ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.06.2022 р. Справа № 914/1329/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВК Агро», Полтавська область Семенівський район с.Новий Калкаїв

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аруба», м.Львів

про стягнення коштів.

Ціна позову - 1700150,40грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВК Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аруба» про стягнення коштів в сумі 1700150,40грн.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви не долучено доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. Заявником до позовної заяви долучено клопотання (вх.№1883/22 від 21.06.2022р.) про відстрочку сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності викладених вище умов. Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. Зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на юридичних осіб, яким є юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ДВК Агро», як учасник господарської справи. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №911/1418/17, від 27.02.2020 у справі №922/823/19, від 05.03.2020 у справі №907/378/18, від 05.032020 у справі №909/1254/14, від 26.03.2020 у справі №922/1584/19.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. При цьому, юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Як вбачається із клопотання про відстрочку судового збору, заявник визначає підставами для застосування відстрочки введення воєнного стану та важке матеріальне становище, при цьому не наводить обставин та доказів, які підтверджували б скрутне майнове становище саме позивача, також в клопотанні документально не обґрунтовано підстави для відстрочки сплати судового збору станом на дату подання позовної заяви, не обґрунтовано визначений заявником період на який просить відстрочити сплату судового збору та обставин щодо фактичної спроможності оплати останнього по закінченню даного періоду. Факт введення та продовження воєнного стану автоматично не спричиняє безпосередніх наслідків, відповідні наслідки мають місце, лише коли закон прямо вказує на них із посиланням на воєнний стан, або ж у разі коли саме внаслідок пов`язаних цим обставин юридична особа/фізична особа не може виконати ті чи інші дії. Однак, заявником клопотання не обгрунтовано даних обставин.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч.1 ст.170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема підстави заяви (клопотання, заперечення) та перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

В підтвердження наявності обставин, які позивач визначив підставами долучено копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2022р.; листа Головного управління статистики у Полтавській області №14-71/41-22 від 28.04.2022р. про надання статистичної інформації щодо урожайності сільськогосподарських культур; договорів поставки з додатками укладеними з ТОВ «Аграрно-хімічна компанія», ТОВ «Надежда Трейд», ТОВ «Екон Трейд» та видаткові накладні. Представлені суду докази підтверджують ведення господарської діяльності позивачем, однак з даних документів не можна дійти висновку про фінансовий стан заявника. Інших доказів в підтвердження неспроможності сплати судового збору на час звернення із даним позовом суду не представлено. Доказів наявності/відсутності коштів на рахунках юридичної особи позивача не подано. Також до клопотання не долучено жодних доказів в підтвердження винятковості обставин які могли бути підставами для відстрочки сплати судового збору. Відтак, за даних обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання та відстрочення сплати судового збору.

Частина 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що за подання позовних заяв майнового характеру до господарського суду ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовних заяв немайнового характеру до господарського суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022р." прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481,00 гривні.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру про стягнення 1700150,40грн. Згідно Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення з відповідним позовом), позивач враховуючи предмет спору повинен сплатити судовий збір у розмірі 25502,26грн. Однак доказів в підтвердження оплати судового збору не надано та до позову не долучено, відтак позивачем не представлено доказів сплати судового збору.

Відповідно до частин 1-5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.26 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", прийнято та надано чинності наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 р. № 144 з 2021-09-01. Згідно з вказаним стандартом відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів, поданих на розгляд суду, долучено документи, у неналежно засвідчених копіях, оскільки відповідно до вимог оформлення документів не містять дати засвідчення копій та найменування посади особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища. Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

Згідно із п.8 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем всупереч п.8 ч.3 ст. 162 ГПК України не зазначено про наявність у нього, чи іншої особи оригіналів документів, які ним подано у неналежно засвідчених копіях.

Згідно із ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.162, ст.164, ст.174, ст.234, ст.235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВК Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аруба» про стягнення коштів залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДВК Агро» 10-денний строк з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення таких недоліків:

Подати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Надати належні докази до матеріалів справи оформлені відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та в порядку встановленому чинним законодавством. Долучити до матеріалів справи платіжні доручення про сплату коштів, які є предметом спору в оригіналах з мокрими відтисками печаток/штампів банку.

Подати суду письмово інформацію про наявність у позивача, чи іншої особи оригіналів документів, які позивачем подано у неналежно засвідчених копіях.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Іванчук С.В.