ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 червня 2022 рокуСправа № 912/2007/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., розглянув в межах справи №912/2007/18 про банкрутство Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект"

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів: 1. Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001

2. Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", вул. Заводська, 3Б, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500 в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича, АДРЕСА_2

про визнання договору поруки припиненим

за участю представників сторін:

від позивача - Квашук О.М., ордер № 1026613 від 22.01.2022;

від відповідача 1 - Колісник О.В., довіреність № 19/3-02/304 від 24.12.2020 (в режимі відеоконференції);

від відповідача 2 - Карасюк О.В., ліквідатор, арбітражний керуючий.

В підготовчому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Постановою від 24.06.2019 господарський суд визнав ПП "Спецзовнішкомплект" банкрутом. Відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута. Припинив повноваження розпорядника майном - арбітражного керуючого Чикильдіної С.А., призначеною ухвалою суду від 17.08.2018. Призначив ліквідатором банкрута - ПП "Спецзовнішкомплект" арбітражного керуючого Карасюка О.В.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" про визнання договору поруки №1 від 07.10.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Спецзовнішкомплект" припиненим з 05.10.2012 року, з покладанням на відповідача 1 судових витрат.

Ухвалою від 22.03.2022 господарським судом прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду в межах справи №912/2007/18 про банкрутство Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", постановлено позовну заяву №912/2007/18(912/403/22) розглядати за правилами загального позовного провадження. З огляду на введення Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану в Україні сторін повідомлено, що розгляд справи здійснюватиметься за наявності письмової згоди усіх учасників судового процесу про розгляд справи в засіданні суду та/або розгляд справи без їх участі.

Ухвалою від 25.05.2022 підготовче засідання у справі призначено до 21.06.2022.

В підготовчому засіданні взяли участь представники позивача та відповідачів.

Позовна заява ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки №1 від 07.10.2011 мотивована тим, що 7 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством " "Державний ощадний банк України" (Банк) та Приватним підприємством "Спецзовнішкомплект" (Позичальник) укладено Договір кредитної лінії №5 (Кредитний договір), у відповідності до умов якого Банк надав Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, оплатності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 37500000,00грн.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором (по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування ним, комісій, можливих штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Кредитним договором) 07.10.2011 між Банком, Позичальником та ОСОБА_1 укладено Договір поруки №1.

05.10.2012 між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір №3 до Договору кредитної лінії №5 від 07.10.2011, у якому змінили ліміт кредитування у відповідності з графіком.

За твердженням позивача, в результаті укладення вказаного додаткового договору було змінено структуру платежів за кредитною лінією, які викладені в п. 2.3.5. Кредитного договору, що призвело до збільшення грошових зобов`язань Позичальника, а також до збільшення відповідальності Поручителя. Проте ОСОБА_1 про внесення змін до Кредитного договору шляхом укладення додаткової угоди повідомлено не було, згоди на укладення додаткового договору ОСОБА_1 на надавав.

Позивач, з посиланням на норми Цивільного кодексу України та практику Верховного Суду зазначає, що Банк був зобов`язаний на виконання п. 1.1. Договору поруки в обов`язковому порядку не лише повідомити ОСОБА_1 про зміни, які призвели до збільшення обсягу відповідальності Позичальника та, відповідно, і Поручителя, але й отримати згоду на такі зміни від Поручителя в належній формі.

Недотримання Банком цих приписів, за твердженням позивача, має наслідком припинення договору поруки у відповідності до ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Відповідач 1 у відзиві на позов заперечує позовні вимоги та заявляє про застосування строку позовної давності.

Відповідачем 2 подано заяву про закриття провадження у справі, оскільки, на його думку, дана справа непідсудна господарському суду Кіровоградської області та не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство. Заява обґрунтована тим, що ПП "Спецзовнішкомплект" фактично не є стороною даного договору, оскільки такий договір безпосередньо не впливає на права та обов`язки боржника і жодних позовних вимог у даній справі до ПП "Спецзовнішкомплект" не заявлено. Тому єдиним відповідачем у даній справі є ПАТ "Державний ощадний банк України, адресою реєстрації якого є місто Київ.

В підготовчому засіданні 21.06.2022 представник позивача заперечив подану відповідачем 2 заяву, наполягаючи на розгляді позовної заяви саме в межах справи про банкрутство. Представник відповідача 1 підтримав подану відповідачем 2 заяву, зазначивши про відсутність підстав для розгляду позовної заяви в межах справи про банкрутство ПП "Спецзовнішкомплект".

Заслухавши пояснення присутніх в підготовчому засіданні представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи в сукупності с приписами Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі та наявності підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

07.10.2011 Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (Кредитор), ОСОБА_1 (Поручитель) та Приватним підприємством "Спецзовнішкомплект" (Позичальник) укладено договір поруки №1, за умовами якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист та звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

В контексті вищевказаних норм вимога, яка пред`являється до боржника під час провадження у справі про його банкрутство, має бути майновою або стосовно недійсності правочину, укладеного боржником у цій справі про банкрутство.

Отже, з аналізу норм Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, не вбачається можливим розгляд у межах справи про банкрутство усіх без виключення спорів за участю боржника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 заявлено позов про визнання припиненим з 05.10.2012 договору поруки, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України", ОСОБА_1 та ПП "Спецзовнішкомплект", тобто позовні вимоги (предмет позову) не є майновими.

У відповідності до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Таким чином, укладення договору поруки зумовлює виникнення взаємопов`язаних прав та обов`язків виключно кредитора та поручителя.

Вказане підтверджується змістом договору поруки №1 від 07.10.2011, укладеного сторонами у справі, умовами якого визначені права та обов`язки Кредитора та Поручителя. Жодних зобов`язань Позичальника щодо Кредитора та/або Поручителя умови даного договору не містять.

Законодавцем у ч.2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства закладено правове підґрунтя за яким всі конкретні спори, після слів "всі майнові спори, стороною в яких є боржник", а саме: "спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника") підлягають розгляду та вирішенню господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, винятково за умови, що вони мають майновий характер або принаймні можуть прямо тягнути за собою майно.

Позовні вимоги у даній справі не стосуються майна банкрута, наслідком вирішення даного спору не буде зміна розміру або складу ліквідаційної маси банкрута.

На немайнові спори, результати розгляду яких не впливають на обсяг ліквідаційної маси боржника, не поширюється дія частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, і їх належить розглядати за правилами господарського судочинства. При цьому широке тлумачення вказаної норми суперечить Господарському процесуальному кодексу України та Конституції України.

Господарський суд не наділений повноваженнями розглядати в межах справи про банкрутство позовні вимоги, які не охоплюються метою відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом в частині задоволення вимог кредиторів, оскільки немайнові вимоги є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за своїм змістом спрямовані на захист прав та інтересів останнього у співвідношенні із зобов`язаннями, визначеними спірним договором поруки, перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України". Результат вирішення даного спору жодним чином не вплине на обсяг відповідальності Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" перед Банком. Наявність на спірному договорі підпису уповноваженої особи та печатки Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" не змінює характеру правовідносин сторін за договором.

Відповідно розгляд даних позовних вимог штучно розширить перелік тих справ, які можуть бути розглянути в межах справи про банкрутство.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави для розгляду даного спору у межах справи про банкрутство.

При цьому, враховуючи, що позивачем визначено відповідачами у справі дві юридичні особи, місцем реєстрації яких є м. Київ та Кіровоградська область, господарський суд, в силу приписів ч.2 ст.29 Господарського процесуального кодексу України позбавлений можливості самостійно направити матеріали справи за належною підсудністю.

Суд звертає увагу позивача, що останній може, усунувши недоліки, які послугували підставою для постановлення даної ухвали, звернутись в порядку окремого позовного провадження (тобто з окремим позовом) до суду з метою відновлення прав, які на його думку є порушеними.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір може бути повернуто за клопотанням останнього.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 185, 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №912/2007/18(912/403/22) закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухвали надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 та представнику позивача на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001 та на електронну пошту: , ІНФОРМАЦІЯ_3), арбітражному керуючому Карасюку О.В. (АДРЕСА_2 та електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвалу підписано 27.06.2022.

Суддя Г.Б. Поліщук