номер провадження справи 22/32/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 Справа № 908/533/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників учасників справи:

від прокурора Тронь Г.М., посвідчення № 058616 від 14.12.2020

від позивача Пилипенко І.В., довіреність № 02/03-20/од115 від 14.01.2022

від відповідача Єренко Д.М., ордер АР № 1045009 від 08.06.2022

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/533/22

за позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Добролюбова, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спіпозивач: Запорізька міська рада (проспект Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69105)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Власова Микити Вячеславовича ( АДРЕСА_1 )

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви прокурора, позивача

Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вих. № 53-1038вих22 від 23.02.2022) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Запорізької міської ради (позивач) до відповідача: Фізичної особи-підприємця Власова Микити Вячеславовича про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Власова Микити Вячеславовича повернути Запорізькій міській раді земельну ділянку площею 0,2519 га, яка розташована по вул. Скельна (без номеру будинку) з кадастровим номером :04:038:0061 у місті Запоріжжя, яка передавалась згідно з договором оренди землі № 00515 від 05.11.2014, у стані не гіршому порівняно з тим, в якому вона одержана в оренду.

Позов обгрунтовано ст.ст. 13, 14, 131-1, 140, 142, 143 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 530 ЦК України, ст.ст. 9, 78, 93, 96, 126, 152, 212 ЗК України, ст.ст. 23, 24 Закону України Про прокуратуру.

На підставі договору оренди землі від 05.11.2014 ФОП Власову М.В. передано в оренду земельну ділянку площею 0,2519 га, яка розташована по вул. Скельна (без номеру будинку) з кадастровим номером :04:038:0061 у місті Запоріжжя. Договір укладено до 27.06.2017. Рішення про поновлення ФОП Власову М.В. договору оренди землі Запорізькою міськрадою не приймалося. ФОП Власов М.В. з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та з відповідною додатковою угодою до орендодавця не звертався. Додаткова угода про поновлення договору не укладалася. У той же час, відповідач продовжує використовувати земельну ділянку площею 0,2519 га. Відповідно до п.п. 20, 33, 34 договору, із закінченням строку договору оренди земельної ділянки право орендаря на неї припиняється. Відтак, договір вважається припиненим починаючи з 28.06.2017. Таким чином, відповідач використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів та відповідного рішення органу місцевого самоврядування, що є порушенням вимог земельного законодавства. Враховуючи порушення орендарем умов договору та приписів Закону України Про оренду землі щодо повернення земельної ділянки з підстав закінчення терміну користування земельною ділянкою, остання підлягає поверненню відповідачем на користь власника територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Оскільки Запорізькою міською радою з 28.06.2017 жодних заходів щодо захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя не вживалося, наявні підстави для представництва, передбачені ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

12.05.2022 до суду надійшло письмове обгрунтування позовних вимог Запорізької міської ради. За змістом ст. 33 Закону України Про оренду землі, обов`язок підготувати проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди покладено на орендаря. Відповідач з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі з доданим проєктом додаткової угоди до орендодавця не звертався, додаткової угоди до договору оренди № 00515 про його поновлення не укладено. Відтак, договір оренди починаючи з 28.06.2017 вважається припиненим. У той же час, ФОП Власов М.В. продовжує використовувати земельну ділянку площею 0,2519 га з кадастровим номером :04:038:0061. Враховуючи порушення орендарем умов договору та приписів Закону України Про оренду землі щодо повернення земельної ділянки з підстав закінчення терміну користування земельною ділянкою, остання підлягає поверненню відповідачем на користь власника територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Позивач просив позовну заяву задовольнити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

14.06.2022 надійшов відзив, відповідач вважає, що позовна заява необгрунтована та не підлягає задоволенню. Між позивачем та відповідачем укладено договір від 05.11.2014 оренди земельної ділянки № 00515. Договір укладено до 27.06.2017 включно. Відповідач за весь період використання землі не порушував умови договору. До закінчення строку договору орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, подав заяву про намір продовжити договір оренди. На момент звернення відповідача до позивача з відповідною заявою, представниками позивача було зазначено, що для укладення та продовження договору оренди необхідно зібрати пакет документів, не заперечують про намір використання відповідачем земельної ділянки до моменту підписання додаткової угоди за умови сплати орендних платежів. Тобто, фактично на протязі тривалого часу відповідач продовжував виконувати обов`язки орендаря та сплачувати орендні платежі. Позивач, зі свого боку, фактично погодив продовження договору оренди, що проявилось у відсутності будь-яких заперечень з приводу використання землі та отримання грошових коштів за таку оренду без будь-яких зауважень чи повернень зазначених платежів відповідачу. Тобто, позивач своїми діями визнав наявність договірних зобов`язань між сторонами, що є безумовним доказом продовженого договору (конклюдентні дії). Заначено, що відповідач здійснює певні дії щодо отримання необхідного пакету документів для підписання додаткової угоди. У задоволенні позову просив відмовити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/533/22 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

