ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 червня 2022 року Справа № 903/643/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участю секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства МВМ Шляхбуд

до відповідача: Луцької міської ради

про стягнення 1397560,10 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Денисюк О. І., адвокат, ордер серії ВК № 1028462 від 27.08.2021;

від відповідача: Іщик В. А., головний спеціаліст юридичного відділу, розпорядження №275-рб від 19.02.2021.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Приватне підприємство МВМ Шляхбуд звернулося до суду з позовом до Луцької міської ради про стягнення 1397560,10 грн. основної заборгованості.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивач вказує, що дана заборгованість виникла внаслідок неналежного виконання замовником Заборольською сільською радою (правонаступник Луцька міська рада) умов договору про закупівлю робіт № 10 від 05.10.2020 в частині повного розрахунку.

Ухвалою суду від 11.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.09.2021.

03.09.2021 та 07.09.2021 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю та електронною поштою направив на адресу суду відзив на позовну заяву № 1.1-8/4642/2021 від 03.09.2021, в якому зазначено, що відповідач вважає вказану позовну заяву безпідставною та необґрунтованою. Повідомляє суд, що у період з 17.12.2020 до 31.03.2021 (до моменту внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи Заборольської сільської ради) позивачем не подавалося жодних вимог у порядку ст. 105 ЦК України. В передавальному акті інформація щодо заборгованості в розмірі 1397560,10 грн відсутня, внаслідок чого відсутні правові підстави для відшкодування Луцькою міською радою коштів, зазначених у позові. Відповідач акцентує увагу суду, що до позовної заяви додано Акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року за формою КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 від 27.11.2020, але лише акт підписаний інженером з технічного нагляду фізичною особою-підприємцем Козаком Василем Веніаміновичем, а довідка, окрім підпису директора ПП МВМ Шляхбуд, не містить інших підписів. Таким чином, позивач свідомо вводить суд в оману. Разом з тим, звертає увагу суду, що доказів надсилання Заборольській сільській раді чи Луцькій міській раді Акта приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 від 27.11.2020 у період до 02.08.2021 до позовної заяви додано не було. Повідомляє суд, що Луцькій міській раді стало відомо про наявність договору про закупівлю робіт №10 від 05.10.2020 лише 04.08.2021, у зв`язку з надходженням листа ПП МВМ Шляхбуд від 02.08.2021. Більше того, додатками до вказаного листа були копії Акта приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 від 27.11.2020. В описі вкладення у цінний лист не вказано, що Луцькій міській раді відправлено оригінали зазначених документів, а вимога підписання копій цих документів є абсурдною. Відповідач стверджує, що позивачем не надсилалися Замовнику акт виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт у встановленій п. п. 6.7, 6.8 договору формі та у визначені строки, то відповідно останнім не було виконано взяті на себе Договором зобов`язання. Більше того встановити, що позивач у встановлені строки виконав основне зобов`язання неможливо, оскільки доказів такого виконання до позовної заяви додано не було. Повідомляє суду, що від органу державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт замовником не отримувався, а позивач не мав законного права на проведення жодних будівельних робіт, що свідчить про здійснення позивачем самочинного будівництва, поза межами договірних та законодавчих відносин.

В судовому засіданні 07.09.2021 судом було оголошено перерву до 05.10.2021.

