ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2212/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: Т.В. Іванова,

від відповідача: А.А. Ляшенко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД»

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 (суддя Рога Н.В., м.Одеса, повний текст складено 24.09.2021)

у справі №916/2212/21

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД»

про стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (надалі також ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД») про стягнення 214 979,77 грн., з яких: 205 723,26грн. заборгованості з орендної плати та 9 256,51 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повної та своєчасної оплати орендної плати за укладеним між сторонами договором оренди від 09.10.2019 №57, у зв`язку з чим з березня 2020 року по червень 2021 року утворилась заборгованість з орендної плати до Державного бюджету України у спірній сумі, на яку позивачем за період з 12.01.2021 по 12.07.2021 нараховано пеню на підставі пункту 3.7. договору, статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Заперечуючи проти позову відповідач вказав на відсутність у нього обов`язку на підставі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України сплачувати орендну плату, пославшись на те, що позивачем було відключено орендовані приміщення від енергопостачання та опалювальної системи, здійснювалися перешкоди у користуванні орендованим майном.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2212/21 позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати у розмірі 205 723,26 грн., 3 471,60 грн. пені. Стягнуто з ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 137,92 грн. В решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції, встановивши факт неналежного виконання ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» прийнятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати орендної плати, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення основного боргу у заявленому позивачем розмірі. При цьому суд не прийняв доводи відповідача щодо звільнення його від сплати орендної плати, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування обставин, що унеможливлювали користування орендованим майном.

В частині позовних вимог про стягнення пені, суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, встановив наявність підстав для їх часткового задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що з моменту підписання договору і до березня 2020 року ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» усі покладені на нього обов`язки за договором виконувало своєчасно та у повному обсязі. Причиною несплати відповідачем орендних платежів стало грубе порушення умов договору зі сторони позивача, а саме: відключення орендованого приміщення від енергопостачання та опалювальної системи, неодноразове перешкоджання у доступі до приміщення, перешкоджання у користуванні об`єктами інфраструктури (санвузли та ін.).

Наведені обставини, а також передання відповідачу орендованих приміщень в поганому стані, які потребували проведення ремонтних робіт, унеможливили використання відповідачем орендованого майна за його цільовим призначенням, а тому на підставі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України відповідач має бути звільнений від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

В апеляційній скарзі скаржник вказав на порушення його права на отримання копії позовної заяви, яка була направлена позивачем на адресу ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД», за якою товариство було зареєстровано до 2020 року, хоча листування між сторонами велося та неодноразово відповідачем повідомлялося про зміни в реєстрації.

Порушення судом норм процесуального права полягає у тому, що в судовому засіданні, яке відбулося 23.09.2021, незважаючи на відсутність представника відповідача та його клопотання про відкладення розгляду справи, знаходження Одеської області в активній стадії боротьби з коронавірусом Covid-19, а також ігноруючи клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, суд прийняв рішення про задоволення позову.

Одночасно з поданням апеляційної скарги ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

30.05.2022 до суду апеляційної інстанції від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу (за вх.№765/22/Д5), в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях зазначило, що твердження апелянта про порушення судом норм процесуального права в частині розгляду справи за відсутності відповідача є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, апелянт проти розгляду справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами не заперечував, клопотання про проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження не заявляв.

Щодо доводів апеляційної скарги про направлення відповідачу копії позовної заяви за неналежною адресою, позивач зазначив, що позовна заява направлялась за адресою, зазначеною в договорі оренді, до якого зміни щодо місцезнаходження орендаря не вносились. Також на адресу Регіонального відділення від відповідача не надходило жодного листа-повідомлення про зміну адреси реєстрації або адреси листування ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД».

Крім того, позивач зауважив на тому, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, адресою ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» на момент розгляду справи була наступна: Митна площа, будинок 1-Б, м.Одеса, 65026. Натомість відповідач у судові засідання не з`являвся, користувався своїми процесуальними правами, передбачені статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, подавав процесуальні документи. Матеріалами справи підтверджено, що апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи, а також отримував документи від інших учасників.

