ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/956/17 (361/6664/20)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача 1 Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 15; )

відповідача 2 Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 15; )

відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 131; )

відповідача 4 Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області в особі правонаступника Києво-Святошинської РДА (03115, м. Київ, пр. Перемоги, 126; )

відповідача 5 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідача 6 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

відповідача 7 ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 )

відповідача 8 ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 )

відповідача 9 Державного підприємства «Сетам» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6; )

відповідача 10 ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 )

відповідача 11 ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ; РНОКПП НОМЕР_6 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Декабристів 46» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Декабристів, буд. 46; )

про визнання недійсними рішень, правочинів, електронних торгів, визнання незаконним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, визнання незаконною та скасування заборони на нерухоме майно, витребування майна

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/956/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лексвінхаус» (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 131; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Каплі А.В.

За участю представників сторін:

від ОСОБА_1 : адвокат Данилов С.А.;

від ОСББ «Декабристів 46»: адвокат Данилов С.А.;

від ОСОБА_2 : адвокат Ліщук О.В.;

від ОСОБА_3 : адвокат Ліщук О.В.;

від ОСОБА_4 : адвокат Ліщук О.В.;

від ОСОБА_5 : адвокат Ліщук О.В.

ВСТАНОВИВ:

позивач - ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з вказаною вище позовною заявою про недійсними рішень, правочинів, електронних торгів, визнання незаконним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, визнання незаконною та скасування заборони на нерухоме майно. Разом з позовною заявою Позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2020 (суддя Петришин Н.М.) відкрито провадження у вказаній справі № 361/6664/20; підготовче засідання призначено на 27.01.2021.

27.01.2021 Відповідачем ОСОБА_6 подано до Броварського міськрайонного суду Київської області відзив на позовну заяву та заяву про застосування строку позовної давності.

Крім цього, 27.01.2021 представником ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 - адвокатом Ліщук О.В. подано до Броварського міськрайонного суду Київської області відзив від 21.01.2021 б/№ на позовну заяву, з доданими письмовими запереченнями проти клопотання про призначення судової експертизи.

27.01.2021 ДП «Сетам» подано до Броварського міськрайонного суду Київської області відзив б/№, б/дати на позовну заяву.

В судовому засіданні 27.01.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.04.2021.

Згідно довідки Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2021 справа знята з розгляду та перенесена на 29.07.2021.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2021 справу № 361/6664/20 передано до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій».

29.10.2021 матеріали справи № 361/6664/20 разом з позовною заявою Позивача від 15.02.2021 про збільшення позовних вимог та заявою про залучення співвідповідача, заміну відповідачів на належних та збільшення позовних вимог, відповідно до супровідного листа від 20.10.2021 № 361/6664/20/32130/2021 надійшли до Господарського суду Київської області.

Після надходження матеріалів справи № 361/6664/20 до Господарського суду Київської області вказану справу відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи № 911/956/17; присвоєно єдиний унікальний номер справи № 911/956/17 (361/6664/20).

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2017 відкрито провадження у справі № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій».

Постановою Господарського суду Київської області від 12.06.2018 визнано банкрутом ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та відкрито його ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 10.12.2019 ліквідатором Банкрута призначено арбітражного керуючого Бахматського О.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2021 справу № 361/6664/20 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. для розгляду за правилами загального позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»; підготовче засідання призначено на 14.12.2021.

В судовому засіданні 14.12.2021 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 25.01.2022.

21.01.2022 до суду надійшов відзив Броварської міської ради від 14.01.2022 № 1.12.4-15/01/674 (вх. № 1435/22) на позовну заяву.

В судовому засіданні 25.01.2022 судом розглянуто клопотання Позивача про призначення судової експертизи.

Зокрема в клопотанні Позивач зазначив, що у випадку, якщо хтось з відповідачів буде заперечувати, що спірні приміщення є допоміжними і підвалом багатоквартирного будинку, Позивач заявляє клопотання про призначення судової будівельної експертизи, витрати на проведення якої Позивач просить покласти на сторону, яка заперечує статус спірних приміщень.

Представники відповідачів заперечили проти задоволення вказаного клопотання у зв`язку з тим, що витрати за проведення експертизи, у разі її призначення, підлягають покладенню саме на заявника відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

За результатом розгляду клопотання суд дійшов висновку про його необґрунтованість, відтак в судовому засіданні було постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

В судовому засіданні 25.01.2022 судом розглянуто клопотання Позивача про витребування доказів.

Позивач в клопотанні просить суд витребувати документи, які стосуються переоформлення спірного найма від Броварської міської ради та Виконавчого комітету Броварської міської ради, Києво-Святошинської РДА, приватних нотаріусів Федоряка О.С., Іваненка О.В., Бойка О.В., від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Представники відповідачів залишили вирішення вказаного клопотання Позивача на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

За наслідком розгляду вказаного клопотання про витребування доказів суд дійшов висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України, зокрема заявником не зазначено причини неможливості отримати цей доказ самостійно заявником.

Відтак, в судовому засіданні 25.01.2022 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання Позивача про витребування доказів.

В судовому засіданні 25.01.2022 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 15.02.2022.

В судовому засіданні 15.02.2022 оголошено перерву до 15.03.2022.

15.03.2022 судове засідання не відбулось, у зв`язку з чим ухвалою суду від 07.04.2022 повідомлено учасників у справі про призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 24.05.2022.

В судовому засіданні 24.05.2022 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення розгляду справи на 07.06.2022.

07.06.2022 до суду надійшли письмові пояснення (промова в судових дебатах) представника Позивача від 05.06.2022 б/№ (вх. № 6294/22).

07.06.2022 в судове засідання з`явились представник Позивача та Третьої особи, а також представник Відповідачів 5, 6, 7, 8.

Представник Позивача та Третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов в редакції уточненої позовної заяви (про збільшення позовних вимог) від 15.02.2021.

Зокрема Позивач просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати Рішення Броварської міської ради № 482 від 13.09.2010 про оформлення Права власності на нерухоме майно та реєстрацію за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» нерухомого майна - підвальні приміщення, а саме: 1.1.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 31808499, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 1-8 підвального поверху 1 під`їзду, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 175); 1.2.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 31809508, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 9-16 підвального поверху 2 під`їзду, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 176); 1.3.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 31810114, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 17-26 підвального поверху 3 під`їзду, загальною площею 255,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 177); свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 318110662, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 27-35 підвального поверху 4 під`їзду, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 178);

2) визнати незаконним та скасувати Свідоцтва про право власності видані Виконкомом Броварської міської ради ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», нерухоме майно - Підвальні приміщення, а саме: 2.1.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 31808499, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 1-8 підвального поверху 1 під`їзду, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 175); 1.2.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 31809508, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 9-16 підвального поверху 2 під`їзду, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 176); 1.3.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 31810114, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 17-26 підвального поверху 3 під`їзду, загальною площею 255,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 177); свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010, реєстраційний номер майна 318110662, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 27-35 підвального поверху 4 під`їзду, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (в подальшому стало приміщенням 178);

3) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015, згідно якої за Івановою І.В. зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 13075905, РНОНМ 06, реєстраційний номер запису 1168079;

4) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 46025438 від 21.10.2015, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 13075905, РНОНМ 06, реєстраційний номер запису 1168079;

5) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015, згідно якої за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 176, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 11688079, РНОНМ 06; 5.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 46027501 від 21.10.2015, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 176, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 11688079, РНОНМ 06;

6) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015, згідно якої за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 11687464, РНОНМ 06; 6.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 460254566 від 21.10.2015, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 11687464, РНОНМ 06;

7) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015, згідно якої за ОСОБА_8 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 178, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 11685618, РНОНМ 06; 7.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 46014421 від 21.10.2015, видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_8 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 178, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , Номер запису права власності / довірчої власності 11685618, РНОНМ 06;

8) визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 01.02.2016, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського МНО Київської області Федоряка О.С. (рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 280239400, номер запису про право власності № 13075905, згідно з яким за ОСОБА_5 було зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , РНОНМ 06;

9) визнати незаконними та недійсними Електронні торги № 322394, ДП «Сетам» від 20.03.2018 стосовно реалізації нежитлового приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , що належало на праві приватної власності ОСОБА_5 і згідно яких переможцем даних торгів визнано ОСОБА_6 ;

10) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснену 20.04.2018 приватним нотаріусом Броварського МНО Іваненком О.В. відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та акту державного виконавця про проведення електронних торгів № 322394 від 12.04.2018 по лоту № 267879 з реалізації нерухомого майна, що належало ОСОБА_5 , видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі № 706 згідно із яким ОСОБА_6 належить на праві власності майно, що складається із спірного нежитлового приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , РНОНМ 06; 10.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності видане приватним нотаріусом Броварського МНО Іваненком О.В. та зареєстроване в реєстрі № 706, згідно із яким ОСОБА_6 належить на праві приватної власності майно, що складається із спірного нежитлового приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , РНОНМ 06;

11) визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 1548 від 21.12.2017 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського МНО Київської області Бурлака Л.К. та згідно якого зареєструвала право власності за останньою на нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису права власності / довірчої власності 24089157, РНОНМ 06;

12) визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 02.10.2018 Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 1795 від 02.10.2018, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснено запис про обтяження: 28199640, а саме Заборона на нерухоме майно: нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису про іпотеку 28199919, РНОНМ 06;

13) визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 1535 від 21.12.2017, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений Приватним нотаріусом Броварського МНО Київської області Бурлака Л.К., згідно якого зареєструвала право власності за останньою на нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису права власності / довірчої власності 24084288, РНОНМ 06;

14) визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 02.10.2018 Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 1795 від 02.10.2018 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснено Запис про обтяження: 28200307, а саме Заборона на нерухоме майно: нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису про іпотеку 282000332, РНОНМ 06;

15) визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 1541 від 21.12.2017, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , посвідчений Приватним нотаріусом Броварського МНО Київської області Бурлака Л.К. та згідно якого зареєструвала право власності за останньою на нежитлове приміщення № 178, загальною площею 270 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису права власності / довірчої власності 24086862, РНОНМ 06;

16) визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 02.10.2018 Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 1795 від 02.10.2018, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснено Запис про обтяження: 28200351, а саме Заборона на нерухоме майно: нежитлове приміщення 178, загальною площею 270 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису про іпотеку 28200380, РНОНМ 06;

17) визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 15.01.2020 Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 155 від 15.01.2020, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснено Запис про обтяження: 35066612, а саме Заборона на нерухоме майно: на нежитлове приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ; Номер запису про іпотеку 35066450, РНОНМ 06;

18) витребувати у ОСОБА_6 підвальне приміщення загальною площею 989,6 кв.м. (РНОНМ 06) будинку 46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області та передати у володіння співвласників ОСББ «Декабристів 46», яке є спільною власністю усіх співвласників цього будинку та яке не підлягає державній реєстрації по закону.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

Спірне приміщення є допоміжним приміщенням, зокрема підвалом всього багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 . В підвалі будинку знаходяться всі інженерні мережі (водо, тепло та електропостачання, а також водовідведення).

Незаконними діями відповідачів спірне приміщення було перетворене на папері на чотири об`єкти нерухомості, а саме - нежитлові приміщення № 175, 176, 177, 178.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_9 , отже відповідно до ст. 1 Закону України «Про ОСББ» є співвласником багатоквартирного будинку та згідно ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є співвласником спірного майна.

30.11.2015 співвласники житлових та нежилих приміщень створили ОСББ «Декабристів 46» та зареєстрували відповідну юридичну особу.

13.09.2010 Броварська міська рада ухвалила Рішення № 482 про оформлення Права власності на нерухоме майно за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та зареєструвати за останнім нерухоме майно - підвальні приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 , а виконком Броварської міської ради видав відповідні свідоцтва про право власності.

ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» при реєстрації оспорюваного права власності на спірні приміщення подано недостовірну та неповну інформацію стосовно цих об`єктів, зокрема не було надано матеріалів технічної інвентаризації.

Відтак, за відсутності матеріалів технічної інвентаризації на дату прийняття виконавчим комітетом Броварської міської ради спірного рішення у виконавчого комітету не було достатніх даних про цільове призначення цих приміщень, отже і законних підстав для оформлення їх у власність відповідачу.

22.02.2011 рішенням Броварської міської ради № 116 скасовано Рішення про оформлення Права власності на нерухоме майно за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та скасовано дозвіл на реєстрацію за Відповідачем 3 права власності на нерухоме майно, зокрема у зв`язку з виявленими невідповідностями між поданими заявами на оформлення права власності на нежитлові приміщення у вказаному будинку, та техніко-економічними показниками цих будинків, які засвідчені в актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Таким чином Позивач вважає, що рішення Броварської міської ради, Свідоцтва про право власності та записи про реєстрацію права власності стосовно всіх чотирьох підвальних приміщень за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» є незаконним та протиправними, тому підлягають визнанню недійсними та скасуванню, як і всі наступні правочини щодо переходу права власності на спірні приміщення на інших відповідачів.

Позивач стверджує, що всі подальші Свідоцтва, які посвідчують право власності на спірні приміщення за відповідачами, як і реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, самі по собі не змінюють правового статусу вказаних приміщень та належності даних приміщень до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку. Отже Позивачу не потрібно доводити право власності на ці приміщення, оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

З огляду на те, що Позивач не може реалізувати своє право власності на спірне майно у зв`язку з існуванням документів, що посвідчують таке право за іншою особою - Відповідачем 10, то права та інтереси Позивача підлягають захисту у спосіб, що визначено останнім, а саме - шляхом визнання недійсними свідоцтв про право власності.

При цьому порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту згідно статті 16 ЦК України, за частиною третьою якої суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач зауважує, що жодним з відповідачів не надано до матеріалів справи доказів перебудови підвалу у нежитлові приміщення на підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування та проектної документації, тому спірне приміщення залишається в статусі допоміжного та належить на праві сумісної власності власникам квартир відповідного будинку.

Позивач наголошує, що вказаним допоміжним приміщенням багатоквартирного житлового будинку мають право користуватись всі власники квартир у будинку, в т.ч. як укриття під час ракетних обстрілів і повітряної тривоги.

Представник Відповідачів 5, 6, 7, 8 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Узагальнені доводи Відповідачів 5, 6, 7, 8, викладені у спільному відзиві, є наступними.

Позивачем в позовній заяви визначено єдиний реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - всього приміщення підвалу багатоквартирного будинку - 06.

Проте відповідний РНОНМ стосується лише приміщення № 175 площею 273,4 кв.м. в будинку АДРЕСА_8 , власником якого на даний час є ОСОБА_6 .

Позивачем не обґрунтовано, що саме обслуговують приміщення АДРЕСА_10 , 176, 177, 178 в багатоквартирному будинку.

Позивач зазначає недостовірні відомості відносно того, що він є власником квартири АДРЕСА_11 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що Позивач є співвласником вказаної квартири в розмірі 1/3 частки.

Представник Відповідачів 5, 6, 7, 8 зазначає про відсутність необхідності визначення правового статусу нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а саме встановлення того, чи відносяться спірні приміщення до допоміжних, чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку, зокрема у зв`язку з тим, що статус спірних приміщень вже визначений у правовстановлюючих документах, де зазначено, що спірні приміщення є нежитловими.

Згідно інформації, наданої КП БМР «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 11.03.2019 на запит Броварського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 361/6593/17, приміщення підвального поверху № 1-8 під`їзду 1, на даний час це приміщення 175, у будинку АДРЕСА_8 , відносяться до нежитлових приміщень.

Спірне приміщення 175 ОСОБА_6 набула у власність з електронних торгів (протокол № 322394 від 20.03.2018), які були проведені в рамках виконавчого провадження № 55443159 про стягнення із ОСОБА_5 боргу у розмірі 417233,29 грн. Таким чином, у зв`язку з ч. 2 ст. 388 ЦК України спірне майно не може бути витребуване у добросовісного набувача.

В силу положень Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в судовому порядку. Отже Позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності щодо оскарження прилюдних торгів, що є підставою для відмови у позові.

Крім цього Позивач пропустив строк позовної давності, оскільки є власником 1/3 частки квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.10.2015, отже мав можливість знати про порушення своїх прав.

На час прийняття виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області рішення про оформлення права власності на спірні приміщення за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» від 13.09.2010, правові та організаційні засади об`єднань власників жилих та нежилих приміщень визначалися Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001, яким визначено поняття «допоміжні приміщення».

Представник Відповідачів 5, 6, 7, 8 стверджує, що спірні приміщення не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку; всі нежитлові приміщення № 175, 176, 177, 178 мають окремі входи і окремі вхідні групи з вулиці, а не з приміщень під`їздів, у зв`язку з чим є самостійними об`єктами цивільно-правових відносин (стаття 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Представник Відповідачів 5, 6, 7, 8 звертається до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 і зазначає, що орган місцевого самоврядування не може скасовувати своє попереднє рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, що є гарантією стабільності суспільних відносин.

При цьому, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідачі у справі є добросовісними набувачами спірного майна та набули право власності на нього, оскільки придбали спірне майно на підставі оплатних договорів та відсутні обставини, визначені в ч. 1 ст. 387 ЦК України та ст. 388 ЦК України, з якими законодавець пов`язує право власника витребувати майно від добросовісного набувача.

Позивач не має статусу власника спірного майна і ніколи його не мав і не набував. В рішенні Броварської міської ради від 13.09.2010 зазначені не підвальні приміщення, а нежитлові приміщення.

Таким чином Представник Відповідачів 5, 6, 7, 8 просить суд застосувати наслідки пропуску Позивачем строків позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач 10 ОСОБА_6 в поданому до суду відзиві просить суд застосувати при прийнятті рішення статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи Відповідача 10 є наступними.