20.09.2021 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив від 14.09.2021, в якій позивач звертає увагу суду, що рішення про реорганізацію Заборольської сільської ради шляхом приєднання до Луцької міської ради приймалось Луцькою міською радою (номер рішення 1/20 від 17 грудня 2020 року), однак у вказаному рішенні не встановлено порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, зокрема до Заборольської сільської ради. Зауважує, що згідно вказаного вище рішення Луцької міської ради №1/20 від 17.12.2020 р. Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Луцької міської ради, серед іншого, вирішено: Врахувати, що Луцька міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Жидичинської, Заборольської, Княгининівської та Іванчицівської сільських рад з 27.11,2020, (пункт 3 Рішення №1/20); Утворити комісії з реорганізації сільських рад, вказаних у п. 1 цього рішення, згідно з додатком 1 до цього рішення (пункт 4 Рішення №1/20). Комісіям з реорганізації сільських рад: Провести повну інвентаризацію активів та зобов`язань Жидичинської, Заборольської, Княгининівської та Іванчицівської сільських рад з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 31.12.2020 у присутності матеріально відповідальних осіб Жидичинської, Заборольської, Княгининівської та Іванчицівської сільських рад до 01.02.2021.Скласти передавальні акти майна, активів та зобов`язань Жидичинської, Заборольської, Княгининівської та Іванчицівської сільських рад та подати на затвердження Луцькій міській раді до 01.04.2021..... Враховуючи те, що рішенням №1/20 про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Луцької міської ради, прийнятим 17 грудня 2020 року, не встановлено строку заявления кредиторами своїх вимог до Заборольської сільської ради, а згідно ч. 5 ст. 105 ЦК України, такий строк може становити шість місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи, виникає сумнів у законності внесення 31 березня 2021 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи - Заборольської сільської ради. Позивач вважає, що оскільки у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників на підставі ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України шляхом універсального правонаступництва (переходять всі існуючі зобов`язання) позивач не наділений обов`язком звертатися до відповідача із вимогою про включення його кредиторських вимог до передавального акту. Крім того, рішенням Луцької міської ради №1/20 від 17.12.2020 Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Луцької міської ради, визначено, що Луцька міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Заборольської сільської ради з 27.11.2020. Вважає, що безпідставними є твердження відповідача про відсутність правових підстав для відшкодування Луцькою міською радою коштів зазначених у позові, в зв`язку з відсутністю в передавальному акті інформації щодо заборгованості в розмірі 1397560,10 грн.

05.10.2021 від позивача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання. У клопотанні представник позивача зазначає, що має намір доводити обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог шляхом подання додаткових письмових пояснень, електронних доказів та заяв свідків, що потребує більше часу для підготовки.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.10.2022 проти клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження не заперечив, додатково повідомив, що бажає подати докази.

В судовому засіданні 05.10.2022 з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи строки розгляду справи та завдання господарського судочинства, суд на місці ухвалив клопотання представника позивача задовольнити, продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів по 11.11.2021 та відкласти підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.10.2021 повідомлено позивача про те, що підготовче засідання відбудеться 19.10.2021; поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позов; поновлено позивачу строк на подання відповіді на відзив.

19.10.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів від 19.10.2021.

Представник відповідача заперечив проти приєднання доказів.

Згідно ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд ухвалив на місці не приймати до розгляду докази у справі, оскільки такі докази подано з пропуском встановленого строку на їх подання та представником не обґрунтовано причин його пропуску.

19.10.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи акту від 17.09.2021, який долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.10.2021 представник позивача просив суд оголосити перерву в судовому засіданні; представник відповідача не заперечив.

Судом було оголошено перерву до 02.11.2021.

02.11.2021 від позивача надійшло клопотання про призначення експертизи від 18.10.2021. У клопотанні представник позивача просить суд призначити по справі №903/643/21 судову експертизу; проведення експертизи доручити Рівненському НДЕКІД МВС, що знаходиться за адресою: 33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39; на вирішення експерта поставити такі питання:

- Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних Приватним підприємством МВМ Шляхбуд будівельних робіт з капітального ремонту проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку №25 б до будинку №47 у селі Забороль Луцького району Волинської області обсягам та вартості, визначеним у акті приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року на суму 1 397 560,10 грн.? Якщо не відповідають, то у чому полягають невідповідності?

02.11.2021 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів та просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів. Суд ухвалив на місці прийняти докази та долучити до матеріалів справи.

02.11.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до 04.11.2021.

03.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строків та долучення доказів, який прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

04.11.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про включення до переліку питань судової експертизи, які потребують висновку експерта. А саме:

- чи відповідає первинна звітна документація (форми КБ-2в, КБ-3) з капітального ремонту проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку №25б до будинку №47 у селі Забороль Луцького району, Волинської області за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

- чи відповідають виконані ПП МВМ Шляхбуд будівельні роботи з капітального ремонту проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку №25б до будинку №47 у селі Забороль Луцького району, Волинської області проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- які дефекти має відремонтоване дорожнє покриття проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку №25б до будинку №47 у селі Забороль Луцького району, Волинської області? Чи є ці дефекти істотними? Чи можливо усунути ці дефекти, якщо так, то яка вартість робіт на усунення вказаних дефектів?

Просить проведення даної будівельно-технічної експертизи доручити Волинському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 43.

В судовому засіданні 04.11.2021 судом було розглянуто клопотання представника позивача про призначення судової експертизи та заяву представника відповідача про включення до переліку питань, що потребують висновку експерта.

