ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2022м. СумиСправа № 920/1014/21

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1014/21

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми (вул. Г. Кондратьєва, 79, м.Суми, 40000)

в інтересах держави в особі позивача

Сумської міської ради (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40000; код за ),

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ),

про звільнення земельної ділянки,

за участю представників сторін:

прокурора: Вортоломей І.Г. (службове посвідчення від 25.01.2021 №059485),

від позивача: Парфененко М.С. (самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ),

від відповідача: не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

16.09.2021 прокурор звернувся з позовною заявою, відповідно до якої просить зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності Сумської міської територіальної громади площею 0,2320 га, що знаходиться в м.Суми перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльській, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорожі із металевої сітки, які використовуються для зберігання автотранспортних засобів; стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 2270,00 грн на користь Сумської обласної прокуратури.

Ухвалою від 21.09.2021 у справі №920/1014/21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання та встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ, сформованого за електронним запитом суду, відповідач ФОП Сусідка Сергій Михайлович (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) з 29.01.2018 припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що внесено відповідну інформацію до ЄДРПОУ.

21.09.2021 суд надіслав запит до Виконавчого комітету Хотінської селищної ради щодо надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Копія ухвали від 21.09.2021 у справі №920/1014/21 про відкриття провадження у справі надіслана на адресу відповідача, зазначено прокурором у позовній заяві: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 29.09.2021 повернута суду поштовим відділенням з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

29.09.2021 Хотінська селищна рада Сумського району Сумської області надіслала відповідь №969 на запит суду (вх №8402/21 від 29.09.2021 електронною поштою), в якій зазначила, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 09.11.2021 у справі № 920/1014/21 задоволено усне клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання у справі №920/1014/21 на 30.11.2021.

Копія ухвали від 09.11.2021 у справі №920/1014/21 про відкладення підготовчого судового засідання була надіслана судом на адресу відповідача, зазначену прокурором у позовній заяві: ФОП Сусідка Сергій Михайлович ( АДРЕСА_1 ) повернута суду поштовим відділенням 18.11.2021 з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

30.11.2021 від прокуратури надійшли письмові пояснення від 26.11.2021 №51-7700вих-21 (вх №9868/21), в яких прокурор, враховуючи припинення відповідачем підприємницької діяльності, зазначає про належність спору до господарської юрисдикції, беручи до уваги суб`єктивний склад та зміст правовідносин сторін, як таких, що виникли з господарського договору.

У підготовчому судовому засіданні від 30.11.2021 без виходу до нарадчої кімнати відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу, якою здійснено заміну відповідача з фізичної особи-підприємця Сусідка С.М. на фізичну особу Сусідка С.М.

Ухвалою від 30.11.2021 у справі №920/1014/21 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 18.01.2022.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 30.11.2021 у справі №920/1014/21 відповідач отримав 06.12.2022.

18.01.2022 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх №381/22), в якому повідомив, що 17.01.2022 між відповідачем та АБ «Коваленко і партнери» укладено договір №331 про надання правничої допомоги у справі №920/1014/21, однак адвокат відповідача не має можливості з`явитися в судове засідання, призначене на 18.01.2022. З метою недопущення порушення права на захист, права на надання пояснень під час судовому засідання та підготовки позиції у справі, оскільки позовну заяву, як зазначає відповідач, він не отримував, відповідач просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою від 18.01.2022 у справі №920/1014/21 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх №381/22 від 18.01.2022); відкладено розгляд справи №920/1014/21 по суті в судове засідання на 08.02.2022.

Разом з тим, у зв`язку із хворобою судді Котельницької В.Л. розгляд зазначеної справи 08.02.2022 не відбувся.

Ухвалою від 15.02.2022 у справі №920/1014/21 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 10.03.2022.

21.02.2022 копія ухвали від 18.01.2022 у справі №920/1014/21, надіслана на адресу відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , була повернута відділенням потового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судове засідання, призначене на 10.03.2022, не відбулось у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 та проведенням бойових дій на території Сумської області.