Позивач не обґрунтував в позовній заяві, в чому саме полягають претензії до права власності ОСОБА_6 та не надав доказів, що свідчили б про те, що Відповідач 10 недобросовісно набула право власності на наступне майно:

- нежитлове приміщення 175, яке придбане з прилюдних електронних торгів, про що видане Свідоцтво про право власності;

- нежитлове приміщення 176, яке придбане у ОСОБА_2 за Договором купівлі-продажу № 1548 від 21.12.2017;

- нежитлове приміщення 177, яке придбане у ОСОБА_3 за Договором купівлі-продажу № 1535 від 21.12.2017;

- нежитлове приміщення 178, яке придбане у ОСОБА_8 за Договором купівлі-продажу № 1541 від 21.12.2017.

Відповідач 10 наголошує, що нежитлове приміщення 175 набуте нею у власність на публічних торгах, в порядку виконання судового рішення, отже відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України вказане майно не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Відповідач 10 не вчиняла ніяких дій, що порушували б права ОСББ або інших мешканців будинку; відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 в будь-який момент діяла незаконно.

Відповідач 10 вважає, що доводи Позивача не спрямовані на захист жодних прав, оскільки задоволення позову не змінить існуючого обсягу цивільних прав і обов`язків, які мають всі учасники спірних правовідносин.

Відповідач 10 зауважує, що на даний час всі попередні записи про право власності, які Позивач просить визнати незаконними, недійсними та скасувати, є нечинними, оскільки більше не підтверджують право власності відповідних осіб. Єдиним законним власником нерухомого майна є ОСОБА_6 .

Доводи та обставини, на які посилається Позивач, не можуть бути підставою для припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач 10 вважає нікчемним рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 116 від 22.02.2011, оскільки рішення органу місцевого самоврядування, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно, вичерпує свою дію з моменту здійснення державної реєстрації.

Норми Закону України № 417-VIII від 14.05.2015 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», на які посилається Позивач, не діяли на момент передачі прав власності фізичним особам, отже в силу ст. 58 Конституції України відповідні норми не мають зворотної дії в часі.

Відповідач 10 зазначає, що з моменту введення будинку в експлуатацію власник спірного майна був чітко визначений, а право власності на нього ніхто інший не оскаржував, ні Позивач, ні будь-який інший власник майна у вказаному будинку. Витребувати майно може тільки власник, а Позивач (будь-яка інша особа) не зазначає, коли він набув права власності на це майно, на підставі чого та коли його право як власника було порушене.

Крім того, Відповідачем 10 подано заяву про застосування строків позовної давності з підстав, наведених в заяві.

Враховуючи все зазначене вище Відповідач 10 вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідач 9 у відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи Відповідача 9 є наступними.

Однією з позовних вимог є визнання недійсними електронних торгів з реалізації нежитлового приміщення в житловому будинку, площею 273,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 .

Електронні торги арештованим майном відбуваються на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Організатор торгів (ДП «Сетам») здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. При цьому, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Торги щодо лоту № 267879 в рамках виконавчого провадження № 55443159, боржником у якому був ОСОБА_5 , щодо об`єкта - нежитлового приміщення № 175, відбулись без порушень та з визначенням переможця, учасника № 2, який запропонував за лот найвищу ціну.

Відповідач 9 стверджує, що оскільки Позивачем не було доведено факту порушення Правил проведення електронних торгів, впливу такого порушення на результат торгів та порушення прав Позивача внаслідок проведення оскаржуваних торгів, то позовна заява в частині визнання недійсними електронних торгів задоволенню не підлягає.

Відповідач 1 у відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позову повністю, зокрема у зв`язку з тим, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позов. Одночасно Відповідач 1 просить суд розглядати справу без участі представника Відповідача 1 та про прийняте рішення повідомити у встановленому порядку.

Частинами 2, 3 ст. 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 07.06.2022, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази та заслухавши доводи представників Позивача та Відповідачів 5, 6, 7, 8, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Обставини справи, встановлені судом.

Позивач - ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_9 , зокрема власником 1/3 частки вказаної квартири, РНОНМ 106, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 140479931 від 06.10.2018.

Підставою виникнення права власності Позивача на вказану квартиру є Свідоцтво про право власності на житло, серія та номер 94, видане 16.10.2015 Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області.

Запис № 28252412 про право власності Позивача на вказану квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.09.2018 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 43366615 від 05.10.2018 державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкавою О.В.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2015 співвласники житлових та нежилих приміщень багатоквартирного житлового будинку № 46 по вулиці Декабристів в м. Бровари Київської області створили ОСББ «Декабристів 46» та зареєстрували відповідну юридичну особу (дата запису 30.11.2015 № 0007542).

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», за результатом розгляду подання КП БМР «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 06.09.2010 № 482 про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на підставі зібраних матеріалів, керуючись ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 та п.п. 8.1. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту України від 28.01.2003 № 6/5, виконком Броварської міської ради вирішив оформити право власності на об`єкти нерухомого майна юридичним та фізичним особам, у т.ч.: 1.17. ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на нежитлові приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_8 (згідно з додатком 5).

Згідно Додатку № 5 до Рішення від 13.09.2010 № 482, перелік нежитлових приміщень підвального та технічного поверху, на які оформляється право власності за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» у будинку за адресою: АДРЕСА_8 , включає в себе в т.ч.: нежитлові приміщення № 1-8, поверх підвальний, площею 273,4 кв.м.; нежитлові приміщення № 9-16, поверх підвальний, площею 257,8 кв.м.; нежитлові приміщення № 17-26, поверх підвальний, площею 255,8 кв.м.; нежитлові приміщення № 27-35, поверх підвальний, площею 270,0 кв.м.

Відповідно до п. 8.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 (надалі: Тимчасове положення), оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, зокрема органами місцевого самоврядування.