Ухвалою суду від 04.11.2021 призначено судову експертизу, проведення експертизи доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи.

06.12.2021 на адресу суду надійшло клопотання експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз № 1120-19-21 від 02.12.2021, в якому експерт просить погодити строк виконання експертизи, надати проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 у с.Забороль Луцького району Волинської області, забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта дослідження та забезпечити прибуття експерта до місця розташування об`єкта від Волинського відділення ЛНДІСЕ.

Ухвалою суду від 21.12.2021 провадження у справі № 903/643/21 поновлено з 28.12.2021 та призначено розгляд клопотання судового експерта на 28.12.2021; запропоновано сторонам подати суду проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 у с.Забороль Луцького району Волинської області.

В судовому засіданні 28.12.2021 представник відповідача надав додаткові матеріали необхідних для проведення експертизи, а саме: проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 у с.Забороль Луцького району Волинської області.

Ухвалою суду від 28.12.2021 клопотання експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз №1120-19-21 від 02.12.2021 Про організацію виконання експертизи задоволено; погоджено експерту Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз проведення експертизи в строк понад 90 календарних днів; надано експерту Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25 б до будинку № 47 у с.Забороль Луцького району Волинської області; зобов`язано позивача: забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта дослідження - проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 у с.Забороль Луцького району Волинської області, належні умови для роботи експерта; забезпечити прибуття експерта до місця розташування об`єкта від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз 04.02.2022 об 11:00 год; зупинено провадження у справі № 903/643/21 на час проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 04.11.2021, до одержання експертного висновку.

06.05.2022 від Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз надійшов лист № 1457/15/вих.-22/ЛЕП від 29.04.2022 з висновком експерта № 8843 від 29.04.2022.

Ухвалою суду від 09.05.2022 поновлено провадження у справі та повідомлено сторін про проведення підготовчого засідання 25.05.2022.

24.05.2022 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про проведення підготовчого засідання 25.05.2022 без участі його представника.

Представник відповідача не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

В судовому засіданні 25.05.2022, беручи до уваги строки розгляду справи, суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.06.2022.

Ухвалою суду від 25.05.2022 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 14.06.2022.

14.06.2022 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про долучення доказів на понесення судових витрат. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

14.06.2022 відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів оплати судової експертизи. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.06.2022 представник позивача позов підтримала з підстав наведених у ньому, представник відповідача позов заперечив з підстав наведених у відзиві.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

05.10.2020, за результатом проведення публічних закупівель за процедурою «відкриті торги», між Заборольською сільською радою (замовник) та Приватним підприємством «МВМ Шляхбуд» (підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт №10, предметом якого є зобов`язання підрядника на свій ризик по завданню замовника і за його рахунок виконати роботи: «Капітальний ремонт проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 у селі Забороль Луцького району Волинської області за ДК 021:2015:45233000-9 - Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг», та зобов`язання замовника надати підряднику затверджену проектну документацію, прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх відповідно до умов договору (далі договір) (а.с.8-15).

Відповідно до п. 4.1 договору договірна ціна робіт визначається на основі кошторису та складає 1545000,00 грн, в тому числі ПДВ 257500,00 грн. Договірна ціна складена відповідно до вимог ДСТУ БД 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно з п. 5.1 договору строки виконання робіт за цим договором встановлюються до 31.12.2020 року. Виконання робіт здійснюється у встановлені договором строки. Підрядник розпочинає виконання робіт після письмового узгодження об`ємів робіт із замовником (п. 5.2. договору).

Пунктом 6.1 договору сторони визначили, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником робіт після підписання сторонами актів.

Замовник здійснює щомісячні платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (типова форма №3-КБ), підписаних уповноваженими представниками сторін протягом 7-ми календарних днів з моменту підписання довідок про вартість виконаних робіт (типова форма №3-КБ), при наявності фінансування (п.6.6 договору).

Відповідно до п.6.7 договору, Акт виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) готує підрядник і передає його для підписання замовнику в паперовому та електронному вигляді 28 числа звітного місяця. Замовник протягом 3 (трьох) днів перевіряє правильність і реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт. Довідку про вартість виконаних робіт (типова форма №3-КБ) готує підрядник і передає її для підписання Замовнику в паперовому вигляді до 01-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були виконані роботи. Замовник протягом 3 (трьох) днів перевіряє правильність довідки і підписує її, у випадку безпідставного не підписання її на протязі 3-х днів, вона вважається прийнятою та підписаною замовником (п.6.8. договору).

Згідно з п. 6.9. договору кінцеві розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються після підписання акту прийняття об`єкту в експлуатацію, при наявності фінансування замовника. Замовник має право затримати кінцеві розрахунки за роботи, виконані з вини підрядника з недоробками і дефектами, виявленими при прийманні об`єкту в експлуатацію, до їх усунення та зобов`язати підрядника усунути недоліки за власний рахунок.

Пунктом 7.8.1 договору визначено, що замовник зобов`язаний передати підряднику об`єкт, придатний для виконання робіт. Передати підряднику в установленому порядку затверджену проектну документацію в 1 екземплярі та іншу дозвільну документацію, необхідну для будівництва об`єкта протягом 3 (трьох) днів після підписання цього договору.

Відповідно до п.7.8.3 договору замовник зобов`язаний забезпечити своєчасне фінансування будівництва у відповідності із умовами цього договору (при наявності фінансування). При відсутності фінансування, негайно письмово повідомити про це підрядника та зупинити подальше виконання робіт.

Згідно з п. 10.1 договору підрядник гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації на протязі термінів, визначених у гарантійному листі в складі поданої підрядником пропозиції конкурсних торгів, що становить 7 років. Початком гарантійних строків вважається день підписання акта про приймання-передачу закінчених робіт (об`єкт будівництва) (п. 10.3. договору).

Строк дії договору, відповідно до п.12.1 договору становить до 31.12.2020, а в частині розрахунків та гарантійних термінів до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками без будь яких зауважень.

На виконання умов договору сторони погодили договірну ціну у розмірі 1545000,00 грн та затвердили графік виконання робіт, а саме роботи мали виконуватись в період з жовтня 2020 по листопад 2020 (а.с.16-18).

Позивач на виконання умов договору склав замовнику для підписання та оплати Акт виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (типова форма №3-КБ), на суму 1397560,10 грн, які Заборольською сільською радою не підписано та не оплачено (а.с.19-32).

Згідно рішення Луцької міської ради від 17.12.2020 р. №1/20 «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Луцької міської ради» вирішено реорганізувати Заборольську сільську раду (, місцезнаходження Україна, 45623, Волинська обл., Луцький район, село Забороль, вул. Володимирська, будинок 34А) шляхом приєднання до Луцької міської ради (, місцезнаходження Україна, 43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, будинок 19). Визначено, що Луцька міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Жидичинської, Заборольської, Княгининівської та Іванчицівської сільських рад з 27.11.2020. Також вирішено забезпечити передачу майна, активів та зобов`язань Жидичинської, Заборольської, Княгининівської та Іванчицівської сільських рад на баланс виконавчих органів Луцької міської ради та (або) підприємств, організацій (установ, закладів), що перебувають у комунальній власності Луцької міської територіальної громади відповідно до передавального акту до 01.06.2021.

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача 1397560,10 грн заборгованості за договором на закупівлю робіт.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. До господарського суду вправі звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України (далі - ГПК України), полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття «охоронюваний законом інтерес» що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права та захисту підлягає порушене право

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.76 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 11, 629 ЦК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд зазначає, що укладений сторонами договір № 10 від 05.10.2020 за своєю правовою природою є договором підряду.

Як встановлено ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст.610 та 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно зі ст.613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ст.ст.614, 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 ГК України.

У відповідності до ч.1, 4 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє відповідача від покладених на нього обов`язків прийняти та оплатити роботи за ціною погодженою ним у договорі (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 06.08.2018 у справі №911/662/17).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013" встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

В листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.10 роз`яснено, що зазначені типові форми підлягають обов`язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Вказані документи в силу вимог законодавства повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов`язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 922/509/17.

Тобто, з первинних документів, якими є акти та довідки (КБ-2, КБ-3) має чітко вбачатись на виконання якого саме правочину вони сформовані та виконання підрядних робіт і їх вартість за яким правочином вони підтверджують. На підтвердження виконання обсягу робіт позивачем надано акти та довідки (КБ-2, КБ-3).

Відповідач, як правонаступник замовника в порушення вимог ст.ст. 853, 882 ЦК України, безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором.

З матеріалів справи вбачається, що вартість та строки виконання робіт погоджено сторонами та претензій з цього приводу немає. Також замовником не заявлялись претензії щодо обсягу та якості виконаних робіт. Відповідно до висновку експерта № 8843 від 29.04.2022, згідно якого експертом встановлено, що в результаті проведених вибіркових замірів та розрахунків з визначення обсягів фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту проїзної частини вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 в селі Забороль Луцького району Волинської області встановлено, що обсяги фактично виконаних робіт по всіх позиціях крім п.п. 53,54 установлення бетонних поребриків, відповідають обсягам включеним в акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2020 року, що складений підрядником ПП «МВМ Шляхбуд». В п.п. 53,54 акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2020 року включені роботи по встановленню бетонних поребриків в кількості 536 м, фактично встановлено бетонних поребриків 519м. Завищення вартості виконаних робіт по встановленню бетонних поребриків становить 3390,00 грн, звідси загальна вартість виконаних робіт по капітальному ремонту проїзної частини вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 в селі Забороль Луцького району Волинської області становить 1394170,00 грн.

Як зазначено в ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно узгодженого графіку виконання робіт термін виконання робіт за даною угодою: початок робіт жовтень 2020 завершення робіт листопад 2020.

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

На виконання умов договору підрядник виконав роботи, обумовлені договором, проте вони не були прийняті замовником з причин, що не залежать від підрядника.

Разом з тим, роботи виконані підрядником в повному обсязі, належним чином, якісно, відповідають вимогам договору, передані відповідачу.

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на виконання робіт за договором позивачем та відсутність факту оплати виконаних робіт відповідачем, господарський суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі № 916/17/20).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність врахування впровадженого «стандарту доказування «вірогідності доказів» у господарському процесі. Зокрема, про це йдеться у постановах Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 24.09.2020 у справі №922/2665/17, від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18. Наведені висновки Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права мають загальний характер.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

При цьому, слід враховувати висновки Верховного Суду, зокрема, викладені в перелічених постановах, щодо необхідності співставлення судом наданих позивачем і відповідачем доказів з огляду на їх вірогідність для правильного застосування положень статті 79 ГПК України.

Судом відхиляються заперечення відповідача щодо відсутності доказів надсилання Луцькій міській раді акту виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) за листопад 2020 року і довідки про вартість виконаних робіт (типова форма №3-КБ) від 27.11.2020, оскільки описом вкладення за накладною №679 від 02.08.2021 стверджується, що позивачем 02.08.2021 направлено на адресу відповідача, як правонаступника зобов`язань Заборольської сільської ради, повідомлення (супровідний лист) про виконання будівельних робіт на об`єкті: «Капітальний ремонт проїзної частини по вулиці Шевченка від будинку № 25б до будинку № 47 в селі Забороль Луцького району Волинської області» (типова форма №КБ-2в) і довідка про вартість виконаних робіт (типова форма №3-КБ) для підписання та оплати (а.с.33-37).

З огляду на зазначене, аргументи відповідача, викладені у відзиві, не спростовують доводів позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути 1394170,00 грн, в іншій частині відхлиленню через завищення вартості виконаних робіт на суму 3390,10 грн.

За результатами розгляду позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в сумі 20912,55 грн та витрати позивача пов`язані з проведенням експертизи на суму 5478,20 грн в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в іншій частині на суму 13,32 грн залишити за позивачем. Витрати відповідача пов`язані з проведенням експертизи в сумі 23,21 грн слід стягнути з позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 9586,95 грн залишити за ним.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Луцької міської ради (вул. Богдана Хмельницького,19, м.Луцьк, Волинська область, 43025, ) на користь Приватного підприємства МВМ Шляхбуд (вул.Старицького,21, офіс 5, м.Рівне, Рівненська область, 33013, код ЄДРПОУ 38402,00 грн (один мільйон триста дев`яносто чотири тисячі сто сімдесят гривень 00 коп.) основного боргу, 20912,55 (двадцять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 55 коп.) витрат по сплаті судового збору, а також 5478,20 грн (п`ять тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 20 коп.) витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

3. У позові в частині стягнення 3390,10 грн відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства МВМ Шляхбуд (вул.Старицького,21, офіс 5, м.Рівне, Рівненська область, 33013, ) на користь Луцької міської ради (вул. Богдана Хмельницького,19, м.Луцьк, Волинська область, 43025, ) 23,21 грн (двадцять три гривні 21 коп.) витрат за проведення судової експертизи.

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу на "23" червня 2022 року о 10:30 год.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

24.06.2022.

Суддя А. С. Вороняк