ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2022 р. Справа№ 910/999/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Поливач В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2022

у справі № 910/999/22 (суддя Бондарчук В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест"

до Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2022 у справі №910/999/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КГС Інвест про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. До вирішення спору у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" до Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю про визнання права власності по суті та набрання рішенням законної сили вжити заходи до забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 841,8 кв.м, за адресою: місто Київ, вулиця Андрея Шептицького Митрополита (Луначарського), 4, приміщення 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 988,3 кв.м, за адресою: місто Київ, вулиця Андрея Шептицького Митрополита (Луначарського), 4, приміщення 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Суд визнав частково обґрунтованими і доведеними мотиви заяви та, керуючись приписами статей 136, 137 ГПК України, дійшов висновку про часткове задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційнмх скарг та узагальнення їх доводів.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Підставами для скасування ухвали у справі скаржники зазначають неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, зокрема ст. 136, 137, 139, 140 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/999/22 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/999/22. Копію ухвали надіслано суду першої інстанції.

21.02.2022 матеріали справи №910/999/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Однак, в п`ятиденний термін питання щодо відкриття чи залишення без руху апеляційної скарги вирішено не було, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні. В подальшому було продовжено строк дії воєнного стану в Україні (Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022).

Наказом Північного апеляційного господарського суду №1 від 03.03.2022 тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Наказом Північного апеляційного господарського суду №11 від 31.03.2022 відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 поновлено Фірмі "Т.М.М." - товариству з обмеженою відповідальністю пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/999/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/999/22. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 06.06.2022 о 15:00 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 01.06.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 01.06.2022. Запропонувано учасникам справи повідомити суд про можливість розгляду справи без участі їх представників або участю у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/999/22 на 20.06.2022 о 15 год. 00 хв. Явка учасників справи визнана не обов`язковою. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Північний апеляційний господарський суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також учасники справи (у разі неможливості явки їх представників у судове засідання) не позбавлені можливості звернутися до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку «EasyCon» або інших доступних суду та учасникам судового процесу засобів, що забезпечують проведення судових засідань у режимі відеоконференцзв`язку та відповідають вимогам законодавства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" у відзиві на апеляційну скаргу просило останню відхилити та оскаржену ухвалу залишити без змін, як правильну та обґрунтовану.

Окрім того, товариство також просило поновити пропущений строк на подачу відзиву, посилаючись на те, що у зв`язку із початком війни та введенням воєнного стану представник - Паламар Л.В. була змушена покинути межі країни, з якою і наразі відсутній зв`язок. Відтак, у розпорядженні товариства не було ні матеріалів справи, ні ухвали суду та апеляційної скарги. У зв`язку із вказаним товариство не мало змоги подати відзив у строк встановлений судом, тому просить поновити строк.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 серед іншого роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 01.06.2022, а фактично відзив подано - 14.06.2022, тобто з пропуском строку, зважаючи на аргументи товариства викладенні у клопотанні про поновлення строку на подачу відзиву, колегія суддів визнає поважними причини пропуску строку останнім на подачу відзиву та доходить висновку про його поновлення. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції враховує поданий відзив на апеляційну скаргу під час апеляційного перегляду даної справи.

Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю подало письмові пояснення у яких зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" звернулося до господарського суду з позовом про визнання права власності на спірні приміщення, які є предметом розгляду заяви про забезпечення позову. Однак, вказаний позов було залишено без руху, а в подальшому ухвалою від 28.04.2022 повернуто через не усунення недоліків. Товариство просить врахувати ці обставини при апеляційному перегляді ухвали суду та оскаржену ухвалу скасувати.

Явка представників сторін.

В судове засідання 20.06.2022 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" (відповідача).

Позивач до судового засідання від 20.06.2022 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема підпис представника позивача на розписці сторін про відкладення розгляду справи.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 20.06.2022 від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшов висновку апеляційні скарги залишити без задоволення, ухвалу суду у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КГС Інвест» (далі - ТзОВ «КГС Інвест»/заявник) про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 841,8 кв.м, за адресою: м. Київ, вулиця Андрея Шептицького Митрополита, 4, приміщення 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, та заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав на майно здійснювати державну реєстрацію права власності та інших речових прав на вказане нерухоме майно, похідних від права власності, вносити будь-які записи/відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів/відомостей та/або скасовувати такі записи/відомості, відновлювати такі записи/відомості, скасовувати записи/відомості про попереднє скасування записів/відомостей щодо об`єктів нерухомості;

- накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 988,3 кв.м, за адресою: м. Київ, вулиця Андрея Шептицького Митрополита, 4, приміщення 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, та заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав на майно здійснювати державну реєстрацію права власності та інших речових прав на вказане нерухоме майно, похідних від права власності, вносити будь-які записи/відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів/відомостей та/або скасовувати такі записи/відомості, відновлювати такі записи/відомості, скасовувати записи/відомості про попереднє скасування записів/відомостей щодо об`єктів нерухомості.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на таке.