02.03.2022 Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану та рекомендувала по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольних воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

У зв`язку з ситуацією, що склалась в країні, суд ухвалив за доцільне прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі № 908/533/22, без визначення дати проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.03.2022 суддею Ярешко О.В. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/533/22 за правилами загального позовного провадження. Ухвалено призначити підготовче засідання, про дату, час та місце проведення якого буде повідомлено сторін відповідною ухвалою додатково.

Ухвала суду від 10.03.2022 отримана представником прокуратури 10.04.2022, відповідачем - 26.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою суду від 03.05.2022 призначено підготовче засідання на 25.05.2022. Встановлено відповідачу строк для подання до суду: відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; заперечень на відповідь на відзив з документами, що підтверджують надіслання заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено прокурору, позивачу строк для подання до суду: відповіді на відзив із документами, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвала суду від 03.05.2022 отримана представником прокуратури 06.05.2022 та 10.05.2022, що підтверджується розписками в отриманні процесуального документу та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 03.05.2022 отримана представником позивача 06.05.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 03.05.2022, що надсилалася на адресу відповідача, повернута до суду з відміткою поштового відділення зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою суду від 25.05.2022, у зв`язку з відсутністю у суду відомостей щодо вручення відповідачу ухвали від 03.05.2022, підготовче засідання відкладено на 14.06.2022.

Враховуючи принцип змагальності та диспозитивності, задля забезпечення можливості учасникам справи надати заяви по суті справи, суд вийшов за межі процесуального строку проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 14.06.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 22.06.2022.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

У судове засідання 22.06.2022 з`явилися представники учасників справи.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 22.06.2022 справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

Рішенням 48 сесії 6 скликання Запорізької міської ради № 55/126 від 27.06.2014 поновлено Фізичній особі-підприємцю Власову Микиті Вячеславовичу строком на 3 роки договір оренди землі (кадастровий номер :04:038:0061) площею 0,2519 га, в районі вул. Скельної для розташування тимчасової відкритої охороняємої платної автостоянки.

05.11.2014 між Запорізькою міською радою (орендодавець за договором, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Власовим Микитою Вячеславовичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди землі № 00515, за умовами якого (пункти 1, 3, 18) орендодавець, відповідно до рішення 48 сесії 6 скликання Запорізької міської ради № 55/126 від 27.06.2014 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,2519 га, кадастровий номер :04:038:0061, для розташування тимчасової відкритої охороняємої платної автостоянки, яка знаходиться у м. Запоріжжя, в районі вул. Скельної.

Згідно з п. 4 договору, земельна ділянка вільна від забудови.

За умовами п. 22, передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до договору.

Відповідно до п. 11 договору, договір укладено до 27.06.2017 року.

У п. 11.1 сторони встановили, що після закінчення строку дії договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно умов цього договору та законодавства України, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору оренди землі, у цьому разі орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору оренди землі про намір продовжити його дію. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Згідно з п. 24 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець, відповідно до п. 34.11 договору, зобов`язаний після закінчення строку договору, договір поновити або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою в належному стані в порядку, встановленому договором.

Дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 37).

Згідно з п. 38.2 договору, фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії даного договору не є підставою для поновлення договору.

Факт передачі позивачем в оренду відповідачу земельної ділянки загальною площею 0,2519 га, кадастровий номер :04:038:0061, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, в районі вул. Скельної, підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, який підписано орендодавцем і орендарем.

У матеріалах справи наявний акт від 07.07.2014 визначення меж земельної ділянки, кадастровий номер :04:038:0061, в натурі (на місцевості). Акт підписано ФОП Власовим М.В.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка від 23.02.2022), земельна ділянка площею 0,2519 га, кадастровий номер :04:038:0061, належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради; зареєстровано право оренди ФОП Власова М.В. строком дії: 27.06.2017.

Вознесенівський відділ податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області листом від 03.08.2021 № 46768/6/08-01-24-06, на запит Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя повідомив, про сплату ФОП Власовим М.В. орендної плати за договором № 00515 за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 6 місяців 2021, зазначивши про відсутність станом на 03.08.2021 заборгованості по сплаті орендної плати.

Згідно листа від 26.08.2021№ 10679/03-20/09 Виконавчого комітету Запорізької міської ради, адресованого заступнику керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя, згідно з наявною в Управлінні з питань земельних відносин Запорізької міської ради інформаційною базою (договорів оренди землі, укладених із Запорізькою міською радою) за кадастровим номером :04:038:0061 значиться договір оренди Власов М.В. від 05.11.2014 № 00515, земельна ділянка за адресою: вул. Скельна, м. Запоріжжя, площею 0,2519 га, для розташування тимчасової відкритої охороняємої платної автостоянки, строком до 27.06.2017. У 2017 році Власов М.В. звернувся до міської ради з листом щодо поновлення вказаного договору оренди землі, але відповідні рішення Запорізької міської ради з цього питання на теперішній час не приймались.

У матеріалах справи наявна копія заяви від 06.04.2017 ФОП Власова М.В., адресована міському голові м. Запоріжжя, щодо поновлення договору оренди земельної ділянки під розташованою платною охороняємою автостоянкою в районі вулиці Скельної площею 0,2519 га строком до 2022 року.

Управлінням з питань земельних відносин Запорізької міської ради та прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя складено акт від 26.08.2021 щодо проведення візуального огляду земельної ділянки площею 0,2519 га з кадастровим номером :04:038:0061, яка розташована в районі вул. Скельної в м. Запоріжжі. Під час візуального огляду земельної ділянки було встановлено, що на земельній ділянці територія по всьому периметру огороджена металевим парканом, наявне вуличне освітлення у вигляді стовпів, до яких підключено електроживлення. Наявні металеві ворота, які на момент огляду були відчинені та в`їзд на територію був вільним. На території розташована функціонуюча споруда-кіоск (сторожка) із підключеним електроживленням. Інших об`єктів нерухомості чи/або тимчасових споруд на території не виявлено. Під час огляду на території перебувало безліч автівок, розміщених по всьому периметру земельної ділянки.

Згідно листа Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 17.09.2021 № 12446/03-20/09, адресованого Дніпровській окружній прокуратурі міста Запоріжжя, земельна ділянка з кадастровим номером :04:038:0061, площею 0,2519 га, ФОП Власовим М.В. за актом приймання-передачі до Запорізької міської ради не передавалась.

У листі Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 05.01.2022 № 18441/03-20/05, адресованого Дніпровській окружній прокуратурі міста Запоріжжя, зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:038:0061, площею 0,2519 га, ФОП Власовим М.В. до земель Запорізької міської ради за актом приймання-передачі земельної ділянки не поверталась.

5. Щодо представництва прокуратурою інтересів держави у суді

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частин 3, 4, 5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку: "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 3-рн/99 від 08.04.1999, під поняттям "орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Судом враховано, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 сформовано правовий висновок, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд проголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 904/9169/17.

Прокурор посилається, серед іншого, на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру", а також зазначає, що порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності, спричиняють шкоду державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність. Фактичне використання ФОП Власовим М.В. спірної земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про її передачу у користування (оренду) призводить до неможливості здійснення Запорізькою міською радою місцевого самоврядування на відповідній території, чим порушено основні принципи місцевого самоврядування в Україні. Запорізькою міською радою з 28.06.2017 (дата припинення договору оренди землі) жодних заходів щодо захисту порушених внтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя не вживалося. Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади м. Запоріжжя, свідчать про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

У матеріалах справи наявна копія листа Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2021 № 12477/03-20/10, адресованого Дніпровській окружній прокуратурі м. Запоріжжі, в якому зазначено про невжиття цивільно-правових заходів щодо повернення ФОП Власовим М.В. спірної земельної ділянки у зв`язку з закінченням строку договору оренди.

У листі від 05.01.2022 № 18441/03-20/05 Запорізької міської ради, адресованого Дніпровській окружній прокуратурі м. Запоріжжі, зазначено, що Запорізькою міською радою заходи судово-претензійного характеру щодо повернення ФОП Власовим М.В. спірної земельної ділянки у зв`язку з закінченням строку договору оренди не вживались.

Також, у матеріалах справи міститься повідомлення від 01.02.2022 вих. № 53-631вих-22, адресоване позивачу, щодо пред`явлення відповідної позовної заяви в інтересах держави.

Отже, при зверненні з даним позовом до господарського суду прокурором дотримано норми статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначено уповноважений орган місцевого самоврядування та належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок, у тому числі, бездіяльності позивача.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, а саме: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Учасниками справи визнано обставини:

- укладення між Запорізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Власовим Микитою Вячеславовичем договору оренди № 00515 від 05.11.2014 земельної ділянки площею 0,2519 га, яка розташована по вул. Скельна (без номеру будинку) у м. Запоріжжі, з кадастровим номером :04:038:0061;

- договір укладено до 27.06.2017;

- орендна плата сплачується відповідачем по теперішній час, заборгованість відсутня;

- ФОП Власов М.В. звертався з заявою від 06.04.2017 до позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, проєкт відповідної додаткової угоди ФОП Власовим М.В. не складався та позивачу не передавався;

- додаткова угода щодо поновлення договору оренди землі № 00515 від 05.11.2014 між Запорізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Власовим Микитою Вячеславовичем не укладалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 33 Закону України Про оренду землі (у редакції станом на час закінчення строку договору), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі, передбачена частиною 1 статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановлених законом процедури та наявності волевиявлення сторін. Орендодавець, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі, повинен у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевірити його на відповідність вимогам закону, узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача з заявою щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, однак, проєкт відповідної додаткової угоди ФОП Власовим М.В. не складався та позивачу не передавався.

Судом встановлено, що після закінчення строку договору оренди землі № 00515 27.06.2017, ФОП Власов М.В. продовжує користуватися земельною ділянкою без законних на те підстав, оскільки додаткової угоди щодо поновлення договору оренди між сторонами договору не укладалося, рішення Запорізькою міською радою про поновлення ФОП Власову М.В. договору оренди землі № 00515 не приймалося.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Договір оренди землі, виходячи з норм ст. 33 Закону України Про оренду землі, вважатиметься поновленим лише у разі укладення відповідної додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України Про оренду землі. При цьому, відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц та у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Відповідач до суду з позовом щодо продовження (поновення) договору оренди землі не звертався.

Здійснивши системний аналіз наданих учасниками справи доказів та враховуючи положення Закону України Про оренду землі, суд дійшов висновку, що договір оренди землі від 05.11.2014 № 00515 припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено 28.06.2017.

Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами правомірність та законність користування земельною ділянкою площею 0,2519 га, яка розташована по вул. Скельна (без номеру будинку) з кадастровим номером :04:038:0061 у місті Запоріжжя, після закінчення строку договору оренди землі № 00515 від 05.11.2014.

Доказів повернення земельної ділянки відповідачем позивачу матеріали справи не містять та сторонами не подано.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги судом задовольняються у повному обсязі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на необхідність сумлінного ставлення до комунального майна, у даному випадку земельної ділянки, яка використовувалася відповідачем протягом значного проміжку часу (з 28.06.2017) без законних на те підстав. Суд зауважує, що Запорізька міська рада мала можливість передати дану земельну ділянку у користування на більш вигідних та конкуретних умовах на виконання своїх публічних обов`язків, прав територіальної громади міста Запоріжжя та прав суб`єктів господарювання.

Твердження відповідача щодо того, що він вважав договір оренди продовженим, оскільки звернувся до позивача з відповідною заявою та не отримав відмови, не спростовують висновків суду з огляду на вкзані вище приписи ст. 33 Закону України Про оренду землі. У даному випадку, суд не вбачає порушень прав відповідача щодо мирного володіння своїм майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), оскільки останній є недобросовісним користувачем спірної земельної ділянки. Суд також враховує приписи статті 206 Земельного кодексу України, відповідно до яких використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відтак, фактично використовуючи земельну ділянку, відповідач мав вносити за нею плату. При розляді даної справи, суд, виходячи з предмету та підстав позову, не досліджує питання правомірності внесення відповідачем плати за користування спірною земельною ділянкою, зокрема, її розмір.

7. Судові витрати

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 2481,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Власова Микиту Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаціний номер НОМЕР_1 ) повернути Запорізькій міській раді (проспект Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ) земельну ділянку площею 0,2519 га, яка розташована по вул. Скельна (без номеру будинку) з кадастровим номером :04:038:0061 у місті Запоріжжя, яка передавалась згідно з договором оренди землі № 00515 від 05.11.2014, у стані не гіршому порівняно з тим, в якому вона одержана в оренду.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Власова Микити Вячеславовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаціний номер НОМЕР_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Добролюбова, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006, ; отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ) кошти, витрачені у 2022 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 29 червня 2022.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко