ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2022 р. Справа №5010/1167/2012-Б-25/26

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс №18-3/04 від 18.04.2022 (вх.№01-05/847/22 від 19.04.2022)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 (суддя Рочняк О.В., повний текст складено 14.04.2022), постановлену за результатами розгляду

заяви ТзОВ Компанія Ніко-Тайс №30-2/01 від 30.01.2022 (вх.№2014/22 від 07.02.2022) про заміну способу та порядку виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019

у справі №5010/1167/2012-Б-25/26

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій Холдинг групп

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій Холдинг групп

за участю представників сторін:

від скаржника Грищенко О.М. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

Учаснику процесу роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 у справі №5010/1167/2012-Б-25/26 в задоволенні заяви ТзОВ Компанія Ніко-Тайс про заміну способу та порядку виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 у справі №5010/1167/2012-Б-25/26 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження, скасувати дану ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву ТзОВ Компанія Ніко-Тайс про зміну способу і виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 задоволити. Змінити порядок та спосіб виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 шляхом стягнення із ПАТ Меркурій Холдинг Груп на користь ТзОВ Компанія Ніко-Тайс кошти в сумі 3005774,00 грн., яка є вартістю спірного майна згідно п.1.1, 1.2 договору відповідального зберігання з правом користування від 12.02.2014: костиль 10 т, костиль 1 т, накладки 1006218-8,175 т, накладки 1006203-7,631 т, накладки 1006204-6,612 т, підкладки 1006206-8,173 т, противоугони 1006207-8,951 т, рельсо-шпальна решітка -2,250 т, рельсо-шпальна решітка -2,875 т, стрілочний перевод 1006198-7,00 т, стрілочний перевод 1006197-8,000 т, стрілочний перевод 1006196-6,000 т, хрестовина 1006199-6,000 т.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2022 справу передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Галушко Н.А., Орищин Г.В.

25.04.2022 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження, встановлено сторонам час на подання обґрунтованого відзиву, призначено розгляд справи на 01.06.2022, клопотання скаржника про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, проведення судового засідання призначене до розгляду за допомогою програмного забезпечення EasyCon за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НікоТайс, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

01.06.2022 та 15.06.2022 ухвалами Західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у них.

В судове засідання 22.06.2022 скаржник участь уповноваженого представника забезпечив, який надав свої пояснення щодо вимог та доводів апеляційної скарги та просив її задоволити скасувавши ухвалу суду першої інстанції та прийнявши нове рішення, яким подану заяву про зміну способу виконання рішення суду задоволити. Інші учасники провадження участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, учасники були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, неодноразове відкладення розгляду апеляційної скарги, достатність матеріалів справи для її розгляду по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших представників сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 12.02.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурій Холдинг групп (депонент) та Закритим акціонерним товариством Меркурій Холдинг групп (змінено найменування на ПрАТ Меркурій Холдинг групп) (виконавець), укладено договір відповідального зберігання з правом користування, за умовами якого депонент передає, а виконавець приймає на відповідальне зберігання наступне майно (матеріали): костиль 1006201 - 8,5550т, костиль 1006202 - 8,412т, накладки 1006218 - 8,175т, накладки 1006203 - 7,631т, накладки 1006204 - 6,612т, підкладки 1006206 - 8,173т, противоугони 1006207 - 8,951т, рельсо-шпальна решітка - 2,250т, рельсо-шпальна решітка - 2,875т, стрілочний перевод 1006198 - 7,000т, стрілочний перевод 1006197 - 8,000т, стрілочний перевод 1006196 - 6,000т, хрестовина 1006199 - 6,000т.

Умовами п.1.3. договору сторони погодили вартість майна, переданого на зберігання, визначивши його у сумі 3005774, 00 грн. без ПДВ. Пунктом 1.4 договору, визначено строк зберігання, який визначається відповідно до п.7.1 договору - до 10.12.2015.

При цьому сторони погодили, що депонент має право у будь-який час вимагати у виконавця повністю або частково майно, яке знаходиться на зберіганні, а виконавець зобов`язаний повернути таке майно впродовж п`яти днів з дня отримання вимоги (п. 3.2).

Відповідальність сторін визначена сторонами у п.4 договору, де вказано, що виконавець несе відповідальність за збереження і цілісність майна з дати передачі на зберігання і до дати повернення депоненту. У випадку знищення або пошкодження майна, яке зберігається, або його частини, виконавець повинен за свій рахунок повернути депоненту рівну кількість аналогічного майна в належному стані. У випадку неповернення майна Депоненту за першою вимогою, виконавець повинен виплатити депоненту неустойку у розмірі 0,55 від вартості майна за кожен день затримки.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 у даній справі, яка набрала законної сили, суд зобов`язав ПрАТ Меркурій Холдинг групп повернути майно, що знаходиться на його зберіганні ТОВ Меркурій Холдинг групп, а саме: костиль 1006201 - 8,5550т, костиль 1006202 - 8,412т, накладки 1006218 - 8,175т, накладки 1006203 - 7,631т, накладки 1006204 - 6,612т, підкладки 1006206 - 8,173т, противоугони 1006207 - 8,951т, рельсо-шпальна решітка - 2,250т, рельсо-шпальна решітка - 2,875т, стрілочний перевод 1006198 - 7,000т, стрілочний перевод 1006197 - 8,000т, стрілочний перевод 1006196 - 6,000т, хрестовина 1006199 - 6,000т. На виконання вказаної ухвали господарським судом 30.05.2019 видано наказ №601.

12.06.2019 головним державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59328284 щодо виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №601 від 30.05.2019 про зобов`язання ПрАТ Меркурій Холдинг групп повернути ТОВ Меркурій Холдинг групп (код 33601976) майно.

Виконавчий документ - наказ Господарського суду Івано-Франківської області №601 від 30.05.2019 повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, яке підлягає передачі згідно виконавчого документу постановою головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 11.11.2019.

Відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 у справі №5010/1167/2012-Б-25/26, суд замінив стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 у справі №5010/1167/2012-Б-25/26 з Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій Холдинг групп (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Промислова, 13, оф. 2, ) на правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, Київ, проспект Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ).

11.11.2021 постановою старшого державного виконавця ВДВС у м.Івано-Франківську Південну - Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження ВП №67471936 щодо виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №601 від 30.05.2019 про зобов`язання ПрАТ Меркурій Холдинг групп повернути ТОВ Компанія Ніко-Тайс майно.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС у м.Івано-Франківську Південну- Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 17.01.2022 (ВП №67471936) повернуто виконавчий документ - наказ Господарського суду Івано-Франківської області №601 від 30.05.2019 стягувачу, ні підставі п.6 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження: у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачеві в натурі.

З огляду на зазначені обставини, ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 у справі № 5010/1167/2012-Б-25/26, яка набрала законної сили не виконана, що і стало підставою для звернення заявника до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду.

Розглянувши подану заяву колегія суддів зазначає наступне.

Засіб захисту, котрий вимагається, повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України (заява №38722/02).

Відтак, ефективний спосіб правового захисту у розумінні Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній практиці.

Велика палата Верховного суду звертає увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідками (постанова Великої палати Верховного суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16)

Згідно положень статті 160 ГПК України, суд може змінити спосіб чи порядок виконання наказу суду в порядку, встановленому статтею 331 цього Кодексу.

Частинами 1,3 статті 331 ГПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положення ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження визначають, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання, чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Аналогічної позиції дотримується Верховний суд країни, що відображено у постанові від 25.11.2015 у справі № 3-1829цс15.

Колегія суддів з врахуванням положень ст. 16 ЦК України, яка визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути як примусове виконання обов`язку в натурі, так і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (при цьому розділяє їх як два різних способи захисту порушеного права), а також положень ст. 226 ГК України, яка визначає, що у разі невиконання зобов`язання про передачу управленій особі індивідуально визначеної речі вона має право вимагати відібрання цієї речі у зобов`язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків, та з врахуванням положень п.4 договору відповідального зберігання з правом користування від 12.02.2014 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Меркурій Холдинг Групп (яке замінено у виконавчому провадженні на Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс) та Закритим акціонерним товариством Меркурій Холдинг Групп вважає, що заявник, звертаючись із заявою про зміну способу виконання рішення, фактично просить змінити рішення суду та змінити первісно обраний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є підставою для відмови у задоволенні поданої заяви.

Відтак, колегія суддів зазначає, що висновки господарського суду про те, що дослідження обставин щодо стягнення збитків у вигляді втрати майна, яке передано на зберігання, здійснюється у позовному провадженні, де необхідно встановити елементи господарського правопорушення, натомість в ухвалі від 30.05.2019 у справі №5010/1167/2012-Б-25/26 такі обставини не були предметом дослідження, здійсненні при правильному тлумаченні норм права, що підлягають до застосування в даному спорі.

Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі Гірвісаарі проти Фінляндії, № 49684/99, від 27.09.2001).

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 у даній справі слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 276, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко Тайс № 18-3/04 від 18.04.2022 (вх.ЗАГС. №01-05/847/22 від 19.04.2022) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.04.2022 у справі № 5010/1167/2012-Б-25/26 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 04.07.2022.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.