22.03.2022 розпорядженням голови Верховного Суду №12/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Сумської області. Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 05.05.2022 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 13.06.2022.

У судовому засіданні 13.06.2022 судом установлено:

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та довідок про доставку електронного листа всі учасники справи належним чином повідомлення про місце, дату та час розгляду справи.

Прокурор та представник позивача у судове засідання прибули, будь-яких додаткових клопотань чи заяв по суті справи не подали, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, будь-яких клопотань чи заяв по суті справи не подав.

Судовий процес на виконання статті 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 13.06.2022 на підставі статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

Прокурор звернувся з позовною заявою, відповідно до якої просить зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності Сумської міської територіальної громади площею 0,2320 га, що знаходиться в м. Суми перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльській, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорожі із металевої сітки, які використовуються для зберігання автотранспортних засобів.

Згідно зі ст. 1311 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 статті 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У відповідності до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №3-рн/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як закріплено у ст. ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст. ст. 1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішені земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних засобів і способів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю.

Отже правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять суспільний інтерес, а бездіяльність органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно якої земельна ділянка комунальної власності використовується всупереч інтересам територіальної громади, такому суспільному інтересу не відповідає.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Самовільне зайняття землі та недотримання порядку набуття речових прав на земельні ділянки обмежує державу в особі уповноважених органів у її використанні та залученні якнайбільшої суми грошових коштів до бюджету шляхом продажу прав на неї на земельних торгах (аукціоні), позбавляє можливості інших фізичних та юридичних осіб реалізувати свої законні права на отримання земельної ділянки у користування, отримавши перемогу у відповідних торгах.

У вказаному випадку вбачаються порушення інтересів держави, що полягають у використанні земельної ділянки комунальної власності без правових підстав.

Таким чином, наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

У Постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 30.07.2020 справа №904/5598/18) зазначила, що прокурор, подаючи до суду позов, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Зважаючи на вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Зважаючи на вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Позивачем за вказаним позовом є Сумська міська рада, яка відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України наділена повноваженнями розпоряджатися землями міської територіальної громади.

Отже, саме Сумська міська рада є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах щодо земельної ділянки, що є предметом спору, яка на даний час не повернута та не звільнена від тимчасових споруд.

Як зазначає прокурор, відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України органам місцевого самоврядування надано повноваження щодо здійснення контролю за використанням та охороною земель, однак з моменту виявлення Сумською міською радою порушень (акт обстеження земельної ділянки від 06.06.2018 №16) порядку використання земель комунальної власності та отримання повідомлень від Окружної прокуратури міста Суми від 12.04.2021, 19.04.2021, 22.06.2021, 26.07.2021 та 20.08.2021 належні заходи щодо повернення та звільнення земельної ділянки від споруд не вживалися.

Листом від 27.08.2021 виконавчий комітет Сумської міської ради повідомив прокурора, що розглянувши лист Окружної прокуратури міста Суми від 20.08.2021 №51-4046 вих.21 про надання інформації щодо вжиття органом місцевого самоврядування заходів, в т.ч. цивільно-правового характеру щодо зайняття ФОП Сусідкою С.М. земельної ділянки на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської в м. Суми, зазначає наступне. Протягом тривалого періоду часу, починаючи з 2018 року Сумською міською радою здійснювались заходи щодо звільнення земельної ділянки на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської в м. Суми, однак результату це не дало. Враховуючи необхідність захисту інтересів держави, а також відсутності коштів для оплати судового збору та через значне навантаження на працівників Сумської міської ради по представництву інтересів Сумської міської ради, виконавчого комітету Сумської міської ради та міського голови в судах, позивач просив прокурора звернутися до суду в інтересах Сумської міської ради з відповідним позовом.

Вказане свідчить про нездійснення суб`єктом владних повноважень захисту законних інтересів держави та відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом, ураховуючи, що інтереси держави на цей час залишаються незахищеними.

08.09.2021 листом №51-5470вих-21 прокурор повідомив позивача, що на виконання ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Окружною прокуратурою міста Суми в інтересах держави в особі Сумської міської ради до фізичної особи-підприємця Сусідки С.М. заявлено до Господарського суду Сумської області позов про звільнення земельної ділянки, що знаходиться в м. Суми на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльській.

Таким чином, прокурором виконано вимоги ч. 4 ст. 53 ГПК України та прокурор правомірно звернувся з даним позовом в інтересах Сумської міської ради.

24.06.2015 рішенням Сумської міської ради №4535-МР «Про передачу ФОП Сусідці С.М. у користування земельної ділянки на праві особистого строкового сервітуту під розміщення пересувної тимчасової споруди (літнього майданчику) для провадження підприємницької діяльності» фізичній особі-підприємцю Сусідці Сергію Михайловичу надано у користування на праві особистого строкового сервітуту під розміщення тимчасової пересувної споруди (літнього майданчика) для провадження підприємницької діяльності земельну ділянку в м. Суми перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської, площею 0,0610 га.

21.12.2015, на виконання вказаного рішення, між Сумською міською радою (далі позивач, власник) та фізичною особою-підприємцем Сусідка Сергієм Миколайовичем (далі відповідач, сервітуарій) укладено договір №023/15 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розміщення тимчасової споруди в м. Суми (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є особистий строковий сервітут, встановлений виключно відповідачу на територію (об`єкт благоустрою) в м. Суми, на якій буде розміщуватись та використовуватись для провадження підприємницької діяльності пересувна тимчасова споруда (літній майданчик) площею 610,0 кв.м.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що об`єктом особистого строкового сервітуту за цим договором є територія (об`єкт благоустрою) в м. Суми перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльській, площею 610,0 кв.м., розміщення та межі якої зазначено в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка є невід`ємним додатком до цього договору.

Відповідно до п. 1.4. договору даним договором, окрім території, на яку відповідачу встановлено особистий строковий сервітут, за тимчасовою спорудою ФОП Сусідки С.М. закріплюється територія для благоустрою (підтримання в санітарному стані) згідно з договором про закріплення та утримання території міста Суми в належному санітарно-технічному стані, що укладається відповідачем з інспекцією з благоустрою міста Суми Сумської міської ради. Плата за закріплену за відповідачем територію для благоустрою (підтримання в санітарному стані) не справляється. Витрати на утримання в санітарному стані закріпленої за тимчасовою спорудою відповідача території здійснюються за рахунок відповідача.

Даний Договір не є договором оренди земельної ділянки чи будь-яким іншим договором користування земельною ділянкою (пункт 1.5. договору).

Згідно з п. 2.2. договору, договір укладається терміном на 5 років (період з 01 травня по 01 жовтня) до 20.12.2020.

Пунктом 2.3. договору визначено, що після закінчення строку дії договору відповідач має право, на укладення на новий строк нового договору особистого строкового сервітуту у разі ухвалення Сумською міською радою відповідного рішення.

Відповідно до розділу 4 договору, відповідач зобов`язаний дотримуватися паспорту прив`язки тимчасової споруди; після закінчення строку дії Договору, якщо не буде прийняте рішення про продовження дозволу на розміщення тимчасової споруди відповідача на новий строк, сервітуарій зобов`язаний припинити користуватися територією (об`єктом благоустрою) для здійснення підприємницької діяльності, звільнити її від тимчасової споруди (пункти 4.4.2., 4.4.10. договору).

02.03.2016 на підставі рішення Сумської міської ради від 24.06.2015 №4535-МР «Про передачу ФОП Сусідці С.М. у користування земельної ділянки на праві особистого строкового сервітуту під розміщення пересувної тимчасової споруди (літнього майданчику) для провадження підприємницької діяльності» Департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради надано відповідачу паспорт прив`язки розміщення тимчасової споруди (торгівельного павільйону з літнім майданчиком) за вказаною адресою, строком дії до 20.12.2020 (на строк дії договору від 21.12.2015 №023/15).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в Порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 244 від 21.10.2011, паспорт прив`язки ТС (тимчасової споруди) - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1:500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності.

Строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту, які розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правилами благоустрою міста Суми, затвердженими рішенням Сумської міської ради від 26.12.2014 №3853-МР визначено, що утримання в належному стані території це використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, місцевих правил забудови, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою.

Договір про закріплення території міста Суми по утриманню в належному санітарно-технічному стані - це домовленість двох сторін (управління «Інспекція з благоустрою міста Суми» Сумської міської ради та фізичної особи- підприємця) спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір укладається у письмовій формі, з обов`язковим додатком - план-схемою та є обов`язковим для виконання сторонами.

06.06.2018 фахівцями Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради проведено обстеження наданої у користування ФОП Сусідці С.М. земельної ділянки під розміщення пересувної тимчасової споруди (торгівельного павільйону з літнім майданчиком) для провадження підприємницької діяльності. В результаті обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, в якому зафіксовано: закріплена за відповідачем для підтримання санітарного стану земельна ділянка площею 0,2130 га огороджена металевою сіткою, заскладована будівельними матеріалами і повністю використовується для підприємницької діяльності, при цьому плата за землю не сплачується, окрім плати за користування особистим строковим сервітутом площею 0,061 га. Таким чином, в діях ФОП Сусідки С.М. вбачається самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,152 га для здійснення підприємницької діяльності, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 531 Кодексу України Про адміністративні правопорушення. У зв`язку з чим, як зазначає прокурор, Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради проінформовано ГУ Держгеокадастру у Сумській області для вжиття заходів державного контролю за використанням та охороною земель.

23.11.2020 Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради згідно з договором замовлено ФОП Ковальчук В.С. (сертифікований інженер-геодезист) проведення топографо-геодезичної зйомки з нанесенням меж земельних ділянок та встановлення обмежень (обтяжень) для виявлення порушень земельного законодавства у м. Суми перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської.

За результатами проведеної топографо-геодезичної зйомки виявлено, що ФОП Сусідкою С.М. шляхом використання паркану самовільно зайнято земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,2320 га.

12.02.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області проведено позапланову перевірку щодо земельної ділянки площею 0,2320 га, яка розташована за адресою: м. Суми, перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльська, згідно з наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 05.02.2021 №86-ДК.

За результатами перевірки складено акт №86-ДК/62/АП/09/01/-21 від 12.02.2021, в якому встановлено, що після визначення площі земельної ділянки, проведеної сертифікованим інженером-геодезистом Фізичною особою-підприємцем Ковальчуком В.С. та виготовленого Технічного звіту з топографо-геодезичної зйомки (горизонтальної) з нанесенням меж земельних ділянок та встановлених обмежень (обтяжень) для виявлення порушень вимог земельного законодавства в м. Суми, перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської на підставі договору №165-11 від 23.11.2020, укладеного між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та ФОП Ковальчук В.С., загальна площа огородженої металевою сіткою території, яка використовується для зберігання транспортних засобів складає 0,2320 га. Документи, які підтверджують право користування земельною ділянкою площею 0,2320 га за вищевказаною адресою на момент проведення позапланового заходу відсутні, що свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки. Такі дії є порушення вимог ст, ст. 125. 126 Земельного кодексу України за що передбачена відповідальність згідно пункту «б» частини першої статті 211 Земельного кодексу України та статті 531 Кодексу України Про адміністративні правопорушення.

Відповідно до інформації Управління «Інспекція з благоустрою міста Суми» Сумської міської ради наданої прокурору (лист від 21.04.2021 №116/15.01-28), договір про закріплення території на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської у місті Суми по утриманню в належному санітарно-технічному стані з ФОП Сусідкою С.М. не укладався, звернень із вказаного питання до управління не надходило.

Згідно з інформації Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради наданої прокурору (лист від 16.08.2021 №69/08.01-21), заяв щодо укладання нового договору про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розміщення тимчасової споруди на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської у м. Суми на новий строк (продовження існуючого) від ФОП Сусідка С.М. не надходило.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до витягу з ЄДРПОУ, сформованого за електронним запитом суду, відповідач ФОП Сусідка Сергій Михайлович (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) з 29.01.2018 припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що внесено відповідну інформацію до ЄДРПОУ.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правовиків у господарській діяльності, крім правовиків, стороною яких є фізичка особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правовиків, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями.

Отже, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами-юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознакою господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець) є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною дев`ятою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно достатні 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Так, під час укладення договору про встановлення особистого сервітуту Сусідка С.М. був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Крім того, сам договір передбачає те, що він укладається з фізичною особою-підприємцем, та обов`язки за цим договором у відповідача виникали саме як у фізичної особи-підприємця. Тобто суб`єктний склад правовідносин передбачає наявність суб`єкта господарювання (фізичної особи-підприємця).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із видів діяльності фізичної особи-підприємця Сусідки С.М. була роздрібна торгівля.

Пунктом 1.1спірного договору передбачено, що предметом договору є особистий строковий сервітут, встановлений виключно відповідачу на територію у м. Суми, на якій буде розміщуватись та використовуватись для проваджений підприємницької діяльності пересувна тимчасова споруда (літній майданчик).

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що укладаючи договір про встановлення особистого строкового сервітуту фізична особа-підприємець Сусідка С.М. укладав договір з метою здійснення саме господарської діяльності.

Таким чином, беручи до уваги суб`єктний склад та зміст правовідносин сторін, як таких, що виникли з господарського договору, суд дійшов висновку, що вказана справа має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/1 80/17 (провадження № 14-144цс 18), від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 05 червня 2019 року у справі №904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18 (провадження № 14~460цс19).

Отже, прокурор правомірно звернувся до Господарського суду Сумської області з даним позовом, незважаючи на обставину, що відповідач припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець.

Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Земельним кодексом України передбачено 2 правові форми передачі земель у користування: 1)на підставі договорів оренди; 2)на підставі договорів земельного сервітуту.

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності. Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Оскільки спірна земельна ділянка площею 0,2320 га, що розташована на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської у м. Суми, належить до комунальної власності Сумської міської територіальної громади, виключно Сумська міська рада має право розпоряджатися нею.

Однак, рішень щодо передачі спірної земельної ділянки, яка на цей час використовується відповідачем для зберігання автотранспортних засобів, у власність або користування, у т.ч. укладання нового договору про встановлення особистого строкового сервітуту на новий строк (продовження існуючого) з відповідачем Сумська міська рада не приймала.

Таким чином, розміщення тимчасових споруд та огородження території площею 0,2320 га металевою сіткою для зберігання автотранспортних засобів на перехресті вул. Білопільський шлях та вул. Путивльської у м. Суми здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесеним будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, в силу вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» спірна земельна ділянка площею 0,2320 га, яка огороджена металевою сіткою та використовується відповідачем для розміщення тимчасових споруд та зберігання автотранспортних засобів, є самовільно зайнятою.

Статтею 375 Цивільного кодексу України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується правомірність і обґрунтованість звернення прокурора з даним позовом, а також самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,2320 га, яка розташована за адресою: м. Суми, перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльська, суд дійшов висновку, що позов прокурора підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Як доказ сплати судового збору, прокурором до позову додано платіжне доручення від 10.09.2021 №1986 в сумі 2270,00 грн.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2270,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності Сумської міської територіальної громади площею 0,2320 га, що знаходиться в м. Суми перехрестя вул. Білопільський шлях та вул. Путивльській, шляхом демонтажу тимчасових споруд та огорожі із металевої сітки, які використовуються для зберігання автотранспортних засобів.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, ) 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2022.

Суддя В.Л. Котельницька