ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"30" червня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/325/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Тячівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури, м. Тячів Закарпатської області в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенбуд", с. Чумальово Тячівського району Закарпатської області

про стягнення 118 203 грн. збитків, заподіяних внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договорами підряду,

ВСТАНОВИВ:

Тячівською окружною прокуратурою Закарпатської обласної прокуратури, м. Тячів Закарпатської області заявлено позов в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенбуд", с. Чумальово Тячівського району Закарпатської області про стягнення 118 203 грн. збитків, заподіяних внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договорами підряду.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2022 року вищевказану позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України та встановлено прокурору строк для усунення зазначених недоліків позову, який не може перевищувати 7 днів із дня вручення даної ухвали. Зокрема, прокурором у порушення п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України не обґрунтовано факту завдання відповідачем майнової шкоди, стягнення якої передбачено ст. 1166 Цивільного кодексу України; не зазначено нормативно-правових підстав для визначення суми 118 203 грн. збитками в розумінні норм чинного законодавства; не долучено документальних доказів на підтвердження того, що позивач у справі є правонаступником Вонігівської сільської ради. Крім того, до матеріалів позовної заяви прокурором не долучено опису вкладення до цінного листа про надіслання на адресу позивача та відповідача копій позовної заяви та доданих до неї документів, а також документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На адресу суду надійшов лист Тячівської окружної прокуратури № 07.52-105-382-22(3029) вих. 22 від 24.06.2022 року (вх. № 02.3.1-02/3187/22 від 27.06.2022 року), до якого прокурором, на виконання вимог ухвали суду від 17.06.2022 року, долучено документальні докази правонаступництва Вонігівської сільської ради, а також копії описів вкладень до цінного листа про надіслання на адреси позивача та відповідача копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Поряд із цим, прокурор, покликаючись на запровадження на території України воєнного стану та першочергове спрямування бюджетних коштів на забезпечення обороноздатності держави, що, у свою чергу, спричинило відсутність відповідного фінансування органів прокуратури для сплати судового збору, просить суд відстрочити таку сплату до ухвалення судового рішення в даній справі.

Оцінюючи заявлене прокурором клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Закону України "Про судовий збір", визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищезазначеної статті Закону України "Про судовий збір" випливає, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що стосується самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені в пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, які перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Стосовно умови, визначеної в пункті 3 частини 1 статті 8 Закону, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Як вбачається із вищенаведеного, положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто, предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 0940/2276/18).

У даному контексті суд звертає увагу на те, що предметом спірних правовідносин у межах даної справи є стягнення збитків, заподіяних внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договорами підряду, а не захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, Тячівська окружна прокуратура не належить до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", і наведені нею підстави для відстрочення сплати судового збору не передбачені вказаною нормою.

При цьому, суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Самі лише обставини, пов`язані із відсутністю коштів на рахунку, призначених для сплати судового збору та запровадженням на всій території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд в ухвалах від 08.06.2022 року у справі № 920/737/21, від 16.06.2022 року у справі № 912/2199/21, від 20.06.2022 року у справі № 908/1487/21 (908/1624/21).

Разом з тим, прокурором не надано суду жодних документальних доказів у підтвердження відсутності бюджетного фінансування органів прокуратури для сплати судового збору за подання до господарського суду вказаної позовної заяви.

З огляду на вищевикладені обставини, в задоволенні клопотання Тячівської окружної прокуратури про відстрочення сплати судового збору належить відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне повторно встановити прокурору строк для усунення недоліків поданої позовної заяви шляхом письмового обґрунтування факту завдання відповідачем майнової шкоди, стягнення якої передбачено ст. 1166 Цивільного кодексу України, зазначення нормативно-правових підстав для визначення суми 118 203 грн. збитками в розумінні норм чинного законодавства, а також надання суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приписами ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити прокурору строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 7 днів із дня вручення даної ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 30.06.2022 року.

Суддя Пригара Л.І.