ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа №914/3044/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників учасників процесу (за первісним позовом)

від позивача Малишак А.С.- предсатвник;

від відповідача Квас Є.В.- представник;

від відповідача-Лихва Н.Д. (без належних повноважень , в залі суду)

розглянувши апеляційну скаргу Самбірського комунального підприємства Об`єднане №126-22/77 від 25.04.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/908/22 від 28.04.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 (повний текст складено 06.04.2022)

у справі №914/3044/21

за позовом Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича, м.Львів

до відповідача Самбірського комунального підприємства Об`єднане, м. Самбір

про стягнення неустойки 2 400 000, 00 грн

та за зустрічним позовом Самбірського комунального підприємства Об`єднане, м. Самбір

до відповідача за зустрічним позовом Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича, м. Львів

про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Войтини Ярослава Степановича до Самбірського комунального підприємства Об`єднане про стягнення неустойки в сумі 2 400 000, 00 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач за первісним позовом свого обов`язку щодо повернення об`єкту оренди не виконав, умовами договору б/н від 10.01.2020 передбачено, що обов`язок щодо повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії договору покладається на орендаря. Договір оренди №168/09-19 від 02.09.2019, на який посилається відповідач, припинив свою дію, оскільки сторони уклали новий договір оренди б/н від 10.01.2020. Господарським судом Львівської області вже розглядався спір, щодо несплати орендної плати відповідачем за первісним позовом за договором №168/09-19 від 02.09.2019 та договором б/н від 10.01.2020 у справі 914/2293/20. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 у справі 914/2293/20 затверджено мирову угоду, в якій сторони визнають, що розмір заборгованості Самбірського комунального підприємства Об`єднане перед Фізичною особою підприємцем Войтиною Ярославом Степановичом за договором оренди №168/09-19 від 02.09.2019 та договором оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020 становить 950 000,00 грн, чим сторонами фактично визнано факт укладення договору б/н від 10.01.2020.

Самбірським комунальним підприємством Об`єднане подано зустрічну позовну заяву до відповідача за зустрічним позовом Фізичної особи підприємця Войтини Ярослава Степановича про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020.

Зустрічні позовні вимоги обгрунтовані тим, що ні орендодавець, ні орендар не заявили і в подальшому не заявляли про припинення чи зміну договору № 168/09-19 від 02.09.2019, тому Самбірське комунальне підприємство Об`єднане і надалі використовував об`єкт оренди на аналогічних умовах, згідно договору № 168/09-19 від 02.09.2019, орендодавець - не заперечував, тому позивач за зустрічним позовом вважає такий договір пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах. Оспорюваний договір від 10.01.2020 істотно відрізнявся від договору №168/09-19 від 02.09.2019 і був складений орендодавцем в односторонньому порядку без попередніх погоджень із орендарем.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково. Стягнуто з Самбірського комунального підприємства Об`єднане на користь фізичної особи-підприємця Войтини Ярослава Степановича 1 897 142, 84 грн неустойки та 28 457, 14 грн судового збору; решті позову відмовлено. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідач за первісним позовом у визначений термін не виконав обов`язку щодо повернення орендованого майна за актом приймання-передачі, а також не вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, наявні правові підстави для нарахування відповідачу неустойки у розмірі подвійної плати за час прострочення повернення орендованого майна після закінчення договору оренди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

Самбірським комунальним підприємством Об`єднане подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 про стягнення неустойки та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу за первісним позовом в його задоволенні, посилаючись на те, що судом не з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають фактичним обставинам справи, судом безпідставно встановлено наявність вини відповідача за первісним позовом (орендаря) щодо несплати неустойки за неповернення об`єкту оренди орендодавцю.

Зокрема, скаржник вважає, що у договорі оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020 не зазначено «обумовленого місця» для повернення об`єкта оренди, а п.4.5 цього договору передбачав виключно грошове відшкодування орендарем понесених орендодавцем витрат за доставку об`єкта оренди в обидві сторони.

