспорт НОМЕР_1 , в графі "підпис одержувача"- наявні підписи про отримання пенсії за весь період.

Таким чином, за твердженням позивача, з огляду на наявну інформацію про виїзд громадянки ОСОБА_1 на ПМП за кордон з 03.03.2006, у період з січня 2017 по вересень 2019 виплата пенсій здійснювалася відповідачем особам без довіреності, оскільки паспорт НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , на який наявне посилання у відомостях форми В 1-М, є недійсним з 03.03.2006.

Позивач вказує, що виплативши пенсію іншим особам без довіреності за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, в порушення ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 14-1 від 28.04.2009 та п. 6.3.3 розділу 6 договорів про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти, відділенням поштового зв`язку № 49010 Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" завдано матеріальної шкоди Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на загальну суму 87 983 грн. 79 коп.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензією від 20.01.2021 № 0400-010902-8/8307, в якій вимагав перерахувати грошові кошти в сумі 87 983 грн 79 коп. на розрахунковий рахунок Головного управління ПФУ України в Дніпропетровській області (а.с. 21-22).

У відповіді на претензію від 18.02.2021 № 02-1-319 відповідач вимоги позивача не визнав та зазначив, що Головне управління ПФУ України в Дніпропетровській області маючи підтвердження того, що ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання за кордон ще 03.03.2006, а її паспорт є недійсним, продовжувало включати у відомості за формою В1-М цю особу та вказувати недійсний паспорт, як документ, що посвідчує особу при отриманні пенсії (а.с. 23).

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності порушення зобов`язань відповідачем; встановлення факту понесення позивачем збитків, заподіяних відповідачем, протиправність дій відповідача, розмір матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) відповідача і заподіяною шкодою; правомірність заявленої до стягнення шкоди.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, положеннями частин 1, 2 якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач має довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Приписами статті 10 Закону №1788-ХІІ встановлено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 (далі-Закон № 1058-ІV).

Згідно із ст. 47 Закону № 1058-ІV пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно у грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України

Пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення та строк дії, якої визначається законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом всього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Відповідно до ст. 51 Закону № 1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, виплачується за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, виплата та доставка пенсій, соціальних допомог, що згідно із законодавством фінансуються управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду) і органами праці та соціального захисту населення, здійснюються національним оператором у порядку, встановленому Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку України, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України 28.04.2009 № 464/156, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 № 592/16608 (надалі - Інструкція), та на підставі договорів, що укладаються між національним оператором в особі філіалів (відособлених виробничих підрозділів) та головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні органи Пенсійного фонду) і органами Пенсійного фонду - при централізованому нарахуванні пенсій.

За змістом пункту 1.4. Інструкції виплата та доставка пенсій, соціальних допомог виплатними об`єктами поштового зв`язку здійснюється за відомостями на виплату пенсій, соціальних допомог за формою В1-М.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції з метою рівномірної виплати пенсій, соціальних допомог виплатні об`єкти поштового зв`язку складають графіки виплати пенсій, соціальних допомог (додаток 4) протягом виплатного періоду за кожною доставною дільницею та погоджують їх з органами Пенсійного фонду й органами праці та соціального захисту населення.

Пунктом 2.2 Інструкції передбачено, що згідно з наданими графіками відомості за формою В1-М для виплати пенсій, соціальних допомог формуються відповідно органами Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення з використанням технічних засобів в одному примірнику, в розрізі виплатних об`єктів поштового зв`язку, дат виплати та доставних дільниць. Кожна відомість за формою В 1-М розміщується на одній сторінці і складається з двох частин: виплатної частини та відривного талона.

Згідно із пунктом 2.4 Інструкції, відомості за формою В 1-М підписуються відповідальним працівником відповідного підрозділу з нарахування та виплати пенсій, соціальних допомог органу Пенсійного фонду, органу праці та соціального захисту населення і засвідчуються печаткою.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 включена до відомостей на виплату пенсій за формою В1-М, складання яких відноситься до обов`язків ПФУ. У графі «паспорт або документ, що посвідчує особу» зазначено «паспорт НОМЕР_1 ».

За приписами п. 5.3 Інструкції виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1 -М (разовому дорученні за формами В2-М та ВЗ-М). За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В 1-М (разовому дорученні за формами В2-М та ВЗ-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв`язку розписується за здійснення виплати.

Господарський суд зазначає, що позивач не оспорює право громадянки ОСОБА_1 на отримання пенсії у виплаченому розмірі.

Натомість, позивачем до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження виплати відповідачем пенсії, нарахованої для громадянки ОСОБА_1 у спірному періоді іншим особам без довіреності, як і не надано доказів на підтвердження того, що паспорт громадянки ОСОБА_1 НОМЕР_1 у період з 01.01.2017 по 30.09.2019 було визнано недійсним, погашено чи знищено в порядку, визначеному п. 37 Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженої наказом МВС України від 17.08.1994 № 316, яка діяла з 17.08.1994 по 15.06.2006.

Крім того, інформація та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус заноситься до Єдиного державного демографічного реєстру, до якого має доступ Пенсійний фонд України, який укладає договори на доставку пенсій.

При цьому, зі змісту договорів про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти, укладених між сторонами спору у спірному періоді, не вбачається, що АТ «Укрпошта», як виконавець, має обов`язок та повноваження для перевірки, установлення та/або права витребування будь-якої інформації та/або документів щодо громадянства, спеціального статусу отримувача пенсії тощо.

За встановлених обставин, господарський суд доходить до висновку, що саме на позивача, як на орган, що призначає пенсію, формує відомості за формою В1-М для виплати пенсій, покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та обов`язок перевіряти підстави для нарахування та виплати пенсій громадянам.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи доводи позивача, викладені в позовній заяви та надані на підтвердження позовних вимог докази, суд вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому матеріальної шкоди у заявленому розмірі саме діями відповідача; позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов п. 6.3.3 договорів, яке передбачає відповідальність, визначену п. 7.4. договорів.

Таким чином суд констатує відсутність належних доказів на підтвердження обґрунтування позивачем таких складових елементів, які входять до складу правопорушення, як вина відповідача та прямого причинного зв`язку між діями відповідача та заподіяною шкодою.

Вказані обставини виключають застосування до відповідача деліктної відповідальності.

Враховуючи недоведення позивачем всіх елементів, необхідних для застосування до відповідача деліктної відповідальності, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді надмірно виплаченої пенсії в сумі 87 983 грн 79 коп., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З огляду на вказані норми Цивільного кодексу України, обставини щодо пропуску строку позовної давності не досліджуються судом, оскільки позов не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення матеріальної шкоди у вигляді надмірно виплаченої пенсії в сумі 87 983 грн. 79 коп. - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.07.2022

Суддя І.А. Рудь