ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа№ 910/10217/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 14.06.2022,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 (повний текст складено 15.11.2021)

у справі №910/10217/21 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест»

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про поновлення договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі, відповідач) про визнання поновленим на 5 років, а саме до 09.11.2025, договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., 13.02.2006 за №70 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 01.03.2006 за №72-6-00348 у книзі записів державної реєстрації договорів щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: провулок Машинобудівний, 26 у Солом`янському районі міста Києва; розмір 3765 кв.м; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу; кадастровий номер - :69:136:0013, з урахуванням змін, внесених Угодою про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2015, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрована в реєстрі за №393, в редакції, яка надана позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач продовжує користування земельною ділянкою, яка була об`єктом договору оренди земельної ділянки, в той час як відповідач у встановлений законодавством строк не надав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди, у зв`язку з чим договір є поновленим на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Позивач зазначає, що додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності ухилення відповідача від її укладення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не дотримано умов для поновлення спірного договору оренди земельної ділянки, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» звернулась до Київської міської ради з заявою про поновлення договору оренди з проєктом додаткової угоди до договору оренди лише 09.11.2015, тобто поза межами строку, визначеного пунктом 11.7. Договору, чим не дотрималось вимог, встановлених частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з тим, що позивачем не дотримано передбаченої чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством процедури, зокрема, щодо повідомлення відповідача про продовження строку дії вказаного договору саме у визначений таким Договором строк, а також статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 10.12.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом першої інстанції було невірно застосовані положення частин 1-5 та частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

За твердженнями ТОВ «Інтегралінвест» застосування частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», враховуючи останню практику Верховного Суду, є дискусійним, а підстави для поновлення договору оренди землі, передбачені частиною 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», насправді суттєво відрізняються від відповідних підстав, передбачених частиною 6 цієї статті, оскільки надіслання орендарем орендодавцю повідомлення про намір продовжити орендні правовідносини (частина 1 та 2 статті 33 вказаного Закону) разом з проектом додаткової угоди (частина 3 статті 33 вказаного Закону) необхідне для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (частина 4 статті 33 вказаного Закону), зокрема, укладення договору на новий строк, тоді як надіслання зазначеного повідомлення в порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону, не може створити передумов для зміни сторонами умов такого договору, оскільки з підстав, передбачених цією нормою, договір може бути поновлений лише на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення будь-яких змін.

Повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається.

Скаржник наголошує, що в межах вимоги статті 300 Господарського процесуального кодексу України, керуючись практикою ЄСПЛ, враховуючи регулярність виникнення неоднозначного тлумачення статті 33 Закону України «Про оренду землі» з точки зору узгодженості її положень та їх взаємної дії, неоднозначність сприйняття вже існуючих висновків Великої Палати Верховного Суду щодо статті 33 Закону, Великій Палаті Верховного Суду слід було б надати розширене тлумачення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» з точки зору її застосування.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представники відповідача та третьої особи письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» у справі №910/10217/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10217/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

24.01.2022 матеріали справи №910/10217/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.02.2022.

21.02.2022 електронною поштою до Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 22.02.2022, з`явилися представники відповідача та третьої особи, які вважали за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні суд встановив, що клопотання про відкладення розгляду справи від представника позивача, яке надіслане на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду, не було скріплено електронним цифровим підписом, водночас, представником позивача не надіслано суду оригінал заяви в паперовій формі, а тому подане клопотання не прийняте судом до розгляду.

Водночас, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, а також забезпечення процесуальних прав учасників справи, враховуючи неявку у судове засідання представника позивача, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21 відкладено на 22.03.2022.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку з зазначеним судове засідання 22.03.2022 у справі №910/10217/21 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 розгляд справи призначено на 14.06.2022.

За результатами проведеного у справі 14.06.2022 судового засідання суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 14.06.2022 з`явилися представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

13.06.2006 між Київською міською радою (орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» (орендар, позивач) укладений договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., 13.02.2006 за №70 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 01 березня 2006 року за № 72-6-00348 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі, Договір).

Відповідно до пункту 2.2. Договору об`єктом оренди є земельна ділянка, місце розташування земельної ділянки - провулок Машинобудівний, 26 у Солом`янському районі міста Києва; розмір 3765 кв.м.; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу; кадастровий номер - 8 000 000 000:69:136:0013.