Скаржник вважає, що судом неправомірно визначено «правову позицію» вимоги орендодавця про повернення об`єкта оренди від 23.10.2020, отриманої орендарем 28.10.2020, в якій позивач вимагав невідкладно після отримання даної вимоги повернути

об`єкт оренди - за адресою: м. Львів, вул. Богданівська, 42, що не було передбачено і суперечить п.4.5 договору.

ФО-П Войтина Ярослав Степанович у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, а також стягнути з позивача суму судових витрат за надану правничу допомогу. Зокрема, відповідач посилається на те, що рішення суду є законним, обгрунтованим, ухваленим у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Позивач зазначає, що оскільки відповідач за первісним позовом у визначений термін не виконав обов`язку щодо повернення орендованого майна за актом приймання-передачі, а також не вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача за первісним позовом неустойки у розмірі подвійної плати за час прострочення повернення орендованого майна після закінчення договору оренди у розмірі 1 897 142,84 грн за період з 03.11 2020 року по 01.10.2021 року.

Позивач вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі є необгрунтовані та не заслуговують на увагу.

Також, позивач, відповідно до п.8 ч.5 ст.129 ГПК України повідомив суд, що розмір судових витрат, які понесено позивачем за первісним позовом у зв`язку із розглядом апеляційної скарги та відповідні підтверджуючі документи будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Одночасно повідомив, шо орієнтовний розмір судових витрат, які очікує понести позивач в суді апеляційної інстанції становить 15 000,00грн (витрати на правничу допомогу, що включають підготовку відзиву на апеляційну скаргу та участь адвоката в судових засіданнях суду апеляційної інстанції).

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 апеляційну скаргу Самбірського комунального підприємства Об`єднане залишено без руху для усунення встановленого недоліку, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази доплати судового збору в сумі 14 228,57 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Самбірського комунального підприємства Об`єднане №126-22/77 від 25.04.2022 на рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 та призначено розгляд справи на 07.06.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 розгляд справи відкладено до 14.06.2022.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

Щодо первісного позову.

Між Фізичною особою підприємцем Войтиною Ярославом Степановича (орендодавець) та Самбірським комунальним підприємством Об`єднане (орендар) 10.01.2020 укладено договір оренди транспортного засобу (спецтехніки), згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове оплатне користування (експлуатацію) транспортний засіб (спецтехніку) з такими характеристиками: вид - фронтальний навантажувач; марка (модель) - МУМС-11; виробник - СРСР; реєстраційний номер - НОМЕР_1 ; колір - оранжевий; рік випуску - 1990р.; ідент. №727; номер двигуна - НОМЕР_2 ; опис технічного стану транспортного засобу: придатний до використання, технічно справний; недоліки: відсутні; оціночна вартість об`єкта оренди з урахуванням індексації: 500 000,00грн.

Відповідно до п. 1.3 договору об`єкт оренди передається в комплекті, специфікація комплекту і його стан на момент передачі зазначені в Акті приймання-передачі об`єкта оренди. Цільове використання об`єкта оренди - навантажувальні та розвантажувальні роботи.

Згідно з п. 2.1 договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 01 липня 2020 року та до повного виконання сторонами власних зобов`язань.

Як вбачається із акта приймання - передачі об`єкта оренди в користування від 10.01.2020, який знаходиться в матеріалах справи, ФОП Войтина Ярослав Степанович передав Самбірському комунальному підприємству Об`єднане об`єкт оренди з такими характеристиками: вид - фронтальний навантажувач; марка (модель) - МУМС-11; виробник - СРСР; реєстраційний номер - Т02339 ВС; колір - оранжевий; рік випуску - 1990р.; ідент. №727; номер двигуна - НОМЕР_2 ; опис технічного стану транспортного засобу: придатний до використання, технічно справний; недоліки: відсутні; оціночна вартість Об`єкта оренди з урахуванням індексації: 500 000,00грн. Відповідний акт приймання передачі підписаний сторонами.

Відповідно до п. 4.3 договору орендар зобов`язаний в останній день строку цього договору повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані не гіршому, ніж на момент прийняття його орендарем з урахуванням нормального зносу, за актом приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди.

Оскільки відповідачем за первісним позовом не повернено об`єкт оренди 23.10.2020 позивачем скеровано вимогу №23-09/20 про повернення об`єкта оренди, в якій позивач за первісним позовом вимагав невідкладно після отримання відповідної вимоги повернути об`єкт оренди. Надалі позивач повторно 01.07.2021 звернувся з вимогою № 01/07/21 про повернення об`єкта оренди.

Відповіді на вимоги відповідач за первісним позовом не надав.

Враховуючи вищенаведені обставини, ФОТ Войтина Я.С. звернувся з первісним позовом до Самбірського комунального підприємства Об`єднане про стягнення неустойки в сумі 2 400 000, 00 грн, відповідно до п. 7.5 договору, яким сторони узгодили, що за порушення строку повернення об`єкта оренди орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання щодо оренди транспортного засобу на підставі договору оренди.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, зокрема, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Сторони вільні в укладені договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного законодавства (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно із ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Як зазначалось вище, між ФОП Войтиною Я.С. (орендодавець) та Самбірським комунальним підприємством Об`єднане (орендар) 10.01.2020 укладено договір оренди транспортного засобу ( спецтехніки), згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове оплатне користування (експлуатацію) транспортний засіб (спецтехніку) з такими характеристиками: вид - фронтальний навантажувач; марка (модель) - МУМС-11; виробник - СРСР; реєстраційний номер - НОМЕР_1 ; колір - оранжевий; рік випуску - 1990р.; ідент. №727; номер двигуна - НОМЕР_2 ; опис технічного стану транспортного засобу: придатний до використання, технічно справний; недоліки: відсутні; оціночна вартість Об`єкта оренди з урахуванням індексації: 500 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.1 договору договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 01 липня 2020 року та до повного виконання сторонами власних зобов`язань.

Відповідно до п. 4.3 договору орендар зобов`язаний в останній день строку цього договору повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані не гіршому, ніж на момент прийняття його орендарем з урахуванням нормального зносу, за актом приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди.

Згідно з ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді" і у такому випадку договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як встановлено судом, на момент закінчення договору, Самбірським комунальним підприємством Об`єднане не повернено, а позивач за первісним позовом протягом місяця після закінчення такого не звертався з заявою про припинення чи зміну умов, а тому судом першої інстанції правомірно встановлено, що договір оренди транспортного засобу від 10.01.2020 укладений між ФОП Войтиною Я.С. та Самбірським комунальним підприємством Об`єднане поновлений на той самий строк.

Як вбачається із змісту пункту 12.5 договору сторони визначили і погодили право орендодавця на одностороннє розірвання цього договору, письмово попередивши про це орендаря за 5 календарних днів.

Відповідно до положень ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що сторони, врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цього договору, що не суперечить вимогам статей 6, 525, 598, 627, 651 ЦК України та статей 188, 291 ГК України.

Як вбачається із матеріалів справи, оскільки відповідачем за первісним позовом не повернено об`єкт оренди, 23.10.2020 позивачем скеровано вимогу №23-09/20 про повернення об`єкта оренди, з проєктом акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди, в якій позивач за первісним позовом вимагав невідкладно після отримання відповідної вимоги повернути об`єкт оренди. Самбірське комунальне підприємство Об`єднане у зустрічний позовній заяві підтвердило отримання 28.10.2020 вимоги №23-09/20 від 23.10.2020.

З врахуванням наведеного вище правомірним є висновок суду першої інстанції, що оскільки матеріалами справи підтверджується обставина, що позивач відповідно до вимог законодавства та положень договору належним чином повідомив відповідача про припинення договору та відмову від продовження його дії, укладений 10.01.2020 між ФО-П Войтиною Я.С. та Самбірським комунальним підприємством Об`єднане договір про надання в оренду транспортного засобу (спецтехніки) є припиненим з 02.11.2020.

В матеріалах справи відсутні належні докази виконання відповідача за первісним позовом обов`язку щодо повернення об`єкта оренди - фронтального навантажувача марки - МУМС-11 позивачу за первісним позовом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно з п 7.5 договору сторони узгодили, що за порушення строку повернення об`єкта оренди орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення. Розмір щотижневої орендної плати визначатиметься як сума усіх годин експлуатації об`єкту оренди за один календарний тиждень його фактичного перебування в користуванні орендаря та становитиме тверду суму у розмірі 20 000,00 грн ( п. 3.1 договору).

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем за первісним позовом орендованого майна за актом приймання-передачі, а також не вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, наявні правові підстави для нарахування відповідачу неустойки у розмірі подвійної плати за час прострочення повернення орендованого майна після закінчення договору оренди, у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за період з 03.11.2020 по 01.10.2021 в сумі 1 897 142,84 грн і зазначена сума неустойки є правомірно нарахованою судом першої інстанції та підлягає стягненню з відповідача.

Посилання скаржника на те, що судом що у договорі оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020 не зазначено «обумовленого місця» для повернення об`єкта оренди, а п.4.5 цього договору передбачав виключно грошове відшкодування орендарем понесених орендодавцем витрат за доставку об`єкта оренди в обидві сторони, а також, неправомірно визначено «правову позицію» вимоги орендодавця про повернення об`єкта оренди від 23.10.2020, отриманої орендарем 28.10.2020, в якій вимагав невідкладно після отримання даної вимоги повернути об`єкт оренди - за адресою: м. Львів, вул. Богданівська, 42, що не було передбачено і суперечить п.4.5 договору, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки суд першої інстанції вірно встановив, що вимога №23-09/20 від 23.10.2020 є вимогою про припинення договору оренди. Відповідно до п.4.5 договору оренди транспортного засобу (спецтехніки) від 10.01.2020 орендар зобов`язаний в останній день строку цього договору повернути орендодавцю об`єкт оренди за актом приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди. Також, п. 4.5 договору сторони узгодили, що орендар вішкодовує орендодавцю, вартість доставки об`єкту оренди до місця експлуатації об`єкта оренди. Орендар також зобов`язується відшкодувати повну вартість доставки об`єкту оренди (у випадку його повернення орендодавцеві) до місця обумовленого орендодавцем. Отже, нормами п.4.5 договору оренди транспортного засобу (спецтехніки) та нормами ст.785 ЦК України передбачено, що обов`язок щодо повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії договору покладається на орендаря.

Щодо зустрічних позовних вимог, в яких позивач за зустрічним позовом зазначає, що договір № 168/09-19, який укладено у вересні 2019 року між сторонами спору на строк до 31.12.2019, є чинним, а оспорюваний договір б/н від 10.01.2020 просить визнати недійсним, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 у справі №914/2293/20 за позовом ФОП Войтини Я.С. до Самбірського комунального підприємства Об`єднане затверджено мирову угоду, в якій сторони визнали, що розмір заборгованості Самбірського комунального підприємства Об`єднане перед ФОП Войтиною Я.С. за договором оренди №168/09-19 від 02.09.2019 та оспорюваним договором оренди транспортного засобу (спецтехніки) б/н від 10.01.2020 становить 950 000,00 грн Ухвала Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 у справі №914/2293/20 набрала законної сили.

Отже, Самбірське комунальне підприємство Об`єднане визнало у мировій угоді договір б/н від 10.01.2020 та заборгованість за цим договором, однак в даній справі просить визнати такий договір недійсним, що суперечить попередній поведінці сторони та порушує принцип добросовісності, а відтак, судом правомірно відмовлено у задоволені зустрічної позовної заяви.

Скаржником не оскаржується рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Окрім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покладаються на скаржника.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275,276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 28.03.2022 у справі №914/3044/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Самбірського комунального підприємства Об`єднане №126-22/77 від 25.04.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/908/22 від 28.04.2022) - без задоволення.

2.Судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути у місцевий господарський суд

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.06.2022..

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.