Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни про ухвалення додаткового рішення у справі
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп»
до Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни
про стягнення 435629,20 грн.
за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп»
про стягнення 130000,00 грн.
Представники сторін:
від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Білоусов А.Ю.;
від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Вінницький В.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 у справі №910/16900/21 відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп»; позов Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» на користь Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни грошові кошти у розмірі 130000 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.

23.05.2022 до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16900/21, в якій позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 80294,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 розгляд вказаної заяви призначено на 14.06.2022.

У судовому засіданні 14.06.2022 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення судового засідання на 22.06.2022.

У судовому засіданні 22.06.2022 представник заявника (позивача за зустрічним позовом) подану заяву підтримав у повному обсязі, представник відповідача за зустрічним позовом проти задоволення заяви заперечив.

У судовому засіданні 22.06.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи і матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на первісний позов відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не заявлялось про стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

У зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначив, що орієнтована сума витрат на правову допомогу адвоката за подання зустрічного позову становить 60000,00 грн.

При цьому, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) вказав на те, що точний розрахунок ним буде подано протягом 5-ти днів з дня прийняття рішення суду.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

05.08.2021 між Фізичною особою-підприємцем Жадановою Наталею Юріївною (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юскутум» (виконавець) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта.

У п. 3.1 Порядку виконання договору (Додаток №1) зазначено, що договір є рамковим, що означає визначення у ньому базових умов співробітництва сторін. Надання послуг відбувається на підставі окремо укладеного замовлення, в якому сторони визначають конкретні умови послуги.

Відповідно до п. 3.5 Порядку виконання договору (Додаток №1) наприкінці визначеного замовленням звітного періоду виконавець складає Звіт.

Для фіксування факту завершення надання послуг або їх певного етапу виконавець складає акт приймання-передачі у двох екземплярах та протягом 5-ти робочих днів направляє його клієнту (п. 3.6 Порядку виконання договору (Додаток №1).

До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16900/21 заявником подано Звіт про надані послуги та Акт приймання-передачі виконаних робіт від 19.05.2022.

Як вбачається з Акту приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 80294,00 грн (2610,00 євро), сторонами зазначено, що виконавцем були надані наступні послуги:

1) надання первинної консультації клієнту - 1 голина - 90 євро;

2) правовий аналіз ситуації, вивчення позовної заяви та додатків до неї, вироблення стратегії представництва прав та інтересів клієнта - 5 годин - 450 євро;

3) готування відзиву на позовну заяву по первісному позову - 4 години - 360 євро;

4) готування зустрічної позовної заяви - 5 годин - 450 євро;

5) готування відповіді на відзив на зустрічний позов - 5 годин - 450 євро;

6) готування клопотання про витребування документа - 1 година - 90 євро;

7) готування клопотання про призначення технічної експертизи документа - 2 години - 180 євро;

8) прибуття до суду на судове засідання 22.12.2021 - 0,5 години - 45 євро;

9) участь у судовому засіданні 22.12.2021 - 1 година - 90 євро;

10) повернення з судового засідання в офіс з судового засідання 22.12.2021 - 0,5 години - 45 євро;

11) прибуття до суду на судове засідання 16.02.2022 - 0,5 години - 45 євро;

12) участь у судовому засіданні 16.02.2022 - 1 година - 90 євро;

13) повернення з судового засідання в офіс з судового засідання 16.02.2022 - 0,5 години - 45 євро;

14) прибуття до суду на судове засідання 18.05.2022 - 0,5 години - 45 євро;

15) участь у судовому засіданні 18.05.2022 - 1 година - 90 євро;

16) повернення з судового засідання в офіс з судового засідання 18.05.2022 - 0,5 години - 45 євро.

У поданих до суду запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач за зустрічним позовом зазначив, що заявником не надано суду замовлення, яке укладається між сторонами відповідно до умов договору про надання правничої допомоги. Також, відповідач за зустрічним позовом вказав, що як в акті виконаних робіт, так і в звіті відсутнє посилання на номер справи №910/16900/21.

З приводу вказаних заперечень відповідача за зустрічним позовом суд зазначає, що відсутність замовлення, яке укладається між сторонами відповідно до Порядку виконання договору (Додаток №1), не свідчить про ненадання послуг правничої допомоги, оскільки в матеріалах справи наявний акт виконаних робіт, підписаний Фізичною особою-підприємцем Жадановою Наталею Юріївною та Адвокатським об`єднанням «Юскутум» електронними цифровими підписами.

Що стосується посилань відповідача за зустрічним позовом на ті обставини, що ані звіт, ані акт не мають посилання на справу №910/16900/21, суд зазначає, що з огляду на відсутність доказів існування будь-якого іншого судового провадження за участю Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни, де б вона виступала позивачем за зустрічним позовом, суд приймає надані звіт та акт як належні та допустимі докази, як підтверджують факт та розмір надання правничої допомоги саме в даній справі №910/16900/21.

Однак, судом встановлено, що до Акту приймання-передачі виконаних робіт від 19.05.2022 включено вартість послуг з правового аналізу ситуації, вивчення позовної заяви та додатків до неї, вироблення стратегії представництва прав та інтересів клієнта - 5 годин - 450 євро та готування відзиву на позовну заяву по первісному позову - 4 години - 360 євро.

Втім, суд зазначає, що у відзиві на первісний позов відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не заявлялось про стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

Тобто, Фізичною особою-підприємцем Жадановою Наталею Юріївною не заявлялось про адвокатські витрати по первісному позову.

Лише у зустрічному позові позивачем за зустрічним позовом було заявлено про понесення витрат на правову допомогу адвоката, тобто, позивачем за зустрічним позовом заявлено про понесення витрат на правову допомогу адвоката виключно за зустрічним позовом.

При цьому, у задоволенні клопотань Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни про витребування доказів та про призначення технічної експертизи документа судом було відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав покладати вартість робіт з підготовки вказаних клопотань на відповідача за зустрічним позовом.

Більш того, задовольняючи зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни, суд керувався правовими позиціями, викладеними, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 та Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц, та задовольнив зустрічний позов на підставі зовсім інших норм законодавства, ніж ті, на які посилався позивач за зустрічним позовом у зустрічній позовній заяві.

Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги подані відповідачем за зустрічним позовом заперечення, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем за зустрічним позовом документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку зменшити витрати на правову допомогу адвоката, які були понесені позивачем за зустрічним позовом, та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» на користь Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 30000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стерео Плаза Груп» (03039, м. Київ, проспект Червонозоряний, буд. 119; ідентифікаційний код: 38515227) на користь Фізичної особи-підприємця Жаданової Наталі Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 30.06.2022.

Суддя О.М. Спичак