Відповідно до пункту 3.1. Договору його укладено на 5 (п`ять) років.

09.11.2015 між сторонами укладено угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки. Угода про поновлення договору оренди земельної ділянки посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. 09 листопада 2015 року.

Зазначеною угодою про поновлення договору оренди земельної ділянки сторони вирішили поновити на 5 (п`ять) років договір оренди земельної ділянки, укладений між орендодавцем та орендарем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Щербаковим В.З., 13 лютого 2006 року за реєстровим №70, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 01 березня 2006 року за №72-6-00348 та виклали договір оренди у новій редакції.

Згідно із пунктом 3 угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки дана угода є невід`ємною частиною Договору оренди, посвідченого Щербаковим В.З., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13 лютого 2006 року за реєстровим №70, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 01 березня 2006 року за №72-6-00348, і набуває чинності з дня її нотаріального посвідчення у встановленому порядку.

Пунктом 3.1. Договору в редакції угоди передбачено, що договір укладено на 5 (п`ять) років.

Відповідно до пункту 11.7. Договору (Поновлення договору) після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати орендну плату за період від дня закінчення дії цього договору до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах, встановлених цим договором.

Право оренди земельної ділянки за позивачем на підставі зазначеної Угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки зареєстровано 09.11.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» отримано дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 08 вересня 2017 року №ІУ 99. Позивач зазначає, що відповідно до зазначеного дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці здійснювалося будівництво житлово-офісного комплексу, яке триває і по теперішній час.

Оскільки строк дії Договору оренди земельної ділянки закінчувався 10 листопада 2020 року, позивач 09 листопада 2020 року звернувся до Київської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки на тих же умовах, на яких був укладений договір оренди земельної ділянки.

При цьому позивач зазначає, що належним чином виконує зобов`язання зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, на підтвердження чого позивачем надано у матеріали справи платіжні доручення за період 08.12.2020 по 28.05.2021.

Однак, відповіді на поданий лист-повідомлення відповідач не надав.

У подальшому, 10.03.2021 за №08/281-497 Постійна комісія з питань архітектури, містобудування та земельних відносин Київської міської ради на адвокатський запит від 01.03.2021 №01/03/2021 повідомила, що питання щодо поновлення договорів без прийняття Київською міською радою рішення розглядає профільна постійна комісія на підставі поданих Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документів та підготовленого висновку щодо можливості поновлення договору, проєкт якого передається на розгляд постійної комісії через секретаріат Київської міської ради разом із кадастровою справою.

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) передав до Київської міської ради проєкт висновку до кадастрової справи №677800554, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» передбачено поновити договір оренди земельної ділянки.

Листом №05716-7628 від 08.04.2021 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повідомив позивача про те, що підготовка додаткової угоди про укладання договору оренди земельної ділянки на новий строк у випадку, передбаченому пунктом 9.11. Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463, можлива за наявності позитивного висновку постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування про поновлення цього договору, необхідність якого передбачена пунктами 9.12, 9.13, Порядку. Наразі такий висновок Комісії до департаменту не надходив.

28.05.2021 Постійна комісія з питань архітектури, містобудування та земельних відносин Київської міської ради на адвокатський запит повідомила, що питання щодо поновлення договорів без прийняття Київською міською радою рішення розглядає профільна постійна комісія на підставі поданих Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документів та підготовленого висновку щодо можливості поновлення договору, проєкт якого передається на розгляд постійної комісії через секретаріат Київської міської ради разом із кадастровою справою. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготував і передав до Київської міської ради проєкт висновку до кадастрової справи №677800554, відповідно до якого передбачено поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест договір оренди земельної ділянки без прийняття Київською міською радою відповідного рішення, який буде розглянуто на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин.

Оскільки додаткову угоду про поновлення договору оренди між сторонами укладено не було, позивач звернуся до суду з вимогами про визнання поновленим на 5 років, а саме до 09.11.2025, договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., 13.02.2006 за №70 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 01.03.2006 за №72-6-00348 у книзі записів державної реєстрації договорів щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: провулок Машинобудівний, 26 у Солом`янському районі міста Києва; розмір 3765 кв. м; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу; кадастровий номер - :69:136:0013, з урахуванням змін, внесених Угодою про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2015, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрована в реєстрі за №393, в редакції, яка надана позивачем.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що на думку позивача наявні всі умови для поновлення терміну дії Договору оренди на новий строк на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», однак відповідач перешкоджає позивачу в реалізації його прав землекористувача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини у рішенні в справіSunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику у даній справі таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі», стаття 1 якого визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 цього Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 3.1. Договору в редакції угоди про поновлення від 09.11.2015 передбачено, що договір укладено на 5 (п`ять) років.

Відповідно до пункту 14.1. Договору в редакції угоди про поновлення він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

Таким чином, строк дії спірного Договору закінчувався 09.11.2020.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поневолення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Водночас, розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:

«Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».

Отже, під час розгляду спору суд керується положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка мала назву «Поновлення договору оренди землі», у редакції, чинній станом на 09.11.2015.

Відповідно до частин 1-3 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4 статті 33 вказаного Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 6-8, 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності), уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі.

При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №159/5756/18 та №313/350/16-ц, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у вказаних постановах від 22.09.2020 зазначила, що близький за змістом висновок викладено в тому числі і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Разом з тим, у вказаних постановах від 22.09.2020 у справах №159/5756/18 та №313/350/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17, в частині необов`язковості повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проекту додаткової угоди для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на зміст частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України вказані висновки враховуються судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи.

Відтак, господарському суду при вирішенні даного спору про визнання договору поновленим необхідно з`ясовувати наступні обставини: чи повідомляв орендар орендодавця до закінчення строку дії договору в установлені договором та законом строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди; чи продовжує орендар користуватись виділеною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди; чи повідомляв письмово орендодавець орендаря про відмову в поновленні договору оренди у встановлені законом строки; чи належно виконує орендар свої обов`язки за договором оренди.

Як встановлено судом, строк дії договору оренди земельної ділянки від 13.02.2006, з урахуванням угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, установлений до 09.11.2020.

Водночас, у пункті 11.7. Договору сторони погодили, що після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати орендну плату за період від дня закінчення дії цього договору до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах, встановлених цим договором.

Велика Палата Верховного Суду у вищенаведених постановах констатувала необхідність попереднього звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.

Таке звернення повинно бути вчинене у строк, встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Така конструкція цієї статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі, оскільки відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №915/1003/20.

Отже, для поновлення спірного договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», орендар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест», повинне було повідомити орендодавця в установлені законом строки, а саме у строк, встановлений пунктом 11.7. Договору, про намір поновити договірні відносини на новий строк.

Із приводу дотримання вказаної умови для поновлення договору оренди колегія суддів встановила, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» звернулась до Київської міської ради з заявою про поновлення договору оренди з проєктом додаткової угоди до договору оренди лише 09.11.2015, тобто поза межами строку, визначеного пунктом 11.7. Договору, чим не дотрималось вимог, встановлених частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку з тим, що позивачем не дотримано передбаченої чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством процедури, зокрема, щодо повідомлення відповідача про продовження строку дії вказаного договору саме у визначений таким договором строк, а також статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Твердження позивача про ненадання у відповідності до положення частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний термін після звернення та у відповідності до положення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» протягом місяця після закінчення строку дії Договору, вмотивованої відмови відповідача від поновлення договору оренди на новий строк не звільняє позивача від обов`язку дотримання законодавчо визначеного алгоритму дій та відповідного звернення до орендодавця із повідомленням про намір продовжити договір в порядку статті 33 Закону України «Про оренду землі» та у строки, визначені у пункті 11.7. Договору.

Як уже зазначалося вище, лише у разі виконання орендарем покладеного на нього обов`язку щодо направлення листа-повідомлення про поновлення договору оренди з відповідним проектом додаткової угоди може мати місце, у разі відсутності висловлених заперечень, наявність «мовчазної згоди» орендодавця на його поновлення.

З огляду на встановлені вище обставини в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання поновленим на 5 років договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., 13.02.2006 за №70.

Доводи апеляційної скарги позивача судом відхиляються, оскільки зводяться виключно до довільного тлумачення ним норм статті 33 Закону України «Про оренду землі», яке не відповідає дійсному змісту зазначеної норми та не співвідноситься із висновками Верховного Суду щодо застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», про які вказано вище, та сформованій судовій практиці станом на дату вирішення спору в даній справі.

Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі №910/10217/21 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегралінвест».

Матеріали справи №910/10217/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко