ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022м. ДніпроСправа № 904/4763/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявника): Єременко І.Л.;

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_1 (м. Дніпро)

про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі:

за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до ОСОБА_1 (м. Дніпро)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 в загальному розмірі 36 951 грн. 32 коп. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 в загальному розмірі 34 389 грн. 30 коп.;

- зобов`язати повернути балансоутримувачу - Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради комунальне нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 13,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов договору.

Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 в частині повного та своєчасного внесення орендної плати за період з 01.11.2017 по 31.07.2020, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 33 482 грн. 56 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 9.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 27.08.2019 по 27.08.2020 в сумі 906 грн. 74 коп.

В процесі розгляду справи судом від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 в загальному розмірі 36 951 грн. 32 коп., яка складається з наступних сум: 36 322 грн. 06 коп. - основний борг - орендна плата за період з 01.11.2017 по 20.10.2020; 629 грн. 26 коп. - пеня за період прострочення з 16.01.2020 по 21.12.2020.

Враховуючи, що позивачем було дотримано порядок звернення із такою заявою, визначений Господарським процесуальним кодексом України, заява була прийнята до розгляду та подальший розгляд справи здійснювався, виходячи із уточнених позивачем позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 36 322 грн. 06 коп. - основного боргу, 629 грн. 26 коп. - пені, 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 залишено без змін.

Отже, 29.11.2021 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2021 Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (вх. суду № 1268/22 від 02.06.2022), в якій він просить суд:

- переглянути рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 за нововиявленими обставинами;

- скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 у справі № 904/4763/20 та ухвалити нове рішення про відмову Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013.

Також, заявник просить суд стягнути з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на свою користь судові витрати у розмірі 10 510 грн. 00 коп.

В обґрунтування поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2022 по справі № 904/4855/21 прийнято рішення про задоволення позову ОСОБА_1 та визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальних громад міста № 382-ДКП/13, укладений 19.11.2013 між Фізичною особою-підприємцем Клименко Ю.Є. та Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради. Як зазначає заявник, за своєю юридичною суттю визнання недійсним договору оренди № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення по справі, що розглядається. Заявник зазначає, що постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2022 відповідач отримав 13.05.2022, тому строк, протягом якого він має право звернутися до суду з даною заявою, не є пропущеним.

Ухвалою суду від 07.06.2022 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами прийнято до розгляду, судове засідання по розгляду вказаної заяви призначено на 05.07.2022.

Слід відзначити, що у зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022 по теперішній час (07.06.2022), ухвала суду від 07.06.2022 не була відправлена учасникам даної справи засобами поштового зв`язку.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до вказаних положень, господарським судом було долучено до матеріалів справи Довідки про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 07.06.2022 була доставлена до електронної скриньки позивача - - 07.06.2022 (а.с.25 у томі 2) та до електронної скриньки третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 - 07.06.2022 (а.с.26 у томі 2).

Враховуючи вказане, позивач та третя особа, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, 07.06.2022 отримали ухвалу суду від 07.06.2022, що підтверджується довідками про доставку електронного листа на офіційні електронні адреси позивача та третьої особи.

Заявника (відповідача по справі) судом було повідомлено про зміст ухвали суду від 07.06.2022, шляхом передачі телефонограми, яку отримав особисто ОСОБА_1 14.06.2022, отже завчасно (а.с.27 у томі 2).

Враховуючи вказане, всі учасники справи були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У судове засідання 05.07.2022 з`явився представник заявника (відповідача); представники позивача та третьої особи у вказане судове засідання не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили. Як було встановлено вище, про день, час та місце розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач та третя особа були повідомлені належним чином.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи предмет та підстави заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у всіх учасників було достатньо часу для подання як пояснень з приводу поданої заяви, так і додаткових доказів, у разі такої потреби та у разі їх наявності, а також будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у заяві обставин.

Більше того, права позивача та третьої особи, як учасників справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав заявника (відповідача) на своєчасний розгляд поданої заяви судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом також відзначено, що у даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 05.07.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

У справі, що розглядається, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 36 322 грн. 06 коп. - основного боргу, 629 грн. 26 коп. - пені, 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 залишено без змін.

Під час прийняття вказаного судового рішення судом встановлено таке:

- 19.11.2013 між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, який у подальшому було перейменовано на Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Клименком Юрієм Євгеновичем (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 (далі - договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення (надалі - об`єкт оренди) загальною площею 13,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпро, бульвар Європейський, 2, у підвалі 5-ти поверхової будівлі, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 51 525 грн. 00 коп. без ПДВ, що перебуває на балансі Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю", для використання під розміщення санвузла для власного користування;

- доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано;

- предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів, які становлять розмір орендної плати, яка підлягає сплаті за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013, та яку відповідач відмовився сплатити у добровільному порядку;

- враховуючи положення укладеного договору та приймаючи до уваги підписання сторонами акту від 19.11.2013, суд дійшов висновку щодо належного виконання позивачем (орендодавцем) обов`язку щодо надання відповідачу в оренду відповідного вбудованого нежитлового приміщення;

- приймаючи до уваги виконання позивачем своїх обов`язків щодо надання відповідачу в оренду спірного майна, а також не внесення з боку відповідача платежів по орендній платі за період з 01.11.2017 по 20.10.2020, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013, положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 36 322 грн. 06 коп. були визнані судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки;

- крім того, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 9.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 16.01.2020 по 21.12.2020 в сумі 629 грн. 26 коп., які також були визнані правомірними та стягнуті з відповідача судом.

Таким чином, під час прийняття судового рішення у справі № 904/4763/20 підставою для стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 36 322 грн. 06 коп. основного боргу та 629 грн. 26 коп. пені, став встановлений судом факт порушення умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення Європейського Суду з прав людини у справах "Желтяков проти України" № 4994/04 від 09.06.2011).

За приписами частин 1, 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Суд відзначає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи;

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини заява № 69529/01 (пункти 27-28) та рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2 (пункт 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27- 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі Праведная проти Росії від 18.11.2004).

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18.05.2020 у справі 904/8052/16, від 12.05.2020 у справі № 910/206/17, від 20.01.2020 у справі № 910/4474/17, від 14.01.2020 у справі № 925/473/17 та від 13.11.2018 у справі № 903/1297/14.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, викладені в іншій справі висновки суду (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановления рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15, від 14.07.2020 у справі № 910/2923/15-г та від 15.01.2020 у справі №916/24/17.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Дніпропетровської області розглядалась справа № 904/4855/21 за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради; за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: 1) Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради; 2) Дніпровська міська рада про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальних громад міста, № 382-ДКП/13 від 19.11.2013.

Так, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 904/4855/21 було, зокрема, визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальних громад міста, № 382-ДКП/13 від 19.11.2013, укладений Фізичною особою-підприємцем Клименко Юрієм Євгеновичем та Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпровської міської ради.

Вказана постанова суду обґрунтована наступним:

- відповідно до пункту 1 рішення Дніпропетровської міської ради № 11/13 від 19.11.2003 було вирішено прийняти у комунальну власність територіальної громади міста обласні житлово-комунальні підприємства "Південне", "Центральний", "Лівобережжя" з майном, будівлями і спорудами, що перебуває на їх балансі відповідно до актів приймання-передачі від 18.08.2003, 10.09.2003, від 12.09.2003;

- водночас, наявність відповідного рішення міської ради (№ 11/13 від 19.11.2003), яке посвідчує право власності на спірне приміщення (у справі - за територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради), не змінює його правового статусу за умови встановлення у справі визначеного законом юридичного факту належності спірного приміщення до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку (висновок Верховного Суду у справі № 916/2069/17 від 18.07.2018);

- згідно з актом від 12.09.2003 приймання - передачі із спільної власності територіальних громад області до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства "Центральний", затвердженим головами міської та обласної рад, до переліку будинків житлового фонду ОЖКП "Центральний", що передаються до комунальної власності територіальних громад міста Дніпропетровська на 01.09.2003 включений житловий будинок №2 по вул. Миронова, введений в експлуатацію в 1958 році, загальна площа будинку 4602,7м2;