05.12.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були проведені електронні торги у виконавчому провадженні №55614317, яке було відкрито з примусового виконання виконавчого напису №7862 від 20.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., яким передбачено звернення стягнення на майно Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Фірма «Т.М.М.» - ТзОВ) на користь АТ «Укрсоцбанк».

Переможцем у вказаних електронних торгах стало ТзОВ «КГС Інвест», зокрема, при продажі лота 313535 (нежилі приміщення з №1 по №45, №І, ІІ, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського (Андрея Шептицького Митрополита), 4), в результаті чого ТзОВ «КГС Інвест» стало власником вказаного вище нежилого приміщення.

У подальшому, Фірмою «Т.М.М.» - ТзОВ неодноразово здійснювалось оскарження оцінки майна, яка проводилась у виконавчому провадженні №55614317, результатів проведення торгів з продажу майна, а також виконавчого напису №7862 від 20.12.2017.

Зокрема, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №826/12574/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2019 та постановою Верховного Суду від 19.12.2019, відмовлено у задоволенні позову Фірми «Т.М.М.» - ТзОВ до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій у виконавчому провадженні №55614317 та визнання недійсним звіту про оцінку майна, у тому числі нежилих приміщень з №1 по №45, №І, ІІ, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Луначарського, 4).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 у справі №910/2137/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, відмовлено у задоволенні позову Фірми «Т.М.М.» - ТзОВ до ДП «Сетам» про визнання недійсними результатів електронних торгів, проведених 05.12.2018 з реалізації предметів іпотеки, оформлених протоколами №374020, №374021, №374028, №374007, визнання недійсними протоколів та актів про проведення торгів та визнання недійсними свідоцтв, скасування записів про право власності, у тому числі стосовно нежилих приміщень з №1 по №45, №І, ІІ, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Луначарського, 4).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №910/1580/18, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 06.11.2018, відмовлено у задоволенні позову Фірми «Т.М.М.» - ТзОВ до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчих написів №7858, №7861, №7862, №7860, №7859, вчинених 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., такими, що не підлягають виконанню.

Разом з тим, Фірмою «Т.М.М.» - ТзОВ було повторно подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7862, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О.; визнання недійсними результати прилюдних торгів, які відбулися 05.12.2018 та оформлені протоколами № 374020, № 374021, № 374028, № 374007 від 05.12.2018; визнання недійсними актів про реалізацію предмета іпотеки № 55614317/8-1, № 55614317/8-2, № 55614317/8-3, № 55614317/8-4 від 28.02.2019, виданих за результатами торгів; визнання недійсними свідоцтва про право власності ТзОВ «КГС Інвест» серія та номер: 423 від 04.04.2019, свідоцтва, серія та номер: 424, від 04.04.2019, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.; свідоцтва про право власності ТзОВ «Валлерком» серія та номер: 956 від 11.03.2019, серія та номер: 957 від 11.03.2019, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зима Н.Ф.; скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «КГС Інвест» на: нежилі приміщення з № 1 по № 45, №№ І, ІІ тераса 30% (групи приміщень № 25) - офіс (номер запису про право власності 31021015); на нежилі приміщення з № 1 по № 7 (групи приміщень № 40) (номер запису про право власності 31021598); скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Валлерком» на нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 33) - офіс (номер запису про право власності 30636930); на нежилі приміщення з № 1 по № 7, № ІІ, тераса 30% (групи приміщень № 43) - офіс (номер запису про право власності 30636875); відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинності запису про право власності Фірми «Т.М.М.» - ТзОВ на нерухоме майно № 993602 від 22.04.2013 08, здійсненого на підставі рішення 2422707 від 20.05.2013 (група приміщень № 25); на нерухоме майно за № 5806186 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13360093 від 27.05.2014 (група приміщень № 33); на нерухоме майно за № 993262 від 22.04.2013, здійсненого на підставі рішення 2421362 від 20.05.2013 (група приміщень № 40); на нерухоме майно за № 5807242 від 27.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13362018 від 27.05.2014 (група приміщень № 43).

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 у справі №910/6820/20 у задоволенні даного позову Фірми «Т.М.М.» - ТзОВ відмовлено.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 22.12.2021 у справі №910/6820/20 скасував рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 та прийняв нове рішення, яким позовні вимоги Фірми «Т.М.М.» - ТзОВ задовольнив повністю.

ТзОВ «КГС Інвест» вважає себе добросовісним набувачем майна, а саме: нежилих приміщень з №1 по №45, №І, ІІ, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського (Андрея Шептицького Митрополита), 4), оскільки це майно набуте у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а тому за приписами ч. 2 ст. 388 Цивільного кодексу України не може бути витребувано у нього.

Водночас, враховуючи зміст резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 у справі № 910/6820/20, за твердженням заявника, виконання даної постанови призведе до внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому у ТзОВ «КГС Інвест» існують обґрунтовані припущення про те, що Фірма «Т.М.М.» - ТзОВ буде ініціювати ряд дій, зокрема, щодо скасування та відновлення державної реєстрації прав на нежилі приміщення, наслідком яких буде ускладнення чи навіть унеможливлення ефективного захисту прав та інтересів заявника, як власника та добросовісного набувача.

Враховуючи викладені обставини, заявник має намір подати до суду позов про визнання права власності на спірне нерухоме майно, а тому, на думку ТзОВ «КГС Інвест» існує необхідність для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо предмета спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Суд виходить з того, що відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Оскільки у даному випадку заявник вказав, що звернеться до суду із немайновими позовними вимогами (з позовом про визнання права власності на спірне нерухоме майно), то судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У цьому висновку суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Досліджуючи доводи заявника на предмет наявності достатньої обґрунтованості для застосування заходів забезпечення позову суд виходить з оцінки поведінки Фірма «Т.М.М.» - ТзОВ, як умови для такого застосування.

Як вбачається з викладених вище обставин, що Фірма «Т.М.М.» - ТзОВ неодноразово, вважаючи свої права порушеними, здійснювала оскарження оцінки майна, яка проводилась у виконавчому провадженні №55614317, результатів проведення торгів з продажу майна, а також виконавчого напису №7862 від 20.12.2017.

Ініціювання спору у справі 910/6820/20 Фірмою «Т.М.М.» - ТзОВ мало місце після виконання виконавчого напису, звернення стягнення на майно та набуття на нього права власності ТзОВ «КГС Інвест». Жодним чином не ставлячи під сумнів право особи на судовий захист свого порушено права, суд вважає за необхідне зазначити, що ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків. До такого сумлінного здійснення прав і виконання обов`язків належить визначення мотивів, тобто коло фактичних обставин, що не були дотримані та вплинули на обсяг прав і інтересів сторони. Водночас, Фірмою «Т.М.М.» - ТзОВ було подано до суду декілька позовів щодо одного предмету.

Отже, з метою уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви.

При цьому, суд враховує, що правові наслідки вирішення справи № 910/6820/20 впливають на майнові права та інтереси ТзОВ «КГС Інвест» щодо нежилих приміщень з №1 по №45, №І, ІІ, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А), загальною площею 1831,60 кв.м., за адресою: м. Київ, вулиця Луначарського (Андрея Шептицького Митрополита), 4), а також наявність підстав для сумніву у добросовісній поведінці Фірмою «Т.М.М.» - ТзОВ при вирішенні спору про визнання права власності, як добросовісного набувача ТзОВ «КГС Інвест», тому наявні достатньо обґрунтовані обставини для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, вимога заявника про накладення арешту на нежитлові приміщення є саме тим заходом забезпечення позову, який в розумінні приписів статті 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, є ефективним для захисту оспорюваного права заявника та таким, що відповідає змісту порушеного права останнього, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Враховуючи збалансованість інтересів сторін, за висновками суду, вжиття вказаного заходу забезпечення пов`язано з майбутнім предметом позовних вимог, є адекватним, розумним і співмірним заходом до забезпечення позову та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

При цьому, слід зауважити, що заявлені способи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а отже існує логічний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, тож такі заходи забезпечення позову спроможні забезпечити належне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Суд вважає необхідним наголосити, що у даному випадку застосування відповідних заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, не перешкоджатиме господарській діяльності сторін, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Що стосується інших вимог заявника, зокрема про заборону всім суб`єктам державної реєстрації прав на майно здійснювати державну реєстрацію права власності та інших речових прав на вказане нерухоме майно, похідних від права власності, вносити будь-які записи/відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів/відомостей та/або скасовувати такі записи/відомості, відновлювати такі записи/відомості, скасовувати записи/відомості про попереднє скасування записів/відомостей щодо об`єктів нерухомості, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

При цьому колегія суддів зауважує, що сам по собі факт накладення арешту на майно виключає можливість вчинення з ним будь-яких реєстраційних дій, то такий захід забезпечення, як заборона органам та суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо спірних об`єктів нерухомого майна, не є необхідним та доцільним.

Водночас, з метою ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача співмірним та адекватним заходом забезпечення позову є накладення арешту на спірні нежилі приміщення. Такий захід забезпечення позову нерозривно пов`язаний з предметом та спрямований на запобігання можливим негативним наслідкам. В іншій частині заяви слід відмовити.

З огляду на викладене вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом майбутнього позову, врахувавши ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

У разі зміни таких обставин сторони не позбавленні права звернутись із відповідною заявою про скасування заходів про забезпечення позову.

Щодо посилання скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "КГС Інвест" на те, що позовну заяву про визнання права власності було повернуто судом першої інстнції з підстав не усунення недоліків, колегія суддів їх не приймає як підставу скасування ухвали. При цьому суд зауважує, що апеляційним судом здійснюється перегляд ухвали суду на момент її прийняття судом першої інстанції.

Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається. Заявником наведено достатньо обґрунтовані доводи та фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.01.2022 у справі №910/999/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 23.06.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков