УХВАЛА

м. Київ

22.06.2022Справа № 910/17411/18

За заявамиЗакарпатської митниці
прозаміну сторони виконавчого провадження
у справі№910/17411/18

за позовомЗакарпатської митниці ДФС
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Синтез-Центр»
прозобов`язання надати доступ до майна
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/17411/18 за позовом Закарпатської митниці ДФС до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтез-Центр» про зобов`язання надати доступ до майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.01.2019 позов Закарпатської митниці ДФС задоволено повністю, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Синтез-Центр» надати доступ посадовим особам Закарпатської митниці ДФС до майна, переданого на відповідальне зберігання за договором №79 від 20.02.2015, для проведення інвентаризації, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтез-Центр» на користь Закарпатської митниці ДФС судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

15.05.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

01.06.2022 до Господарського суду міста Києва від Закарпатської митниці надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, а саме - Закарпатську митницю ДФС на правонаступника - Закарпатську митницю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2022 розгляд заяви призначено на 22.06.2022.

17.06.2022 через канцелярію суду від Закарпатської митниці надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, а саме - Закарпатську митницю ДФС на правонаступника - Закарпатську митницю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 вказані заяви об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, неявка стягувача та боржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяв про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяви Закарпатської митниці про заміну сторони її правонаступником, суд дійшов висновку про їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України.)

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» від 18.12.2018 №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846) (далі - Постанова № 1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» від 02.10.2019 №858 (далі - Постанова № 858) як юридичні особи публічного права утворені територіальні органи Державної митної служби за переліком. При цьому, відповідно з додатками 1, 2 цієї постанови утворюється Закарпатська митниця Держмитслужби. Закарпатська митниця ДФС реорганізується шляхом приєднання до Закарпатської митниці Держмитслужби.

Відповідно до пункту 3 Постанови №858 територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної митної служби» від 04.12.2019 № 1217-р погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України», функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, 07.11.2019 проведена державна реєстрація Закарпатської митниці Держмитслужби як юридичної особи.

Водночас 02.09.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб внесено запис про припинення юридичної особи - Закарпатської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39515893).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» постановлено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби, зокрема Закарпатську митницю Держмитслужби, шляхом їх приєднання до Державної митної служби.

Згідно з п. 2 вказаної постанови, встановлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що реорганізуються.

Наказом Держмитслужби України від 19.10.2020 №460 утворено, зокрема, Закарпатську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Наказом Держмитслужби України від 27.10.2020 №480 розпочато реорганізацію територіальних органів Держмитслужби шляхом їх приєднання до Державної митної служби України.

Відповідно до наказу Держмитслужби України від 30.06.2021 №472, з 1 липня 2021 року митницями, як відокремленими структурними підрозділами Держмитслужби, виконуються функції і повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи, відповідно з 1 липня 2021 року територіальні органи Держмитслужби завершили свою діяльність в частині виконання вищевказаних функцій і повноважень.

Водночас, згідно з Положенням про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 №489, Закарпатська митниця здійснює державну митну справу в Закарпатській області - тобто в зоні діяльності реорганізованої Закарпатської митниці Держмитслужби.

Також, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про відокремлені підрозділи юридичної особи, а саме щодо Закарпатської митниці ().

У розумінні ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України у результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Виходячи з викладеного, Закарпатська митниця є правонаступником усіх прав і обов`язків, зокрема, Закарпатської митниці ДФС, та як наслідок, до неї перейшли всі права та обов`язки Закарпатської митниці ДФС.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни Закарпатської митниці ДФС правонаступником - Закарпатською митницею як стягувача в наказах Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/17411/18.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяви Закарпатської митниці про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Замінити стягувача - Закарпатську митницю ДФС (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20; ідентифікаційний код 39515893) на його правонаступника - Закарпатську митницю (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20; ідентифікаційний код 43985560) в наказах Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/17411/18.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Ухвала складена 27.06.2022.

Суддя В.П. Босий