- пунктом 2 рішення Дніпропетровської міської ради № 11/13 від 19.11.2003 визначено внести об`єкти (пункт1 цього рішення) до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади на підставі зазначених актів приймання-передачі та інвентаризаційних відомостей;

- відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради № 42/61 від 06.10.2010 разом з додатком до цього рішення до переліку об`єктів нерухомого майна, що передаються на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, було додане приміщення в підвалі площею 13,3м2 по бульвару Європейський, попередній балансоутримувач -КЖРЕВП Бабушкінського району;

- рішення Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 за № 16/9 "Про проведення реорганізації комунальних підприємств житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради" було визначено, що "при цьому не підлягають передачі на баланс Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та таке інше) в жилих будинках".

- всупереч вказаному рішенню, спірне приміщення, що є частиною підвалу житлового будинку, було передано на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради;

- згідно з актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 01.06.2012 Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне виробниче підприємство Бабушкінського району передало на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради нежитлове приміщення у підвалі п`ятиповерхового житлового буднику площею 13,3м2 за адресою бульвар Європейський, 2;

- в довідці Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради №1743/2 від 11.10.2013 та акті Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району від 2012року було вказано, що нежитлове приміщення у підвалі п`ятиповерхового житлового буднику площею 13,3м2 за адресою бульвар Європейський, 2 не є допоміжним;

- в листі Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності №4/10-1935 від 24.11.2020 вказано, що згідно з результатами проведеної у 2017році технічної інвентаризації та технічного паспорту на нежитлове приміщення №IV в житловому будинку літ А-5 по бульвару Європейський, 2 площа приміщення дорівнює 13,4м2. Станом на 01.06.2018 загальна площа нежитлового приміщення №IV в підвалі в житловому будинку літ А-5, а ганок, а1 вхід по бульвару Європейський, 2 становить 13,4м2;

- у звіті, підготовленому ТОВ "БТІ ГРУП" у вересні 2020 року за результатами проведеного технічного обстеження спірного нежитлового приміщення, було встановлено 13,4кв.м нежитлового приміщення №IV складаються із: поз. IV-1, площею 4,8 кв.м; поз. IV -2, площею 6,3 кв.м; поз. IV -3, площею 0,9 кв.м; поз. IV -4, площею 1,2 кв.м. Ці приміщення не відокремлені і не виділені в окремий об`єкт нерухомого майна, вони сполучаються із іншими частинами нежитлового приміщення №IV, а саме із поз. IV -5, IV -6, IV -7;

- згідно з даними інвентаризаційної справи, наданих КП "ДМБТІ" ДМР, нежитлове приміщення IV-1, а1 вхід в цокольний поверх, що розташовані в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, відносяться до місць загального користування;

- нежитлове приміщення, яке за матеріалами інвентаризаційної справи станом на 23.05.2012, наданої КП "ДМБТІ" ДМР мало площу 9,1 кв.м і було позначене, як IV-1 переплановано. Шляхом зведення перегородок воно розділено на три поз., а саме поз. IV-2, поз. IV-3, поз. IV-2. Таке перепланування відображене в технічному паспорті від 13.03.2017;

- за результатом технічного обстеження, виходячи із усього вище зазначеного, встановлено, що нежитлове приміщення №IV в цокольному поверсі житлового будинку літ. А-5, а ґанок, а1 вхід в цокольний поверх, загальною площею 13,4 кв.м відносяться до місць загального користування і допоміжних приміщень, призначених для забезпечення належної експлуатації в цілому житлового будинку 2 по бульвару Європейському у місті Дніпро;

- рішенням Дніпровської міської ради № 60/62 від 21.10.2020 було знято з балансу нежитлове приміщення №IV в підвалі житлового будинку літ. А-5, а ганок, а1 вхід площею 13,4 по бульвару Європейському,2 Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради;

- в матеріалах справи відсутні докази про те, що приміщення нинішньої спірної котельні первинно планувалися як нежитлові приміщення, створення міською радою або іншими особами спірного приміщення шляхом нового будівництва або проведення реконструкції підвалів житлового будинку, їх перебудови у нежитлове приміщення на підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування.

- таке нерухоме майно не є комунальною власністю, а, як вже зазначалося, є власністю співвласників багатоквартирного будинку, в якому воно розташовано.

- спірне приміщення було допоміжним не лише у 2020 році, але і на момент укладення спірного договору від 19.11.2013. Враховуючи викладене, відповідач не мав відповідних прав на передачу в оренду спірного приміщення;

- викладене є підставою для визнання спірного договору недійсним відповідно до частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

- внаслідок безпідставного віднесення спірного майна до нежитлового приміщення на позивача за договором було покладено обов`язок сплачувати за оренду цього приміщенням протягом 2013-2020 років на користь особи, якій воно не належить;

- позивач, діючи добросовісно та маючи намір оформити право користування на спірне приміщення, не може нести негативних наслідків у зв`язку з порушеннями та помилками при прийнятті рішень органами місцевого самоврядування, які, презюмується, діють у межах правового поля.

Слід відзначити, що частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судовим рішенням у справі № 904/4855/21 встановлені обставини того, що договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 суперечить нормам чинного законодавства.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина 1 статті 236 Цивільного кодексу України).

Отже, договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 не створює юридичних наслідків для його сторін та є недійсним з 19.11.2013.

Таким чином, виходячи з норм статті 236 Цивільного кодексу України, обставина недійсності договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 існувала на момент ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 по справі №904/4763/20, однак стала відомою після прийняття рішення в межах іншої справи - №904/4855/21.

За переконанням суду, зазначена обставина містить всі складові для надання їй статусу нововиявленої: існування її на час розгляду справи; ця обставини не могла бути відома заявникові на час розгляду цієї справи; істотність даної обставини для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме, з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

Отже, звертаючись з позовом, позивач повинен довести наявність у нього порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також довести, що ці права порушені саме відповідачем.

Ураховуючи факт визнання судом недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №382-ДКП/13 від 19.11.2013, заборгованість за яким була предметом розгляду у даній справі № 904/4763/20, суд приходить до висновку, що права Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради відповідачем - ОСОБА_1 не порушені і у відповідача відсутній обов`язок зі сплати заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 в загальному розмірі 36 951 грн. 32 коп. на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

При цьому, у даному випадку для суду визначальним є встановлений факт недійсності договору, який не створює юридичних наслідків саме з моменту його вчинення.

Як було встановлено вище, істотною для справи № 904/4763/20 обставиною є факт недійсності договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013, який існував на момент винесення Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 13.04.2021, факт недійсності якого встановлений Центральним апеляційним господарським судом в межах апеляційного розгляду справи № 904/4855/21, предметом якої було визнання недійсним вказаного договору.

При цьому, визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 і є тими фактичними даними, що спростовують факти, встановлені при розгляді справи №904/4763/20, за результатами якої було прийнято рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021.

Слід зауважити, що про те, що договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013, буде визнано недійсним Центральним апеляційним господарським судом ні суду ні учасникам справи № 904/4763/20 не було відомо та не могло бути відомо.

Відповідно до статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 3 частини 3 статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

Приймаючи до уваги нововиявлену обставину, яка спростовує висновки суду у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 по справі № 904/4763/20 щодо порушеного права Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 по справі №904/4763/20 підлягає задоволенню у повному обсязі, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 по справі № 904/4763/20 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покладаються на позивача - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 320, 321, 325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 по справі №904/4763/20 задовольнити у повному обсязі.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 по справі №904/4763/20 скасувати.

3. У задоволенні позовних вимог Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 382-ДКП/13 від 19.11.2013 у загальному розмірі 36 951 грн. 32 коп. - відмовити у повному обсязі.

4. Стягнути з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 75; ідентифікаційний код 37454258) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3 153 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 05.07.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко