ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/340/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чернюк С.В.,

розглянувши справу №916/340/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, будинок 88; )

до відповідача: Національного університету «Одеська морська академія» (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Дідріхсона, будинок 8; )

про стягнення 812 724,97 грн;

представники сторін:

від позивача Ашихмін І.М.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Національного університету «Одеська морська академія», в якому просить стягнути з відповідача 812 724,97 грн, а саме: 803 755,67 грн за спожиту електричну енергію, 7757,18 грн пені, 1212,12 грн 3% річних.

В обґрунтування позову посилається на несплату відповідачем заборгованості за спожиту у грудні 2021 р. електричну енергію на суму 803 755,67 грн, яка була поставлена позивачем за Договором про закупівлю електричної енергії у постачальника №16-11 від 16.11.2021 р.

Ухвалою від 14.02.2022 позовну заяву (вх. №355/22 від 08.02.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду: відомих номерів засобів зв`язку відповідача (за наявності); доказів доплати 2438,17 грн судового збору.

17.02.2022 до суду надійшла заява позивача (вх. №4589/22) про усунення недоліків.

Ухвалою від 22.02.2022 прийнято позовну заяву (№355/22 від 08.02.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до розгляду, відкрито провадження у справі №916/340/22, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2022, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив, надіславши його позивачу одночасно з наданням відзиву до суду.

Рішенням зборів суддів від 24.02.2022 з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів рекомендовано з 24 лютого 2022 року, як тимчасовий захід, зняти з розгляду призначені справи, окрім невідкладних та продовжити роботу Господарського суду Одеської області у відповідності до ст.ст.10, 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану. В зв`язку з цим, призначене на 23.03.2022 підготовче судове засідання по справі не відбулось.

13.05.2022 за вх. №7956/22 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову.

Ухвалою від 17.05.2022 підготовче судове засідання по справі призначено на 20.06.2022.

З урахуванням матеріалів справи, пояснень позивача та вказаної заяви відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічна за змістом норма щодо наявності у відповідача права визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, закріплена у ч. 1 ст. 191 ГПК України.

Частина 4 вказаної статті також зазначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частинами 3, 4 ст. 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про закупівлю електричної енергії у постачальника №16-11 (далі Договір), згідно з п. 2.1. якого постачальник (позивач) продає електричну енергію, за кодом CPV за ДК 021:2015-093100000-5 Електрична енергія, споживачу (відповідачу), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Договір набрав чинності з моменту підписання Споживачем заяви-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору. У додатку до заяви-приєднання було визначено точки комерційного обліку Відповідача.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1.2.1. ПРРЕЕ (Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312) передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ, оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до додатку №4 до Договору «Порядок розрахунків» розрахунки за спожиту електричну енергію проводяться Споживачем на підставі отриманого від Постачальника рахунку (рахунки за спожиту електроенергію відображаються як №02-246/1, №02-9420/1 та №04-24600/1).

Додатковою угодою № 2 до Договору від 22.11.2021 р., керуючись вимогами ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», позивачем та відповідачем було змінено ціну за 1 кВт*год електричної енергію та викладено Додаток №2 «Комерційна пропозиція» у новій редакції.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

За розрахунковий період грудня 2021 р. ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» як оператора системи розподілу були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, за особовими рахунками №№246, 9420 та 24600 у грудні 2021 р. НУ «ОМА» було спожито загалом 172 815 кВт./год. електричної енергії на загальну вартість 803 755,67 грн. у т.ч. ПДВ.

Обсяги споживання електричної енергії Відповідачем підтверджуються довідками АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (Т. 1, а.с. 56-57).

На підставі вищезазначених даних, позивачем було виставлено відповідачу, та отримано представником останнього, рахунки за спожиту електричну енергію, а саме: №02-246/1 від 05.01.2022 р. на суму 401508,08; №02-9420/1 від 04.01.2022 р. на суму 122390,02 грн; №04-24600-ПВЦ/1 від 04.01.2022 р. на суму 279857,57 грн.

Відповідно до п. 5.7 Договору, оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання його Споживачем.

Згідно з п. 4 Комерційної пропозиції (викладеної у редакції Додаткової угоди №2), Клієнт здійснює оплату протягом 5 (п`яти) робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок ТОВ «ООЕК».

У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості за спожиту у грудні 2021р. електричну енергію, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача 803 755,67 грн заборгованості за спожиту електричну енергію підлягає задоволенню.

У зв`язку з не оплатою заборгованості за спожиту електроенергію, ТОВ «ООЕК» на підставі п. 6 Комерційної пропозиції та ст. 625 ЦК України нарахувало Відповідачу пеню в розмірі 7 757,18 грн та 3% річних в розмірі 1 212,12 грн.

Стаття 199 ГК України визначає, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Пунктом 6 Комерційної пропозиції, визначено розмір пені, зокрема 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який здійснюється нарахування та сплачується Споживачем за вимогою Постачальника.

В наслідок того, що відповідач належним чином не виконував договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої активної електричної енергії, відповідачу правомірно було нараховано пеню у розмірі 7 757,18 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок того, що Відповідач належним чином не виконував договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої активної електричної енергії, йому були нараховані 3% річних у розмірі 1 212,12 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 7757,18 грн пені та 1212,12 грн 3% річних, суд вважає їх правильними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення вказаних сум підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч.1 ст. 73 ГПК України зазначає, шо доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з матеріалів справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому є можливим застосування п.4 ст. 191 ГПК України стосовно ухвалення рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України та частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, за загальним правилом, встановленим ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Позивачем по справі сплачено 12 190,87 грн судового збору (згідно з платіжними дорученнями № від 31.01.2022 на суму 3397,03 грн, № від 28.01.2022 на суму 6355,67 грн, № від 16.02.2022 на суму 2438,17 грн).

З урахуванням зазначених норм, суд вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат по справі наступним чином: 50 відсотків сплаченого судового збору у сумі 6 095,43 грн підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету, а решта 50 відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 91, 129, 130, ч. ч. 3, 4 ст. 185, 191, 232, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, будинок 88; ) до Національного університету «Одеська морська академія» (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Дідріхсона, будинок 8; ) про стягнення 812 724,97 грн задовольнити.

2. Стягнути з Національного університету «Одеська морська академія» (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Дідріхсона, будинок 8; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, будинок 88; ) 803 755,67 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 7757,18 грн пені, 1212,12 грн 3% річних, 6095,43 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, будинок 88; ) з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) судовий збір у розмірі 6095,43 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № від 28.01.2022р.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 20 червня 2022 р. Повний текст рішення складено та підписано 30 червня 2022 р.

Суддя Р.В. Волков