УХВАЛА

м. Київ

16.06.2022Справа № 910/8815/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши матеріали

за скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління

на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу від 12.07.2021

у справі № 910/8815/20

за позовом Київського квартирно-експлуатаційного управління

до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру"

про зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача (стягувача): Руссов В.І. (представник);

від відповідача (боржника): не з`явився;

від ДВС: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київське квартирно-експлуатаційне управління звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про зобов`язання відповідача розробити та передати позивачу у відповідності до умов договору № 34-1020147 від 17.05.2017 погоджену технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель Міністерства оборони України для експлуатації та обслуговування адміністративно господарських будівель і споруд військових містечок лот

№ 5 - Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель на вул. Ямській, 42 у Голосіївському районі м. Києва та електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі № 910/8815/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021, позов задоволено.

На виконання вказаного рішення судом 12.07.2021 видано відповідні накази.

07.02.2022 до суду від Київського квартирно-експлуатаційного управління надійшла скарга на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу від 12.07.2021 у справі № 910/8815/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 призначено розгляд скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу від 12.07.2021 на 17.02.2022.

Державний виконавець в судове засідання 17.02.2022 не з`явився, вимоги ухвали суду від 09.02.2022 не виконав, копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66374069 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 у справі № 910/8815/20 не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 розгляд скарги відкладено на 01.03.2022.

21.02.2022 до господарського суду міста Києва від боржника надійшли пояснення на скаргу.

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Судове засідання 01.03.2022 з розгляду скарги не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2022 розгляд скарги призначено на 16.06.2022.

У судове засідання, призначене на 16.06.2022, з`явився представник скаржника (стягувача, позивача).

Інші учасники справи у судове засідання, призначене на 16.06.2022, не з`явилися, про дату, час і місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, неявка посадової особи органу державної виконавчої служби в судове засідання 16.06.2022 не є перешкодою для розгляду скарги.

У судовому засіданні 16.06.2022 представник скаржника надав усні пояснення по суті поданої скарги, повністю її підтримав.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Київське квартирно-експлуатаційне управління (скаржник, стягувач) звернулось до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 517/470 від 01.02.2022, відповідно до якої просить суд:

-визнати неправомірними дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2021 (ВП № 66374069).

-визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2021 (ВП № 66374069).

Скарга обґрунтована наступним.

На виконання рішення № 910/8815/20 від 22.12.2020, Господарським судом міста Києва було видано наказ № 910/8815/20 від 12.07.2021, який був пред`явлений на виконання до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підставі зазначеного наказу 13.08.2021 головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було видано постанову про відкриття виконавчого провадження № 66374069 (однак, вказана постанова на адресу Київського КЕУ не направлялася, та про її існування представнику стягувана стало відомо лише 26.01.2022 після ознайомлення з матеріалами справи)

З моменту подання заяви про примусове виконання рішення суду - з боку Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надсилалися жодні документи виконавчого провадження, з боку боржника так само не вчинялося жодних дій щодо виконання рішення суду, у зв`язку із чим, Київське КЕУ 22.11.2021 вих. № 517/6191 направило до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запит про хід виконавчого провадження. Жодної відповіді отримано не було.

В подальшому, уповноваженими представниками Київського КЕУ з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження неодноразово подавалися клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 21.12.2021 вих. № 517/6717, від 24.12.2021 та від 24.01.2022 вих. № 517/318.

Жодних відповідей на вищезазначені клопотання з боку Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надходило.

Лише 26.01.2022 уповноваженому представнику Київського КЕУ вдалося ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та лише 26.01.2022 стало відомо, що державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.09.2021 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка на адресу стягувача не надходила та про існування якої стало відомо лише 26.01.2022, за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66374069.

Стягувач вважає, що зазначена постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною, передчасною та такою, що не відповідає нормам закону, а дії державного виконавця при її винесенні є незаконними, безпідставними та такими, що порушують права та інтереси стягувача у виконавчому провадженні, з огляду на таке.

Стягувач стверджує, що державним виконавцем без належних на те підстав, без перевірки належного виконання рішення суду з правовідносин, що виникли між сторонами (укладений між сторонами договір), було вирішено питання про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи відповідну постанову виконанням з боку боржника рішення суду у повному обсязі.

Проте, за доводами стягувача, рішення суду з боку боржника не виконано.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2020 у справі № 910/8815/20 зобов`язано Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" розробити та передати на адресу Київського квартирно-експлуатаційного управління у відповідності до умов Договору № 34-1020147 від 17.05.2017 (далі - Договір) погоджену технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель Міністерства оборони України для експлуатації та обслуговування адміністративно-господарських будівель і споруд військових містечок лот № 5 - Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель на вул. Ямській, 42 у Голосіївському районі м. Києва та електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою.

Боржник листом від 26.01.2021 № 5/299, який був отриманий стягувачем 03.02.2021 за вх. № 515 (що підтверджується реєстраційним штрих-кодом Київського квартирно-експлуатаційного управління на вказаному листі), направив на адресу стягувача примірник "розробленої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель вул. Ямській, 42 у Голосіївському районі м. Києва та акти приймання-передачі наданих послуг.

Стягувач листом від 05.02.2021 № 517/640 повернув на адресу боржника оригінал розробленої та погодженої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель на вул. Ямській, 42 у Голосіївському районі м. Києва за Договором від 17.05.2017 № 34-1020147 у паперовому вигляді на 84 арк.; оригінал електронного документу, що містить відомості про результати робіт із землеустрою за Договором від 17.05.2017 № 34-1020147, на диску в кількості 1 шт.; копію наказу Центру ДЗК від 01.06.2017 № 124-к.

Вищенаведеним листом від 05.02.2021 стягувач повідомив боржника про ряд зауважень та недоліків технічної документації щодо невідповідності її умовам укладеного Договору та положенням законодавства, а саме: з матеріалів технічної документації вбачається перетин меж (знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини) проінвентаризованої за Міністерством оборони України земельної ділянки площею 0.4562 га з суміжною земельною ділянкою кадастровий номер :72:211:0009, яка сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі; (зазначений недолік встановлено при порівнянні електронного документу, що містить відомості про результати робіт із землеустрою за Договором та координат поворотних точок межі земельної ділянки, яка сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі, та отримана в порядку надання Держгеокадастром електронних сервісів (послуг) для сертифікованих інженерів-землевпорядників, надаємо топографічний план масштабу 1:500 із накладеними межами проінвентаризованої земельної ділянки та земельної ділянки кадастровий номер :72:211:0009); відсутність інформації в пояснювальній записці, на кадастровому плані, матеріалах щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та інших планово-картографічних матеріалах зі складу Технічної документації про суміжного землекористувача (земельної ділянки кадастровий номер :72:211:0009); суперечність між кадастровим планом, планом меж зон обмежень і сервітутів (11 запроектованих меж зон обмежень) та актом перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності, переліком обмежень щодо використання земельної ділянки (10 охоронних зон та обмежень).

Згідно частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, серед інших підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Отже, як стверджує стягувач, наявність в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки в силу приписів частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" є суттєвим недоліком розробленої боржником технічної документації, який не призведе до тої легітимної мети, через яку між стягувачем та боржником було укладено Договір.

Так, укладаючи Договір, стягувач мав на меті отримати якісно розроблену та погоджену технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель Міністерства оборони України для експлуатації та обслуговування адміністративно-господарських будівель і споруд військових містечок Лот № 5 - Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель на вул. Ямській, 42 у Голосіївському районі м. Києва для подальшої її реалізації щодо покладення земель оборони до Державного земельного кадастру, а також електронний документ, що містить відомості про результати робіт із землеустрою. Однак, боржник не виконав належним чином останній етап Договору та не передав на адресу стягувача належним чином розроблену технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Поряд з цим, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець не перевірив розроблення стягувачем технічної документації відповідно до умов Договору, діючих державних стандартів, норм та технічних умов, що звичайно ставляться до послуг відповідного характеру.

Стягувач вважає, що державний виконавець зобов`язаний був пересвідчитись у відповідності наданої боржником технічної документації, перевірити її зміст, а також здійснити перевірку якісного виконання такої роботи, а у разі відсутності необхідних знань - відповідно до статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" винести постанову про залучення експерта або спеціаліста.

Однак, на думку стягувача, державний виконавець не вчинив всіх заходів, необхідних для виконання рішення суду у повному обсязі, не переконався у його фактичному виконанні та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Стягувач звернув увагу, що не скасування оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження призведе до невиконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 у справі № 910/8815/20, порушить права стягувача на відновлення свого порушеного права, за захистом якого стягувач звертався до суду.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Так, згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом "а" частини першої статті 341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі № 920/149/18, під час оскарження рішень, діи? або бездіяльності державного виконавця чи іншоі? посадовоі? особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчии? документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК Украі?ни, вміщених у розділі VI "Судовии? контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначении? пунктом "а" частини першоі? статті 341 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, стягувач і боржник вважаються належним чином повідомленими, якщо документи виконавчого провадження надіслані їм за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріали справи не містять доказів надіслання стягувачу постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2021. Але після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 21.09.2021 (ВП № 66374069) - Київському КЕУ стало відомо 26.01.2022 про закінчення даного виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що скарга, направлена скаржником до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку 04.02.2022 є такою, що подана з дотриманням строку, встановленого частиною 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що будь-яких доказів, які б підтверджували фактичне виконання рішення суду з урахуванням наданих стягувачем зауважень до технічної документації, - боржником державному виконавцю не надано, матеріали виконавчого провадження таких доказів також не містять, що не спростовано ні боржником, ні державним виконавцем.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Приписами ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем дій щодо перевірки факту виконання боржником рішення суду згідно з наказом Господарського суду міста Києва № 910/8815/20 від 12.07.2021.

Суд відзначає, що положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" від 28.07.1999).

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про неправомірність дій державного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2021, а тому у суду наявні підстави для визнання неправомірною (незаконною) та скасування цієї постанови.

Відповідно до частини 1 статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За результатами розгляду скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління суд визнає доводи скаржника обгрунтованими, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

2.Визнати неправомірними дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2021 (ВП № 66374069).

3.Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2021 (ВП № 66374069).

Ухвала набирає законної сили 16.06.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст складено 21.06.2022.

Суддя С. В. Стасюк