ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3670/21

Розглянувши матеріали спраи за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України»

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

прo стягнення 765 215,28 грн. (зменшено до 536 743,51 грн.)

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Дзюбайло О.О.

відповідача: не з`явився

третьої особи: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (надалі відповідач), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (надалі третя особа) прo стягнення 765 215,28 грн. (зменшено до 536 743,51 грн.).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі № 911/3670/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2022 року підготовче засідання відкладено на 27.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від від 27.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 911/3670/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2022 року.

У судовому засіданні 10.02.2022 року оголошено перерву на 24.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 24.02.2022 року, не відбулося. Розгляд справи № 911/3670/21 призначено на 12.05.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 10.05.2022 року від відповідача надійшло клопотання б/н б/д про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 12.05.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та третя особа у судове засідання 12.05.2022 року не з`явилися. Розгляд справи відкладався на 26.05.2022 року.

26.05.2022 року у судовому засіданні судом оголошено перерву у розгляді справи № 911/3670/21 на 07.06.2022 року.

В судовому засіданні 07.06.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з?явились.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 07.06.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 30.10.2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (Орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (Орендар, відповідач) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1505 (далі - Договір) та Додаткові договори до Договору: №1 від 10.11.2014р., №2 від 12.01.2015р., №3 від 17.12.2015р., №4 від 16.01.2017р., №5 від 30.10.2017р., №6 від 31.10.2018р. та №7 від 03.02.2020р.

Наказом Фонду державного майна України від 05.08.2019 року №786 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, яке є правонаступником майна, прав та обов`язків, у тому числі, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області.

Враховуючи предмет спору та те, що Орендодавцем за договором оренди є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівський областях (далі - Орендодавець або Третя особа), останнього за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Відповідно до п. 1.1 Договору з урахуванням змін внесених Додатковим договором до Договору №7 від 03.02.2020 року та згідно Акту №4 приймання-передачі (повернення) від 20.11.2021 року Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення №1.4.129, №1.4.50, №1.4.68, №1.4.69, №1.4.100 загальною площею 251,9 кв.м. на 1-му поверсі термінала «Б» (далі-Майно).

З урахуванням змін внесених в п. 1.2 Договору Додатковим договором №7 до Договору майно знаходиться на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - Балансоутримувач) та розміщене за адресою: 08307, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30 вересня 2019 року і становить за незалежною оцінкою - 24 399 000,00 грн.

Згідно з п. 1.3 Договору майно передається в оренду з метою здійснення діяльності з авіаційних пасажирських перевезень.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами Договору та акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передавання підписують Балансоутримувач та Орендар.

Дотримуючись умов Договору зазначених вище, 30.10.2013р. був підписаний Акт №1 приймання-передачі державного майна, який є Додатком №2 до Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору передача Майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою оцінки.

Згідно з п. 3.1 Договору та змінами внесеними до нього Додатковим договором №7 до Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786, (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2019 року - 304 987,50 грн.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

За умовами п.3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% на 30% щомісяця, не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розділу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, згідно з рахунком-фактурою, який надає Орендарю Балансоутримувач.

Відповідно до п.3.6 Договору Балансоутримувачем було виставлено Орендарю за період травень 2021 - жовтень 2021 рахунки-фактури та відповідні Акти виконаних Послуг.

Дані рахунки-фактури та Акти виконаних Послуг були надані представникам Орендаря під підпис згідно з реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів за період надання послуг з 01.05.2021 року по 31.10.2021 року.

До обов`язків Орендаря згідно з п. 5.17 Договору належить до 15 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача Акт приймання-здачі виконаних послуг та рахунок. Підписаний Акт приймання-здачі виконаних послуг Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти днів. Також згідно з умовами п. 5.17 Договору Акти приймання-здачі виконаних послуг вважаються підписаними сторонами.

20.11.2020 року відповідно до Акту №4 приймання-передачі (повернення) державного майна до Договору Орендар повернув, а Балансоутримувач прийняв частину нежитлового приміщення №4.2.59 площею 69,7 кв.м. на четвертому поверсі пасажирського термінала «Б».

Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором та порушив умови п. 3.6 Договору, зазначеного вище, а також умови п.5.3 та 5.10 Договору, які передбачають, що до обов`язків Орендаря належить своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату. Щомісяця до 15 числа надавати Орендодавцеві та Балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України). На вимогу Орендодавця та Балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Позивачем направлялись відповідачу претензії №35- 28/5-243 від 10.08.2021 року та №35-28/5-266 від 19.10.2021 року з вимогою сплатити борг за Договором, але дані вимоги залишились не виконаними.

У порушення взятих на себе на умовах пунктів 3.6 та 5.3 Договору зобов`язань, відповідач не сплатив на користь позивача в повному обсязі орендну плату за період травень 2021 року - жовтень 2021 року, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 607 758,86 грн.

Відповідно до п.3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавстваУкраїни з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Також ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.8 Договору встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 21% від суми заборгованості.

У зв`язку з чим, позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача 607 758,86грн. основного боргу за період з травня по жовтень 2021 року; 3 745,02 грн. 3% річних; 20 834,32 грн. пені; 5 247,72 грн. інфляційних втрат та 127629,36 грн. штрафу в розмірі 21% (607 758,86 х21%).

В ході розгляду спору відповідачем подано відзив, в якому позовні вимоги заперечено.

В ході розгляду спору з врахуванням наданих відповідачем доказів щодо доплати 5 766,05 грн. 25.01.2022 року заборгованості за серпень 2021 року та з врахуванням інших сплат та перерахунку штрафних санкцій, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 410 243,92 грн. основного боргу, 4 555,15 грн. 3% річних, 25 818,49 грн. пені, 9 974,73 грн. інфляційних та 86 151,22 грн. штрафу в розмірі 21%, всього в загальній сумі 536 743,51 грн.

В заперечення позовних вимог відповідач також зазначає про безпідставність нарахування позивачем орендної плати в повному розмірі за наведений в позові період. Третя особа, яка є Орендодавцем за Договором, надала пояснення щодо узгодження з Орендарем питань про зменшення орендних платежів на 50%.

Також, з огляду на наведені у позові обставини, суд враховує, що позов подано Балансоутримувачем, який у відповідному зобов`язання за Договором витупає в якості третьої особи, яка не є стороною договору, однак відповідний договір породжує для неї певні права та обов`язки.

Тобто, Договір оренди передбачає виконання частини зобов`язання на користь Балансоутримувача, що допускається згідно зі ст.511 Цивільного кодексу України (У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора).

В той же час, правовідносини за Договором відповідача з Балансоутримувачем обумовлені домовленостями між Орендарем та Орендодавцем, які є сторонами договору.

Відповідач у відзиві посилається на норми Постанови Кабінету міністрів України № 611 від 15.06.2020 року «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», якою на період дії карантину розмір орендної плати для відповідача (для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів) має бути встановлено в розмірі 50%.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» №611 від 15.07.2020 року врегульовано питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину. Так, Постанова №611 передбачає суб`єктів, які мають право на отримання знижки, розмір застосовуваної знижки, термін надання відповідної знижки та суб`єктів, зобов`язаних забезпечити виконання Постанови.

Положеннями п. 1 Постанови № 611 встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу здійснюється у розмірі, зокрема, 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2.

У додатку 2 до Постанови № 611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків. Зокрема, до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків віднесено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів.

Відповідно до розділу 1 Договору, предметом Договору є державне нерухоме майно, - нежитлові приміщення на 1 поверсі терміналу «D». Відповідно до п. 1.3. Договору майно передається в оренду з метою здійснення діяльності з авіаційних пасажирських перевезень.

Таким чином, відповідач підпадає під дію Постанови № 611 за переліком додатку №2 і на нього поширюється порядок нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2.

Щодо проведення коригування орендних платежів за Договором та фактичної відсутності заборгованості зі сторони Орендаря відповідач пояснив, що ним у відповідності до умов Договорута чинного законодавства було сплачено 50% суми нарахованої орендної плати вчасно та у повній сумі, що підтверджується доданими до відзиву платіжними дорученнями і позивачем не заперечується з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Зокрема, питання про зменшення орендної плати на 50% на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» №611 від 15.07.2020 року було вирішено з Орендодавцем (Балансоутримувачем) - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівський областях наказом від 26.10.2020 року № 672 «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» з дати встановлення карантину.

Також, в матеріалах справи наявний Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 26.10.2020 року №672 яким визначено, що на період дії карантину нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати таким орендарям: ПАТ «Авіакомпанія «Міжнарордні авіалінії Увкраїни», зокрема, за договором № 1505 від 30.10.2013 року.

Предметом спору у справі є заборгованість з орендних платежів саме за Договором № 1505 від 30.10.2013 року, тому вищенаведений Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 26.10.2020 року №672 має значення для розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 Наказу №672, визначено управлінню орендних відносин забезпечити нарахування орендної плати орендарям за договорами оренди починаючи з дати встановлення карантину.

Також, згідно з роз`ясненням Фонду державного майна України від 13.08.2020 №10-16-16181, визначено, що рішення про застосування передбачених Постановою звільнень і знижок рекомендується приймати шляхом видання керівником регіонального відділення наказу або розпорядження. Разом з тим внесення зміни до договору оренди Постановою не вимагається.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З огляду на зміст ст.651 Цивільного кодексу України, міна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведені норми законодавства та обставини справи, сторони Договору правомірно в допустимій та прийнятній формі досягли домовленості внесення змін до Договору на підставі постанови КМУ № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.06.2020 року у спосіб, який відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам діяльності сторін. Крім того, поведінка Орендодавця та орендаря свідчить про відсутність між ними спору, пов`язаного зі зміною умов договору.

Таким чином, сторони Договору Орендодавець - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та Орендар - відповідач в досягли домовленості щодо нарахування орендної плати в розмірі 50% під час дії карантину і Орендодавцем здійснено перерахунок з зарахування фактично сплачених відповідачем платежі в рахунок майбутніх платежів.

В ході розгляду спору Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, як Орендодавець, підтвердив факт погодження нарахування орендної плати в розмірі 50% з дати встановлення карантину.

З огляду на норму ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, враховуючи, що сторони Договору висловили взаємну згоду на застосування до Договору постанови КМУ № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.06.2020 року, що засвідчили шляхом обміну відповідними листами, Орендодавцем з цього приводу видано відповідний розпорядчий документ, відсутність єдиного документу у формі додаткової угоди не спростовує факту досягнення сторонами взаємної домовленості щодо зміни умов Договору.

Матеріалами справи підтверджується факт своєчасної сплати відповідачем на користь позивача орендних платежів в розмірі 50% за серпень-жовтень 2021 року, за винятком недоплати в сумі 5 766,05 грн. за серпень 2021 року, яка була сплачена з простроченням лише 25.01.2022 року.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених у позові орендних платежів в розмірі решти 50%, на які щодо відповідача діє знижка.

Відтак, позивачем не доведено існування заборгованості відповідача зі сплати орендних платежів за Договором за наведений у позові період, що також виключає наявність підстав для тверджень про прострочення платежів та застосування відповідальності, за виключенням сплаченого з простроченням платежу в сумі 5 766,05 грн. за серпень 2021 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення сплати 5 766,05 грн. за серпень 2021 року за період з 20.09.2021 року по 24.01.2022 року.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як передбачено ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем сплати сплати 5 766,05 грн. за серпень 2021 року за період з 20.09.2021 року по 24.01.2022 року, на відповідну суму правомірним є нарахування 327,79 грн. пені, 56,87 грн. 3% річних, 133,62 грн. інфляційних та 1 210,87 грн. штрафу, тому відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 327,79 грн. пені, 56,87 грн. 3% річних, 133,62 грн. інфляційних та 1 210,87 грн. штрафу. В решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях прo стягнення 765 215,28 грн. (зменшено до 536 743,51 грн.) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (01030, м. Київ, вул. Лисенка, 4, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 327,79 грн. пені, 56,87 грн. 3% річних, 133,62 грн. інфляційних, 1 210,87 грн. штрафу та 25,93 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 30.06.2022 року