ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" червня 2022 р. Справа № 918/415/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна корпорація "РЕСУРС" про забезпечення позову

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна корпорація "РЕСУР"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИСПАН ЛІМІТЕД"

про: стягнення 1 653 419,17 грн.

без виклику представників сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна корпорація "РЕСУРС" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВИСПАН ЛІМІТЕД" про стягнення 1 653 419,17 грн., з яких: 1 496 096,00 грн. основна заборгованість, 52 160,46 грн. пеня, 11 774,67 грн. 3% річних та 93 388,04 грн. інфляційні втрати.

Разом з позовом позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідача у розмірі ціни позову та судового збору що складає 26 041,80 грн..

Заяву про забезпечення позову заявник аргументує тим, що між заявником та відповідачем було укладено договір поставки, який відповідачем не виконано та не здійснено оплату за отриманий товар.

Заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи дану заяву суд звертається до наступних норм права.

Згідно з нормами пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до правил статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З аналізу положень статті 136 ГПК України видно, що забезпечення позову допускається у випадках якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши положення глави 10 ГПК України суд робить висновок, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, підготовка або вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, укладення договору оренди земельних ділянок з іншою особою тощо).

Як зазначено вище в поданій заяві про забезпечення позову заявник вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, матеріли поданої заяви не містять доказів наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, зокрема матеріали заяви не містять доказів вчинення відповідачем дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, підготовка або вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, укладення договору оренди земельних ділянок з іншою особою тощо).

Наведені заявником твердження є припущеннями, а проте заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на самих лише припущеннях заявника, а навпаки - така заява повинна бути аргументована обставинами та доказами спроможними підтвердити неможливість або утруднення майбутнього виконання рішення.

На переконання суду, обставини зазначені заявником не можуть свідчити про неможливість чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Отже суд робить висновок, що надані заявником обґрунтування не є достатніми вважати, що невжиття забезпечення позову може спричинити утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття таких заходів.

Суд вважає, що на час розгляду заяви про забезпечення позову заявник не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів та не надав на підтвердження своєї позиції належних та допустимими доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує застосування забезпечення позову. В поданих суду матеріалах відсутні докази та доводи, що належним чином обґрунтовують імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

На думку суду, заявлені заходи забезпечення та обставини наведені на підтвердження необхідності вжиття таких заходів не відповідають критеріям розумності, обґрунтованості, адекватності та не забезпечують збалансованості інтересів сторін, зокрема щодо права відповідача на розпорядження власним майном.

Приймаючи до уваги принципи розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, та запобігаючи порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд підсумовує, що в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі статей 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна корпорація "РЕСУРС" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку статей 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Качур