На підставі Рішення від 13.09.2010 № 482 виконкомом Броварської міської ради оформлено і видано ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» свідоцтва про право власності від 19.10.2010 б/№: 1) реєстраційний номер НОМЕР_7 - нежитлові приміщення № 1-8 підвального поверху 1 під`їзду загальною площею 273,4 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 175); 2) реєстраційний номер 31809508 - нежитлові приміщення № 9-16 підвального поверху 2 під`їзду загальною площею 257,8 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 176); 3) реєстраційний номер 31810114 - нежитлові приміщення № 17-26 підвального поверху 3 під`їзду загальною площею 255,8 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 177); 4) реєстраційний номер 31811062 - нежитлові приміщення № 27-35 підвального поверху 4 під`їзду загальною площею 270,0 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 178).

Відповідно до п. 8.2. Тимчасового положення, до заяви про оформлення права власності на нерухоме майно додаються матеріали технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, а також інші документи, визначені положенням.

В той же час, ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» при реєстрації права власності на спірні приміщення було надано неповну та недостовірну інформацію стосовно вказаних об`єктів, зокрема не було надано органу місцевого самоврядування матеріалів технічної інвентаризації спірних приміщень.

У зв`язку з цим, Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011 № 116 «Про внесення змін у рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»», розглянувши подання КП БМР «Броварське БТІ» від 15.02.2011 № 96, щодо внесення змін у рішення виконкому 13.09.2010 № 482, у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданими заявами ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинках за адресою: АДРЕСА_13 та техніко-економічними показниками цих будинків, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, керуючись ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 виконком Броварської міської ради вирішив вважати таким, що втратили чинність пункти 1.16., 1.17 та додатки 4 і 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна».

Проте, вказані приміщення підвального поверху у будинку за адресою: АДРЕСА_8 були в подальшому зареєстровані за іншими особами та шляхом укладення низки правочинів на даний час зареєстровані на праві власності за Відповідачем 10 ОСОБА_6 .

Так, 07.10.2015 Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ Київської області на підставі свідоцтв про право власності проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема зареєстровано:

- за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення № 175 загальною площею 273,4 кв.м. (свідоцтво № 46025438 від 21.10.2015), РНОНМ НОМЕР_8 ;

- за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м. (свідоцтво № 46027501 від 21.10.2015), РНОНМ НОМЕР_9 ;

- за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення № 177 загальною площею 188,4 кв.м. (свідоцтво № 46022566 від 21.10.2015), РНОНМ НОМЕР_10 ;

- за ОСОБА_8 право власності на нежитлове приміщення № 178 загальною площею 270,0 кв.м. (свідоцтво № 46014421 від 21.10.2015), РНОНМ 06.

01.02.2016 на підставі Договору дарування від 01.02.2016, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Білоцерківського МНО Федоряка О.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 280239400, номер запису про право власності 13075905, згідно з яким за ОСОБА_5 було зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м.

20.03.2018 ДП «Сетам» було проведено електронні торги № 322394 щодо нежитлового приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м., переможцем торгів визнано ОСОБА_6

20.04.2018 приватним нотаріусом Броварського МНО Іваненком О.В. видано Свідоцтво № 706 про право власності ОСОБА_6 на нежитлове приміщення № 175 загальною площею 273,4 кв.м., РНОНМ 06.

Крім того, 21.12.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено Договір купівлі-продажу № 1548, предметом якого є нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м., у зв`язку з чим 21.12.2017 приватним нотаріусом Броварського МНО Бурлакою Л.К. зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на нежитлове приміщення № 176 (номер запису про право власності 24089157).

Також, 21.12.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено Договір купівлі-продажу № 1535, предметом якого є нежитлове приміщення № 177 загальною площею 188,4 кв.м., у зв`язку з чим 21.12.2017 приватним нотаріусом Броварського МНО Бурлакою Л.К. зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на нежитлове приміщення № 177 (номер запису про право власності 24084288).

Крім того, 21.12.2017 між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено Договір купівлі-продажу № 1541, предметом якого є нежитлове приміщення № 178 загальною площею 270,0 кв.м., у зв`язку з чим 21.12.2017 приватним нотаріусом Броварського МНО Бурлакою Л.К. зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на нежитлове приміщення № 178 (номер запису про право власності 24086862).

02.10.2018 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено Договір іпотеки № 1795, за яким ОСОБА_6 передала в іпотеку ОСОБА_7 нежитлові приміщення № 176, 177, 178; 15.01.2020 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено Договір іпотеки № 155, за яким ОСОБА_6 передала в іпотеку ОСОБА_7 нежитлове приміщення № 175, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відповідні записи.

Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи є спірні приміщення допоміжними приміщеннями будинку?

- Чи належить право власності на спірні приміщення власникам квартир та нежитлових приміщень будинку?

- Чи вправі Позивач витребувати спірні приміщення з володіння Відповідача 10?

- Чи є підстави для скасування державної реєстрації права власності Відповідача 10 на спірні приміщення?

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

Висновок суду про те, що приміщення є допоміжними.

Позивач стверджує, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями будинку.

Суд погоджується з даним твердженням виходячи з наступного.

Закон розмежовує поняття допоміжного та нежилого приміщень у багатоквартирному будинку.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). На відміну від допоміжного приміщення нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

У житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо). У багатоквартирних житлових будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин і до житлового фонду не входять (ч. 3 ст. 4 ЖК УРСР).

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

Схожі правові висновки викладені у постановах Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 461/889/13-ц, від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18, від 18.07.2018 у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17, допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Матеріали справи (копія технічної документації на приміщення підвалу 160 квартирного будинку по АДРЕСА_8 від 2004 року, розроблена ПНТП «Ефект» на замовлення ТОВ Броварський ДБК «Меркурій», у т.ч. внутрішні мережі водопроводу і каналізації, опалення і вентиляції), оригінали якої досліджені судом в судовому засіданні 24.05.2022, та пояснення представників сторін свідчать про те, що спірне приміщення було з самого початку запроектовано та побудовано, як підвал будинку і не має іншого функціонального призначення, ніж забезпечення обслуговування та експлуатації багатоквартирного житлового будинку, у т.ч. розміщення внутрішніх мереж водопроводу і каналізації, опалення і вентиляції.

Даний висновок підтверджується також тим, що Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011 № 116 вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.17 та додаток 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» (щодо приміщень підвального поверху 1-8 (№ 175), 9-16 (№ 176), 17-26 (№ 177), 27-35 (№ 178)), саме у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданою заявою ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_8 та техніко-економічними показниками цього будинку, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) Відповідачами доказів на спростування наведеного висновку не надано. У справі відсутні жодні докази (проектна документація, технічні паспорти, експертні висновки тощо), котрі вказували б на існування у спірних приміщень власного функціонального призначення, відмінного від призначення із забезпечення обслуговування та експлуатації будинку.

Як вбачається із доданих представником Відповідачів 5, 6, 7, 8 до відзиву копій технічних паспортів на приміщення № 177 та № 178 станом на 07.09.2015, спірні приміщення включають в себе основну та допоміжну частини, у т.ч. в приміщеннях розташовані насосна та теплопункт, що також підтверджує висновок суду про належність спірних приміщень до допоміжних приміщень будинку.

Суд критично ставиться до наданих представником Відповідачів 5, 6, 7, 8 копій договору № ІІ-Д/46 від 12.12.2006 про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення, акту передачі нежитлового приміщення від 09.09.2008 № 176, виписки від 03.10.2014 № 2/1455 та довідки від 10.09.2015 № 11/1318, оскільки матеріали справи, як вказано вище, не містять проектної документації, технічних паспортів, тощо, котрі вказували б на існування у даного приміщення власного функціонального призначення (будівництво саме як нежитлового відокремленого приміщення), відмінного від призначення із забезпечення обслуговування та експлуатації будинку.

Щодо довідки КП БМР «Броварське БТІ» від 24.04.2018 № 101 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - «нежитлові приміщення підвального поверху 1 під`їзду приміщення 1-8» за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482, слід зазначити, що застосування у вказаній довідці терміну «нежитлові приміщення» не змінює правового режиму спірних приміщень саме як допоміжних приміщень багатоквартирного будинку.

При цьому слід врахувати, що рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482, на яке йдеться посилання у довідці, є нечинним відповідно до рішення виконкому Броварської міської ради від 22.02.2011 № 116.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про те, що спірні приміщення підвального поверху (підвалу), які були зареєстровані на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», а саме: приміщення підвального поверху 1 під`їзду № 1-8 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за № 175); приміщення підвального поверху 2 під`їзду № 9-16 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за № 176); приміщення підвального поверху 3 під`їзду № 17-26 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за № 177); приміщення підвального поверху 4 під`їзду № 27-35 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за № 178), є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку № 46 по вул. Декабристів у м. Бровари Київської області.

Висновок суду про право власності на спірні приміщення.

Позивач стверджує, що спірні приміщення підвалу належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Суд погоджується з цим твердженням Позивача, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 382 ЦК України визначено правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво- або багатоквартирному будинку. За власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одне житлове або нежитлове приміщення.

Крім того, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», офіційне тлумачення положень якого наведено у Рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 (зі змінами), власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно та окремо приватизації не підлягають.

Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Допоміжні приміщення згідно з пунктом 2 статті 10 зазначеного Закону стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 1. рішення Конституційного Суду України від 09.11.2011 № 14-рп/2011, власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

З огляду на викладене, враховуючи, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями житлового будинку, суд відповідно до частини другої статті 382 ЦК України дійшов висновку про те, що спірні приміщення відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 , що в силу закону є спільною сумісною власністю співвласників цього будинку, у т.ч. Позивача.

За приписами частин першої та другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Можливість відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, законом не передбачена, що виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім суб`єктів, визначених у статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Посилання Відповідача 10 на обставини набуття права власності на спірні приміщення за оплатними правочинами та реєстрацію права власності на спірні приміщення за Відповідачем 10 не спростовують наведений висновок суду.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Наразі ж, як встановлено судом, право власності на спірні допоміжні приміщення будинку належить не Відповідачеві 10 і не могло належати Відповідачеві 10 в силу закону. Вказане право власності належить власникам квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, зокрема від часу введення будинку в експлуатацію та набуття власниками квартир права власності на відповідні квартири.

Висновок суду про витребування спірних приміщень.

Позивач стверджує, що він, як співвласник квартири АДРЕСА_9 та відповідно співвласник спірних допоміжних приміщень багатоквартирного будинку, вправі витребувати спірні приміщення з незаконного володіння Відповідача.

Суд погоджується з даним твердженням Позивача, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Статтею 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження №14-636цс18) зауважила на тому, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

Суд зазначає, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 906/655/18, від 19.06.2019 у справі № 756/13683/16-ц, від 15.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, постанові Верховного Суду України від 17.12.2014 у справі 6-140цс14).

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

Чинне законодавство України не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності волі у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Вище судом встановлено, що згідно з статтею 382 ЦК України власниками спірних допоміжних приміщень є не Відповідач 10, а власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку в силу закону.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що Позивач, як співвласник спірних допоміжних приміщень, вправі вчиняти будь-які дії, спрямовані на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів як співвласник майна багатоквартирного житлового будинку, в т.ч. вправі подавати до суду позови про витребування спірних приміщень з чужого незаконного володіння Відповідача 10.

З матеріалів справи вбачається, що спірні приміщення набуті Відповідачем 10 у власність шляхом укладення договорів купівлі-продажу від 21.12.2017 з ОСОБА_2 (щодо приміщення № 176), з ОСОБА_3 (щодо приміщення № 177) та з ОСОБА_8 (щодо приміщення № 178). Крім того, приміщення № 175 придбане Відповідачем 10 за наслідком електронних торгів № 322394 від 20.03.2018, проведених ДП «Сетам» в рамках виконавчого провадження.

Таким чином вбачається, що Відповідачем 10 в період з грудня 2017 по квітень 2018 було цілеспрямовано набуто право власності на всі приміщення, розташовані в підвальному поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 .

Суд зазначає, що вчиняючи дії щодо придбання цінних активів особа має проявляти більше обачливості, зокрема повинна поцікавитися попередньою долею майна, яке вона набуває, зважити на те, що майно, яке пропонується до продажу, розташоване в підвальному поверсі багатоквартирного житлового будинку, де розташовані внутрішньобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, опалення та вентиляції, а правовий режим такого майна визначений спеціальним законодавством, перевірити фактичну наявність/відсутність рішень органів місцевого самоврядування щодо нерухомого майна, а також судових спорів щодо майна, що є стандартною діловою практикою при придбанні будь-яких цінних активів.

При цьому слід зазначити, що станом на дати придбання Відповідачем 10 спірних приміщень рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011 № 116 вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.17 та додаток 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» (щодо приміщень підвального поверху 1-8 (№ 175), 9-16 (№ 176), 17-26 (№ 177), 27-35 (№ 178)), у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданою заявою ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_8 та техніко-економічними показниками цього будинку, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Крім того, з жовтня 2017 року на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 361/6593/17 за позовом ОСББ «Декабристів 46» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Федоряка О.С., ТОВ «БДК Меркурій» про визнання протиправними та скасування номерів записів про право власності на спірне нерухоме майно.

Як вже зазначено вище, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Можливість відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, законом не передбачена, що виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім суб`єктів, визначених у статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відтак, проаналізувавши фактичні обставини справи в їх сукупності, враховуючи встановлений Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спеціальний правовий режим права власності на допоміжні приміщення, який виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім співвласників квартир, суд відхиляє як необґрунтовані доводи Відповідача 10 про неможливість витребування у неї спірних приміщень з підстав того, що вона є добросовісним набувачем та одне з приміщень придбане нею з прилюдних торгів в порядку виконання судового рішення.

Щодо доводів Відповідача 10 про необхідність застосування в даному випадку статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки «пропорційності», як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Для розкриття критерію «пропорційності» вагоме значення має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна.

Разом з тим, враховуючи встановлені вище судом фактичні обставини справи, зокрема щодо того, що:

- Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлений спеціальний правовий режим права власності на допоміжні приміщення, який виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім співвласників квартир;

- станом на дати придбання Відповідачем 10 спірних приміщень рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011 № 116 вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.17 та додаток 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010 № 482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» (щодо приміщень підвального поверху 1-8 (№ 175), 9-16 (№ 176), 17-26 (№ 177), 27-35 (№ 178)), у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданою заявою ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_8 та техніко-економічними показниками цього будинку, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

- з жовтня 2017 року на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 361/6593/17 за позовом ОСББ «Декабристів 46» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Федоряка О.С., ТОВ «БДК Меркурій» про визнання протиправними та скасування номерів записів про право власності на нерухоме майно;

- вчиняючи дії щодо придбання цінних активів Відповідачем 10 не було проявлено достатньої обачливості, зокрема одержання інформації щодо попередньої долі майна, яке вона набуває, зважити на те, що майно, яке пропонується до продажу, розташоване в підвальному поверсі багатоквартирного житлового будинку, де розташовані внутрішньо-будинкові мережі водопостачання та водовідведення, опалення та вентиляції, а правовий режим такого майна визначений спеціальним законодавством, перевірити фактичну наявність/відсутність рішень органів місцевого самоврядування щодо нерухомого майна, а також судових спорів щодо майна, що є стандартною діловою практикою при придбанні будь-яких цінних активів;

- у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації та систематичним здійсненням ракетних обстрілів території України спірне підвальне допоміжне приміщення багатоквартирного будинку може використовуватися мешканцями будинку в якості укриття цивільного захисту населення,

суд дійшов висновку про те, що у даному випадку суспільний інтерес співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 як співвласників спірних допоміжних приміщень переважає над приватним інтересом Комиш О.В. щодо збереження спірних приміщень у власності, відтак втручання у право власності ОСОБА_6 у даному випадку є законним, виправданим та відповідає принципу пропорційності.

При цьому суд зазначає, що факт перебування спірних допоміжних приміщень багатоквартирного будинку у власності Відповідача 10 є втручанням з боку Відповідача 10 у право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку, в розумінні Конвенції та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Враховуючи викладене, вимога Позивача про витребування від Відповідача 10 спірних допоміжних приміщень є ефективним способом захисту порушених прав співвласників багатоквартирного будинку № 46 по вул. Декабристів в м. Бровари Київської області, отже відповідна позовна вимога визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Висновок суду про скасування державної реєстрації права власності.

Право власності на допоміжне підвальне приміщення будинку АДРЕСА_8 зареєстроване за Відповідачем 10 (зокрема на даний час частини підвалу багатоквартирного житлового будинку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приміщення № 175 площею 273,4 кв.м., № 176 площею 257,8 кв.м., № 177 площею 188,4 кв.м. та № 178 площею 270 кв.м.).

Втім, як встановлено судом, Відповідач 10 не є і не може бути власником спірних допоміжних приміщень, а право власності на спірні приміщення взагалі не підлягає державній реєстрації (див. Рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004).

З урахуванням цього суд зауважує, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації прав на спірні приміщення з огляду на те, що заявлене речове право не підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Однак цього зроблено не було.

Правові наслідки реєстрації права, що не підлягає реєстрації визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема згідно з статтею 26 цього закону у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Тобто, зазначеною нормою, крім іншого, прямо передбачено можливість скасування в судовому порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також порядок виконання відповідного рішення суду.

З огляду на викладене, враховуючи встановлену судом відсутність права власності Відповідача 10 на спірні приміщення, відсутність підстав для його державної реєстрації взагалі, суд відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дійшов висновку про те, що належним, ефективним та таким, що відповідає передбаченим законом способам захисту порушених прав Позивача, є скасування державної реєстрації права власності Відповідача 10 на спірні приміщення.

Щодо позовної давності.

Як вже зазначено вище, відповідачами у справі заявлено про пропуск Позивачем строків позовної давності.

Зокрема Відповідачі 5, 6, 7, 8 стверджують, що Позивач пропустив строк позовної давності, оскільки є власником 1/3 частки квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.10.2015, отже мав можливість знати про порушення своїх прав.

Відповідач 10 в заяві про застосування строків позовної давності зазначає, що в даному позові відлік строку позовної давності в три роки розпочався в момент, коли Броварська міська рада своїм рішенням від 22.02.2011 № 116, у зв`язку з виявленими невідповідностями між поданими заявами ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на оформлення права власності на нежилі приміщення в будинку за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Декабристів, буд. 46, та техніко-економічними показниками цих будинків, які засвідчені в актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, вирішено скасувати дозвіл ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Саме в цей момент факт порушення прийняв публічний характер, та саме з цього моменту сторони, яка не погоджувались з наявністю прав власності, що виникли у власників спірного майна, могли пред`явити позов про його витребування з їх володіння та визнання протиправними і скасування реєстраційних записів.

Відтак, з вказаної дати крайнім строком на подання позовів стосовно спірного майна є 23.02.2014.

Доводи Позивача про те, що він набув право власності на житло 16.10.2015 не впливають на право власності на допоміжні та підсобні приміщення і не переривають перебігу строку давності. Проте навіть у даному випадку строк позовної давності закінчився 17.10.2019, проте Позивач звернувся з позовом у 2020 році, отже у будь-якому разі пропустив строк позовної давності.

Стосовно вказаних заяв Відповідачів про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3-5 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно частини 4 статті 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Тож особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, а факт володіння нею нерухомим майном підтверджується, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Як встановлено судом вище, Позивач - ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_9 ; запис № 28252412 про право власності Позивача на вказану квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.09.2018 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 43366615 від 05.10.2018.

Відтак, в силу наведеного принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю Позивач набув всіх правомочностей співвласника квартири в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_8 та відповідно всіх правомочностей співвласника допоміжних приміщень вказаного будинку (включаючи право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав на вільне користування допоміжними приміщеннями підвалу багатоквартирного житлового будинку), саме з 04.09.2018.

Таким чином строк позовної давності для Позивача щодо звернення з даним позовом почав перебіг 05.09.2018 та закінчився 05.09.2021.

Враховуючи наведене, оскільки Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом у даній справі 30.09.2020, суд дійшов висновку, що Позивачем не було пропущено строк позовної давності, у зв`язку з чим протилежні доводи Відповідачів відхиляються судом як безпідставні і необґрунтовані.

Щодо інших позовних вимог Позивача (визнання незаконними та скасування рішення Броварської міської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності, державних реєстрацій та правочинів щодо переходу права власності на спірні приміщення) суд зазначає наступне.

Як вже вказано вище, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 906/655/18, від 19.06.2019 у справі № 756/13683/16-ц, від 15.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, постанові Верховного Суду України від 17.12.2014 у справі 6-140цс14).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19.

Таким чином, враховуючи, що вказані позовні вимоги Позивача (визнання незаконними та скасування рішення Броварської міської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності, державних реєстрацій та правочинів щодо переходу права власності на спірні приміщення) на даний час не забезпечать ефективного відновлення порушених прав Позивача, а належним та ефективним способом захисту у даному випадку є витребування майна та скасування державної реєстрації права власності Відповідача 10 на спірні приміщення, обґрунтованість яких встановлена судом вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, суд, оцінивши доводи всіх учасників у справі в їх сукупності та дослідивши наявні в справі докази, враховує, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні (від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України») зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Враховуючи все зазначене вище суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково шляхом визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: № 40729499 від 20.04.2018, № 38892463 від 21.12.2017, № 38887067 від 21.12.2017 та № 38890077 від 21.12.2017, а також витребування у Відповідача 10 підвального приміщення будинку № 46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області (частини якого зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приміщення № 175 площею 273,4 кв.м., № 176 площею 257,8 кв.м., № 177 площею 188,4 кв.м. та № 178 площею 270 кв.м.) та передачі у володіння співвласників багатоквартирного будинку № 46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області (ОСББ «Декабристів 46»), як таке, що є спільною власністю усіх співвласників цього будинку та яке не підлягає державній реєстрації. В іншій частині позовні вимоги залишаються без задоволення.

Керуючись ст. 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40729499 від 20.04.2018 10:50:03; приватний нотаріус Іваненко Олег Валерійович, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 20.04.2018 10:38:29; номер запису про право власності/довірчої власності: 25810137; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 273,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_12 ; РНОНМ 06; власник ОСОБА_6 .

3. Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38892463 від 21.12.2017 16:47:11; приватний нотаріус Бурлака Людмила Костянтинівна, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 21.12.2017 16:35:55; номер запису про право власності/довірчої власності: 24089157; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 257,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_14 ; РНОНМ НОМЕР_9 ; власник ОСОБА_6 .

4. Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38887067 від 21.12.2017 15:06:23; приватний нотаріус Бурлака Людмила Костянтинівна, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 21.12.2017 14:39:03; номер запису про право власності/довірчої власності: 24084288; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 188,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_15 ; РНОНМ НОМЕР_10 ; власник ОСОБА_6 .

5. Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38890077 від 21.12.2017 16:01:19; приватний нотаріус Бурлака Людмила Костянтинівна, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 21.12.2017 15:44:03; номер запису про право власності/довірчої власності: 24086862; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 270 кв.м. за адресою: АДРЕСА_16 ; РНОНМ НОМЕР_11 ; власник ОСОБА_6 .

6. Витребувати у ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підвальне приміщення загальною площею 989,6 кв.м. будинку АДРЕСА_8 (частини якого зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приміщення № 175 площею 273,4 кв.м., № 176 площею 257,8 кв.м., № 177 площею 188,4 кв.м. та № 178 площею 270 кв.м.) та передати у володіння співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_8 (ОСББ «Декабристів 46»), як таке, що є спільною власністю усіх співвласників цього будинку та яке не підлягає державній реєстрації.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

8. В іншій частині позову відмовити.

9. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 04.07.2022.

Суддя С.Ю. Наріжний