Також позивач зазначив, що твердження відповідача про те, що орендоване майно було передане в поганому стані, спростовуються фотофіксацією до звіту про незалежну оцінку від 18.06.2019 та пунктом 3.5 цього звіту, в якому зазначено, що оцінювач визнає використання об`єкта оцінки в якості адміністративно-побутових приміщень фізично можливим, дозволеним із законодавчої точки зору, і економічно доцільним. Твердження ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» стосовно того, що орендоване майно потребує ремонту, є безпідставними, оскільки в акті приймання-передавання державного нерухомого майна від 09.10.2019 до договору оренди сторони погодили, що стан майна на момент укладення договору не потребує капітального ремонту, зауважень під час підписання акту у сторін не було. Доводи ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» щодо перешкоджання у доступі до приміщення та у користуванні санвузлом не відповідають дійсності, так як орендар протягом терміну дії договору оренди жодного разу не звертався до Регіонального відділення зі скаргами на балансоутримувача.

27.06.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» надійшла заява (вх.№1003/22 від 27.06.2022), в якій скаржник просив:

1)залучити до участі у справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Головного представництва;

2)зобов`язати Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Головного представництва надати суду наступну інформацію та документи:

-договори про надання комунальних послуг орендарю (електро-, газо-, водо-, теплопостачання), інші договори, пов`язані з виконанням сторонами договору оренди державного нерухомого майна від 09.10.2019 №57;

-договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна за договором оренди державного нерухомого майна від 09.10.2019 №57.

Основні доводи заяви зводяться до того, що договір оренди від 09.10.2019 №57 є багатосторонньою господарсько-правовою угодою, укладеною між ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (орендарем) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавцем) і Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Головного представництва (балансоутримувачем, надалі ДП «АМПУ»).

При цьому, як зазначив скаржник, згідно із умовами договору від 09.10.2019 №57 орендна плата перераховується не тільки до державного бюджету, а й балансоутримувачу (ДП «АМПУ»), відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Натомість розрахунок позовних вимог позивачем здійснено без урахування цієї умови договору.

Окрім того, ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» наголосило на тому, що основні функції орендодавця, які визначені у договорі, виконує саме ДП «АМПУ», незважаючи на його статус балансоутримувача майна, оскільки саме ДП «АМПУ» безпосередньо виконує функції управління орендованим майном, контролю за його збереженням та утриманням у належному стані, а також забезпечує не тільки надання комунальних послуг, а й сам доступ до орендованого майна. В обґрунтування зазначених доводів апелянт вказав про те, що орендовані приміщення обладнані приладами обліку, які фіксують обсяг споживання наданих комунальних послуг, але документи, в яких зафіксовані показники приладів обліку на постачання електроенергії, газу, води та тепла знаходяться в орендованих приміщеннях на території порту, доступу до яких відповідач не мав та на даний час не має. Між тим, як зазначив скаржник, вказані документи, а також лист ДП «АМПУ» за вих.2794/19-06-04 від 22.10.2021 та лист ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» №21/22-06 від 22.06.2021, є доказами безпідставного неодноразового припинення надання майновому комплексу яхт-клубу комунальних послуг, що, в свою чергу, надає орендарю правові підставі відповідно до частини четвертої статті 762 Цивільного процесуального кодексу України вимагати зменшення орендної плати або вимагати звільнення від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане.

Також скаржник звернув увагу суду на те, що яхт-клуб «Адмірал», в силу специфіки господарської діяльності, представляє собою єдиний майновий комплекс. Головним партнером, від якого критично залежить робота яхт-клубу, є ДП «АМПУ», з яким укладено договори оренди гідротехнічних споруд, а саме: договір оренди державного рухомого майна (апарелі, понтонів) від 15.06.2018 №2317-П-ОДФ-18 та договір оренди державного рухомого майна (понтону) від 23.08.2019 №2689-П-ОДФ-19, завдяки яким яхт-клуб здатний виконувати свою головну господарську функцію, яка полягає у забезпеченні плавзасобів стоянкою у причалу, їх сезонним зберіганням, водою, електроенергією, зв`язком та ремонтом.

ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» зазначило, що заборона експлуатації вказаних гідротехнічних споруд та технічних засобів унеможливлює експлуатацію всього майнового комплексу яхт-клубу. Причини та економічні наслідки такої заборони досліджуються у господарській справі №916/3112/21 за позовом ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» до ДП «АМПУ» в особі Одеської філії ДП «АМПУ» про перерахування суми орендної плати у зв`язку з необхідністю проведення ремонтних робіт значного обсягу та вартості (ставиться питання ремонту всього майнового комплексу як єдиного об`єкта) та отримання необхідних дозвільних документів. Господарським судом Одеської області ухвалою від 22.12.2021 у справі №916/3112/21 було витребувано докази, які мають суттєве значення і для розгляду даної справи. Але вказана ухвала суду досі не виконана, а судове засідання відкладено на невизначений строк з урахуванням обставин, пов`язаних зі строком дії воєнного стану.

Скаржник повідомив, що він неодноразово звертався до ДП «АМПУ» із пропозицією, яка полягала у залученні ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» інвестиційних коштів для фінансування ремонту та модернізації орендованого майнового комплексу, зокрема, з листом за вих.№18-02/22 від 08.02.2022, проте відповіді на пропозицію, як і доступу до орендованого майнового комплексу ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» отримано не було.

До заяви скаржником долучено такі документи:

1)завірену копію ухвали Господарського суду Одеської області від 22.12.2021 у справі №916/3112/21, якою:

клопотання ТОВ «Адмірал сервіс ЛТД» про витребування доказів (вх. № 34742/21 від 22.12.2021) задоволено;

витребувано у Капітана Одеського морського порту інформацію щодо: причин неможливості експлуатації державного рухомого майна - апарель (інв. № 061125); понтон П-69 (інв. № 061069); понтон П-70 (інв. №061124); понтон П-71 (інв. №061071); понтон П-73 (інв. №061073); понтон П-75 (інв. №061075); понтон П-77 (інв. № 061077); дати початку дії заборони на експлуатацію зазначеного майна; підтвердження причини неможливості подальшої експлуатації майна (листи, розпорядження, накази, записи в книгах реєстрації, копії телефонограм, копії листів з електронної пошти та інші документи); усіх фактів блокування роботи вищезгаданих понтонів за період 2020- 2021 року, та надати документи, які підтверджують такий факт;

встановлено строк для подання витребуваних судом доказів до 14.01.2022;

2)завірену копію протоколу судового засідання від 11.02.2022 у справі №916/3112/21 щодо виконання ухвали про витребування доказів;

3)завірену копію ухвали Господарського суду Одеської області від 07.04.2022 у справі №916/3112/21, якою відкладено судове засідання;

4)незавірену копію листа Одеської філії ДП «АМПУ» вих.№2794/19-06-04 від 22.10.2021 на адресу ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД», в якому адміністрація, пославшись на те, що станом на 21.10.2021 між Одеською філією ДП «АМПУ» та ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» не укладено договори на відшкодування витрат з водопостачання, водовідведення та електропостачання, обов`язок з укладення яких покладено на орендаря умовами договору оренди нерухомого майна №2770-П-ОДФ-19 від 27.07.2021, вказала про відсутність підстав для надання адміністрацією послуг з водопостачання, водовідведення, електропостачання, у зв`язку з чим попередила про відключення від мереж після 25.10.2021. Також адміністрація повідомила, що у зв`язку з існуючою заборгованістю з оплати орендних платежів за договорами оренди державного рухомого майна №2317-П-ОДФ-18 від 15.06.2018 та №2689-П-ОДФ-19 від 23.08.2019, остання вимушена вжити заходів щодо розірвання договору оренди та припинення надання комунальних послуг на плавзасоби;

5)незавірену копію листа ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» №21/22-06 від 22.06.2021 на адресу Одеської філії ДП «АМПУ», в якому товариство повідомило про те, що: станом на 22.06.2021 на його адресу не надходило жодних рахунків на оплату відповідно до умов договорів оренди державного рухомого майна №2317-П-ОДФ від 15.06.2018 та №2689-П-ОДФ-19 від 23.08.2019; в період з 25.05.2021 по 02.06.2021 діяльність ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» фактично була зупинена за розпорядженням Управління (служби) капітана Одеського морського порту; в період з 25.05.2021 по 02.06.2021 було відсутнє водопостачання, що спричинило великі незручності для клієнтів ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД»; орендоване майно (понтон П-77) орендар може використовувати лише на 30%, у зв`язку з чим просило адміністрацію вжити усіх заходів щодо усунення перешкод, які виникли перед ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» зі сторони Одеської філії ДП «АМПУ», та надати відповідь на цей лист;

6)незавірену копію договору оренди державного нерухомого майна №2317-П-ОДФ-18 від 15.06.2018, укладеного між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі першого заступника начальника адміністрації Одеського морського порту (орендодавцем) та ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (орендарем), предметом якого є надання в оренду апарелі та понтонів;

7)незавірену копію договору оренди державного нерухомого майна №2689-П-ОДФ-19 від 23.08.2019, укладеного між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі першого заступника начальника адміністрації Одеського морського порту (орендодавцем) та ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (орендарем), предметом якого є надання в оренду понтону та апарелі;

8)незавірену копію листа ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» Капітану Одеського морського порту №1/05-02 від 01.10.2021, в якому Товариство просило: повідомити причини неможливості експлуатації державного рухомого майна, яке передано йому в оренду згідно із договором №2317-П-ОДФ-18 від 15.06.2018 та №2689-П-ОДФ-19 від 23.08.2019; повідомити дату початку дії заборони на експлуатацію зазначеного майна; надати копії документів, які підтверджують причину неможливості подальшої експлуатації майна; повідомити про усі блокування роботи вищезгаданих понтонів за період 2020 2021 роки, та надати документи, які підтверджують такий факт;

9)незавірену копію листа ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» на адресу Одеської філії ДП «АМПУ» №18-02/22 від 08.02.2022, в якому просив: надати дозвіл на проведення капітального ремонту орендованого державного майна (плавзасобів) відповідно до вартості ремонтних робіт, які необхідні для належного функціонування орендованого майна відповідно до додатку до цього листа, з усім необхідним пакетом документів для проведення таких дій та дій, пов`язаних з продовженням класифікаційних свідоцтв у ДП «КТ «Регістр судноплавства України»; у випадку відмови орендодавця від проведення капітального ремонту орендованого майна, просив прийняти одне з наступних рішень: надати дозвіл на розробку проекту гідротехнічних споруд біля причалу №17, з наданням архівної копії аналогічного проекту; надати дозвіл на придбання та заміну об`єктів оренди новими сучасними плавзасобами (понтонами); на період до моменту відновлення класифікаційних свідоцтв на орендоване майно, зупинити нарахування орендної плати;

10)опис вкладення у цінний лист на ім`я ДП «АМПУ» про надіслання заяви про залучення третьої особи.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 28.06.2022 заяву скаржника, протокольною ухвалою суду відмовила у її задоволенні з огляду на наступне.

У відповідності до положень статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Межі перегляду в суді апеляційної інстанції передбачено у статті 269 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини першої якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої - третьої статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаним про розгляд справи №916/2212/21 в Господарському суді Одеської області, але не звертався із заявою про залучення Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Головного представництва до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у встановлені статтею 50 Господарського процесуального кодексу України строки (до початку першого судового засідання з урахуванням того, що згідно із ухвалою суду від 30.07.2021 справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження).

Звертаючись із відповідною заявою до суду апеляційної інстанції, відповідач не заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відповідного клопотання про залучення третьої особи, а також не обґрунтував підстави для залучення ДП «АМПУ» в особі Головного представництва в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, і як вони узгоджуються з предметом позовних вимог у цій справі про стягнення заборгованості з орендної плати до Державного бюджету України (без урахування сум орендної плати, яка має перераховуватись балансоутримувачу) за договором оренди від 09.10.2019 №57, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (орендарем), та погодженим з ДП «АМПУ» (Одеською філією ДП «АМПУ»).

Щодо наданих додаткових доказів колегія суддів зазначає, що частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14.

Відповідно до висновку щодо застосування приписів статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17 та від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - позивача).

При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №46/603.

Скаржник, долучаючи до заяви (вх.№1003/22 від 27.06.2022) копії документів, перелік яких наведено вище по тексту цієї постанови, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів не заявляв, об`єктивні причини неподання доказів до суду першої інстанції, які унеможливили своєчасне вчинення такої процесуальної дії, у заяві (вх.№1003/22 від 27.06.2022) жодним чином не обґрунтував.

Враховуючи викладені норми процесуального закону та наведені вище обґрунтування, у задоволенні заяви скаржника (вх.№1003/22 від 27.06.2022) слід відмовити.

Рух справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2212/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/2212/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

28.03.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/2212/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022 апеляційну скаргу ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2212/21 залишено без руху з підстав неповажності зазначених у скарзі причин пропуску строку на подання скарги.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2022 поновлено ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі № 916/2212/21; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційної скаргою; роз`яснено учасникам справи про їх право подати до суду відзив на апеляційну скаргу до 30.05.2022; роз`яснено учасникам справи про їх право подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми у вигляді їх повернення заявникові без розгляду; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2212/21; повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії, використовуючи засоби електронного зв`язку (підсистеми «Електронний суд», офіційної електронної пошти суду).

Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України та продовженням воєнного стану в Україні, наказом голови Південно-західного апеляційного господарського суду №10-ОД від 13.05.2022 «Про особливий режим роботи Південно-західного апеляційного господарського суду» скасовано дію наказу від 28.02.2022 №6-ОД, яким було зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях, та рекомендовано учасникам судових проваджень розгляд скарг, заяв, клопотань здійснювати дистанційними засобами зв`язку при реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд», на офіційну електронну адресу суду , з дотриманням вимог щодо підписання документу електронним цифровим підписом, засобами поштового зв`язку, у тому числі АТ «Укрпошта», брати участь у розгляді судових справ дистанційно у режимі відеоконференцзв`язку шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Враховуючи викладене вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 розгляд справи №916/2212/21 призначено на 28.06.2022 о 10:30 год.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

09.10.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (орендарем) укладено договір оренди №57 нерухомого майна (надалі договір), відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого рівня будівлі офісу комплексу (інв. №060171, реєстровий №38727770.10.АААИВЛ867), площею 48,50 кв.м., та нежитлове приміщення першого рівня будівлі офісної частини ПКОС (інв. №060738, реєстровий №38727770.10.АААИГБ004), площею 18 кв.м., загальною площею 66,50 кв.м, за адресою: м.Одеса, вул. Приморська, буд. 6, що обліковується на балансі Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Одеська філія ДП «Адміністрація морських портів України») (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку, що була проведена станом на 31.05.2019 та становить 1242000,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (пункт 1.2. договору).

Стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передавання за узгодженням балансоутримувача і орендаря (пункт 1.3. договору).

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання цього договору та акта приймання-передавання майна (пункт 2.1. договору).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (липень 2019р.) 18 425 грн 63 коп. Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2019р. визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена в абзаці 1 цього пункту на індекси інфляції за серпень 2019р., вересень 2019р., жовтень 2019р. (пункт 3.1. договору).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (пункт 3.2. договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (пункт 3.3. договору).

Орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (пункт 3.6 договору).

Згідно із пунктом 3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку.

За умовами пункту 5.3. договору орендар зобов`язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до Державного бюджету та балансоутримувачу.

За умовами пункту 10.1. договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців та діє з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до розділу 12 договору додатки до цього договору є його невід`ємною і складовою частиною. До цього договору додаються: розрахунок орендної плати, акт приймання-передавання орендованого майна.

Договір підписаний Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (орендодавцем), Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» (орендарем) та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Одеською філією ДП «Адміністрація морських портів України») (балансоутримувачем).

09.10.2019 орендодавцем та орендарем, за погодженням з балансоутримувачем, був складений акт приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»), до договору оренди від 09.10.2019, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД».

Відповідно до пункту 1 акту приймання-передавання від 09.10.2019 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого рівня будівлі офісу комплексу (інв. №060171, реєстровий №38727770.10.АААИВЛ867), площею 48,50 кв.м. та нежитлове приміщення першого рівня будівлі офісної частини ПКОС (інв. №060738, реєстровий №38727770.10.АААИГБ004), площею 18 кв.м, загальною площею 66,50 кв.м, за адресою: м.Одеса, вул. Приморська, буд. 6.

Відповідно до пункту 3 акту приймання-передавання від 09.10.2019 стан майна на момент укладення договору не потребує капітального ремонту.

20.03.2020 сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди від 09.10.2019 (обліковий номер договору №57) нерухомого майна, що належить до державної власності, щодо зміни назви балансоутримувача та реквізитів сторін.

09.03.2021 позивач на адресу відповідача надіслав претензію №11-06-01008, в якій зазначив про те, що в порушення умов договору відповідачем не сплачується своєчасно орендна плата, що призвело до виникнення боргу з орендної плати станом на 05.03.2021 у розмірі 134 103,51 грн., у зв`язку з чим вимагав негайно сплатити до Державного бюджету України заборгованість з орендної плати та пеню у розмірі 7 020,44 грн.

Матеріали справи не містять відповіді на претензію.

До позовної заяви позивачем долучено повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вих.№11-07-02018 від 30.04.2021) про відмову від договору оренди №57 від 09.10.2019 на підставі статті 782 Цивільного кодексу України у зв`язку із несплатою ТОВ «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» орендної плати протягом трьох місяців і більше (з березня 2020 року).

Доказів надсилання цього повідомлення на адресу орендаря матеріали справи не містять, відтак, договір є чинним.

З огляду на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» прийнятих на себе за умовами договору оренди від 09.10.2019 зобов`язань в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість до Державного бюджету України за період з березня 2020 року по червень 2021 року у сумі 205 723,26грн., позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення основного боргу та пені.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами частин першої, третьої і п`ятої статті 762 Цивільного кодексу України унормовано, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX (з подальшими змінами) орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Отже, за своєю правовою природою відносини найму (оренди) носять оплатний характер.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з березня 2020 року по червень 2021 року сума заборгованості відповідача до Державного бюджету України складає 205 723,26грн., що підтверджується звітом про стан надходження коштів до бюджету (а.с. 23 ).

Так, з урахуванням встановлених індексів інфляції позивачем було нараховано відповідачу орендну плату, яка підлягала перерахуванню до Державного бюджету України за: березень 2020 року 13 117 грн. 85 коп., квітень 2020 року 13 222 грн. 79 коп., травень 2020 року 13 262 грн. 46 коп., червень 2020 року 13 288 грн. 98 коп., липень 2020 року 13 209 грн. 25 коп., серпень 2020 року 13 182 грн. 83 коп., вересень 2020 року 13 248 грн. 74 коп., жовтень 2020 року 13 381 грн. 23 коп., листопад 2020 року 13 555 грн. 19 коп., грудень 2020 року 13 677 грн. 18 коп., січень 2021 року 13 854 грн. 99 коп., лютий 2021 року 13 993 грн. 54 коп., березень 2021 року 14 231 грн. 43 коп., квітень 2021 року 14 331 грн. 05 коп., травень 2021 року 14 517 грн. 35 коп., червень 2021 року 14 546 грн. 39 коп.

Всього: 205 723,26грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати відповідачем коштів за користування орендованим майном за період з березня 2020 року по червень 2021 року.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що відключення орендованого приміщення від енергопостачання та опалювальної системи, неодноразове перешкоджання в доступі до приміщення, перешкоджання у користуванні об`єктами інфраструктури (санвузли та ін.), а також передання відповідачу орендованих приміщень в поганому стані, які потребували проведення ремонтних робіт, унеможливили використання відповідачем орендованого майна за його цільовим призначенням, а тому на підставі частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України відповідач має бути звільнений від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що матеріали справи не містять жодних доказів в порядку статей 73 - 74 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження існування обставин, що унеможливлювали користування орендованим приміщенням, у зв`язку з чим дані твердження судом не приймаються до уваги.

