УХВАЛА

м. Київ

28.06.2022Справа № 910/5032/22

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі:

1. Міністерства внутрішніх справ України

2. Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до 1. Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти»

2. Державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа»

про зобов`язання виконати обов`язки за договорами та стягнення 288 015, 52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Кропивницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (далі - позивач-1) та Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач-2) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія "Українські вертольоти" (далі - відповідач-1) та Державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» (далі - відповідач-2) про:

- зобов`язання відповідачів виконати зобов`язання за договором оренди повітряного судна від 15.10.2002 № 9.7.-02 та договором суборенди повітряного судна від 27.01.2010 № УВ.АРВ-12-006, а саме: передати позивачу-2 у справному стані вертоліт Мі-8МТВ із заводським номером НОМЕР_2 за актом приймання-передавання;

- стягнення 126 461, 26 грн. - пені та 161 554,26 грн. - штрафу.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. (частина 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19.

Прокурор зазначив, що ціна позову становить 288 015, 52 грн., що відповідає розміру заявлених до стягнення з відповідача-2 штрафних санкцій.

Разом з тим, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що прокурором також заявлено вимогу про зобов`язання відповідачів передати позивачу-2 у справному стані вертоліт Мі-8МТВ із заводським номером НОМЕР_2 за актом приймання-передавання.

Беручи до уваги те, що вказане рухоме майно має визначену балансову вартість та піддається вартісній оцінці, суд дійшов висновку, що вимога про передання позивачу-2 у справному стані вертольоту Мі-8МТВ із заводським номером НОМЕР_2 за актом приймання-передавання є вимогою майнового характеру.

За таких обставин, ціна позову у даному разі складає, як розмір штрафних санкцій у сумі 288 015, 52 грн., так і балансову вартість вертольоту Мі-8МТВ із заводським номером НОМЕР_2.

Отже, прокурору необхідно зазначити ціну позову, з урахуванням розміру штрафних санкцій та балансової вартості вертольоту Мі-8МТВ із заводським номером НОМЕР_2.

Також, в силу приписів пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором заявлено дві вимоги майнового характеру (про повернення майна та стягнення 288 015, 58 грн. штрафних санкцій), кожна з яких підлягає оплаті судовим збором окремо за встановленими ставками.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів позовної заяви вбачається що балансова вартість вертольоту Мі-8МТВ із заводським номером НОМЕР_2 складає 2 307 918, 00 грн.

З урахуванням вищевказаного, при зверненні з вказаним позовом Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону необхідно було сплатити судовий збір у сумі 38 939, 00 грн.

На підтвердження сплати судового збору прокурором до позовної заяви було долучено платіжне доручення від 14.06.2022 № 479 на суму 6 801, 23 грн., тобто у меншому на 32 137, 77 грн. розмірі від 38 939, 00 грн., що підлягали сплаті при зверненні до суду з заявленими позовними вимогами.

Беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку, що прокурор не дотримався окремих вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати прокурору строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання заяви із зазначенням ціни позову, з урахуванням усіх позовних вимог;

- подання доказів сплати судового збору у сумі 32 137, 77 грн.

4. Роз`яснити Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається https://ki.arbitr.gov.ua/.

Суддя В.С. Ломака