ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 рокуСправа № 912/123/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/123/22

за позовом Кропивницької міської ради, вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА", вул. Іллєнка Юрія, буд. 83Д, офіс 112, м. Київ, 04119

про стягнення 366 692,71 грн,

Представники сторін:

від позивача - Татарко Д.А. заступник начальника управління, посвідчення №0013 від 04.02.2021, виписка з ЄДР ;

від відповідача - участі не беруть.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Кропивницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА" про стягнення 406 692,71 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про несплату відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 6032 кв.м з кадастровим номером :29:202:0015 по вул. Віктора Чміленка, буд. 24-а в місті Кропивницькому, внаслідок чого товариство зберегло за рахунок Кропивницької міської ради, як власника земельної ділянки, грошові кошти, що підлягають стягненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою від 25.01.2022 суд відкрив провадження у справі № 912/123/22 та постановив розглядати справу №912/123/22 за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 16.02.2022.

14.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА" до суду надійшов відзив, з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач позов не заперечує. Вказує на наявність форс-мажорних обставин, зокрема карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, та повідомив про сплату на користь позивача 07.02.2022 грошових коштів в розмірі 40 000 грн, що підтверджує платіжним дорученням № 108 від 07.02.2022. Поряд з цим, за змістом відзиву відповідач просить відкласти підготовче засідання призначене на 16.02.2022 для проведення переговорів щодо укладення мирової угоди між сторонами.

16.02.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив про ненадання відповідачем доказів наявності форс-мажорних обставин. Також, позивач повідомив, що відповідач не звертався з пропозицією укладення мирової угоди.

16.02.2022 господарський суд відкрив підготовче засідання та оголосив перерву до 02.03.2022, про що постановлено протокольну ухвалу.

У зв`язку з введенням в країні воєнного стану, 02.03.2022 підготовче засідання у даній справі не проводилось, про що було розміщено відповідне оголошення на сайті суду.

Господарський суд листом від 18.03.2022 №912/123/22, з врахуванням запровадження на території України воєнного стану, повідомив учасників справи, зокрема про можливість брати участь в засіданні суду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, для чого є необхідним подати до суду відповідні заяви/клопотання, або письмово повідомити суд про можливість участі представників сторін в судовому засіданні за місцезнаходженням суду.

18.03.2022 від Кропивницької міської ради до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості у сумі 40 000 грн, позивач просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА" () на користь Кропивницької міської ради () безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 6032 кв.м з кадастровим номером: :29:202:0015 по вул. Віктора Чміленка, буд. 24-а в місті Кропивницькому у розмірі 366 692,71 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА" () на користь Кропивницької міської ради () судовий збір у розмірі 6 100,39 грн.

Також, 18.03.2022 позивачем подано до суду заяву про розгляд справи №912/123/22 без участі його представника.

Від відповідача відповіді на вищевказаний лист суду від 18.03.2022 не надходило.

Ухвалою від 10.05.2022, враховуючи, що відповідно до за ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами робота суду може бути припинена за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду та що станом на даний час Господарський суд Кіровоградської області працює у штатному режимі, у справі призначено підготовче засідання на 24.05.2022 о 14:00.

Ухвалою від 24.05.2022 господарський суд постановив - прийняти заяву від 18.05.2022 позивача про зменшення позовних вимог до розгляду та здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням вказаної заяви. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрити підготовче провадження у справі №912/279/22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.06.2022 о 09:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Судом вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене судове засідання - ухвала суду від 24.05.2022 направлена на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Іллєнка Юрія, буд. 83Д, офіс 112, м. Київ, 04119.

Зазначена ухвала направлена рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Органом поштового зв`язку повернуто на адресу суду конверти з вкладенням (ухвали по справі) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Ухвала суду від 24.05.2022 також, як і попередні ухвали, направлена на офіційну електронну адресу відповідача, яка підтверджена витягом з реєстру.

Отже, з метою не затягування розгляду справи, та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 29.06.2022 за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 29.06.2022 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступні обставини.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2021 №241904325, Товариство з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА" на підставі договору про передачу нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер:947, виданий 24.09.2020 та акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер:948,949 є власником нежитлової будівлі загальною площею 7122 кв.м. за адресою: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, б. 24-а (а.с. 27- 31).

За твердженням позивача, відомості про реєстрацію права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :29:202:0015 площею 6032 кв.м (м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, б. 24-а) під вказаним об`єктом нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Вказана обставина підтверджується витягом з Реєстру.

Отже, відповідач з 24.09.2020 належним чином не оформив право користування земельною ділянкою на якій перебуває об`єкт нерухомого майна, та не уклав з Кропивницькою міською радою відповідний договір оренди.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ст. 2, 3).

Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу належить на праві власності об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля за адресою: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, б. 24-а, на підставі Договору про передачу нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер:947, виданий 24.09.2020 та акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер:948,949. Реєстраційний номер нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 01.

Набутий відповідачем комплекс будівель за нормами ст. 181 Цивільного кодексу України є нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) та органічно і нерозривно пов`язаним з земельною ділянкою з кадастровим номером :29:202:0015. Тому передача відповідачеві права власності на комплекс будівель автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці будівлі та споруди.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

Крім того, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно ст. 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

Також, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Як зазначалося вище, земельна ділянка з кадастровим номером :29:202:0015, на якій розташований належний відповідачу об`єкт нерухомості належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Кропивницького в особі Кропивницької міської ради. Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України власником майна, фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою), також є територіальна громада м. Кропивницького в особі Кропивницької міської ради.

Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем - Кропивницькою міською радою.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, в тому числі, в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Згідно норм ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (стаття 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, за змістом абзацу 1 пункту 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про оцінку земель", технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Площа земельної ділянки, яка фактично використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА" відповідно до її меж складає 6032,22 кв.м.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.02.2021 № 573, виданого Відділом у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 6032,00 кв.м з кадастровим номером :29:202:0015 по вул. Віктора Чміленка, б. 24-а в м. Кропивницькому складає 15 183 194,25 грн (а.с. 32).

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься і у статті 21 Закону № 161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою, зокрема, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 271.1.1. пункту 271.1. статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

За правилами ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель з урахуванням коефіцієнта індексації є основою для визначення розміру земельного податку та розміру орендної плати.

В свою чергу, з 24.09.2020 по грудень 2021 року відповідач не сплатив кошти за користування земельною ділянкою за адресою: вул. Віктора Чміленка, б. 24-а в м. Кропивницькому: з кадастровим номером :29:202:0015, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість.

Позивач розрахував розмір заборгованості з 10.02.2021 (дата витягу з нормативно грошової оцінки земельної ділянки).

Однак, відповідачем невірно визначено розмір заборгованості за лютий 2021 року. Нарахування за лютий 2021 мають бути здійсненні з 10.02.2021 по 28.02.2021, а тому судом зроблено власний розрахунок заборгованості:

- з 10.02.2021 по 28.02.2021 - 15 183 194,25 грн/1х3%/365х19= 23 710,75 грн;

- з березня 2021 по грудень 2021 - 15 183 194,25 грн/1х3%/12х10=379 579,90 грн.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.18 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

З аналізу змісту норм ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, абз. 4 ч. 1 ст. 144, абз. 5 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Перевіривши розрахунок Кропивницької міської ради, який здійснено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, суд дійшов висновку, що він здійснений на підставі Земельного кодексу України та Податкового кодексу України (а.с. 28).

Враховуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для його часткового задоволення в сумі 363290,65 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОННА ВІОЛА", вул. Іллєнка Юрія, буд. 83Д, офіс 112, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 43803879) на користь Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ідентифікаційний код 26241020) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 6032 кв.м з кадастровим номером :29:202:0015 по вул. В.Чміленка, буд. 24а в м. Кропивницькому в розмірі 363290,65 грн, а також 5 449,36 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу (на електронну пошту ), відповідачу на поштову адресу вул. Іллєнка Юрія, буд. 83Д, офіс 112, м. Київ, 04119 та на електронну адресу .

Повне рішення складено 01.07.2022.

Суддя В.Г. Кабакова