Представник відповідача, надаючи пояснення щодо причин ненадання доказів унеможливлення користування орендованим майном, зазначив, що такі докази зберігаються в орендованих приміщеннях офісу, до яких відповідач наразі доступу не має, проте з клопотанням про витребування відповідних доказів до суду першої інстанції у цій справі не звертався, оскільки вони вже були витребувані ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2021 у іншій господарській справі №916/3112/21.

Отже, відповідач в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу своїм правом на подання клопотання до місцевого господарського суду про витребування доказів не скористався, у зв`язку з чим згідно із частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням відповідної процесуальної дії, а, відтак, ним не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

Колегія суддів, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановила, що у спірних правовідносинах відповідачем порушено умови договору оренди від 09.10.2019 №57 та положення вищенаведеного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків з позивачем.

Невиконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором є його порушення у розумінні статті 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні частини першої статті 612 цього Кодексу.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно задоволено позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 205 723,26грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивачем визначено пеню за договором у загальному розмірі 9 256,51 грн. за період з 12.01.2021 по 12.07.2021.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, встановив, що він є невірним. Здійснивши власний розрахунок, суд встановив, що розмір пені становить 3 471,60 грн.

Оскільки жодних доводів стосовно неправильності проведеного судом першої інстанції розрахунку пені апеляційна скарга не містить, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги при апеляційному перегляді справи, колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду в апеляційному порядку оскаржуване рішення в частині правильності розрахунків пені за спірним договором оренди не переглядається.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права скаржника на отримання копії позовної заяви колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, копія позовної заяви була направлена позивачем за адресою, зазначеною в договорі оренді, до якого зміни щодо місцезнаходження орендаря не вносились. Крім того, представник відповідача ознайомлювався з матеріалами справи (а.с.45), а тому зміст позовної заяви йому було відомо.

Твердження апелянта про порушення судом норм процесуального права, оскільки суд прийняв рішення в судовому засіданні, яке відбулося 23.09.2021, незважаючи на відсутність представника відповідача та його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та неможливістю залучення іншого представника, знаходження Одеської області в активній стадії боротьби з коронавірусом Covid-19, а також ігноруючи клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2021 відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням, яке мало назву «Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи» (а.с.53), в якому, пославшись на перебування його представника на лікуванні та неможливістю забезпечити явку до суду іншого представника, просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Колегія суддів, розглядаючи доводи скаржника щодо порушення судом норм процесуального права, яке виразилось у невідкладенні судового засідання на іншу дату, враховує, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2212/21, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 26.08.2021.

Протокольною ухвалою суду від 26.08.2021 відкладено судове засідання на 03.09.2021 Протокольною ухвалою суду від 03.09.2021 відкладено судове засідання на 23.09.2021.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаним про розгляд справи №916/2212/21 в Господарському суді Одеської області. Так, представник відповідача був присутнім у судовому засіданні, яке відбулось 26.08.2021, та в судовому засіданні 03.09.2021, в якому протокольною ухвалою суду першої інстанції відкладено судове засідання на 23.09.2021. Свою правову позицію відповідач виклав у відзиві на позовну заяву, що надійшов до Господарського суду Одеської області 02.09.2021. Також представник відповідача, будучи повідомленим про судове засідання, призначене на 23.09.2021, звертався 22.09.2021 до суду першої інстанції з клопотанням (вх.№25142/21), в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Відповідно частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 частини другої вказаної статті передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №361/8331/18 викладено правову позицію, відповідно до якої якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене вище, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, вважаючи, що у справі достатньо матеріалів для розгляду справи та ухвалення рішення, не відклавши в судовому засіданні 23.09.2021 розгляд справи за клопотанням відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи та який в обґрунтування свого клопотання про відкладення розгляду справи не надав жодних доказів, а правову позицію виклав у відзиві на позов та в усних поясненнях у судових засіданнях 26.08.2021 та 03.09.2021, не порушив норми процесуального права.

При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення 23.09.2021, прийняв до уваги необхідність забезпечення розумного балансу між інтересами учасників справи щодо вирішення спору, а також обов`язок суду забезпечити розгляд справи у строк, визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За наведених обставин доводи апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМІРАЛ СЕРВІС ЛТД» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 у справі №916/2212/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.06.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран