ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2022 р. Cправа № 902/775/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка"

про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

від позивача - Беліменко В.І. згідно ордеру;

від відповідача - Радіщев В.О. згідно ордеру;

третьої особи - Радіщев В.О. згідно ордеру;

експерти - Кулінська О.І., Чумак Т.М. (в режимі відеоконференції);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до ОСОБА_2 за участю про:

розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019, укладеного між позивачем та відповідачем;

розірвання акту приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019, укладеного між позивачем та відповідачем;

зобов`язання державного реєстратора внести зміни до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців гта громадських формувань, а зокрема: виключити відомості про учасника ОСОБА_2 із часткою 49,75% та включити відомості про учасника ОСОБА_1 із часткою 49,75% номінальною вартістю 31 544,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

На виконання вимог ст. 176 ГПК України, судом направлено запит до органу реєстрації Калинівської міської громади стосовно надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку про гр. ОСОБА_2

14.08.2020 від Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калинівської міської ради супровідним листом № 01-27-429 від 11.08.2020 надійшла довідка № 1126 від 11.08.2020 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 .

Ухвалою господарського суду від 14.08.2020 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду: належних доказів, що підтверджують надіслання відповідачу та третій особі поданої до суду копії позовної заяви та усіх доданих до неї документів, зокрема, описів вкладення.

21.08.2020 до суду від позивача надійшла заява б/н від 04.08.2020 (вх. № 01-34/7413/20 від 21.08.2020) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/775/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.09.2020.

Відповідно до ч. 2 п. 16.1. Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області від 05.09.2016 зі змінами від 01.02.2018, та п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 902/775/20 .

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 справу № 902/775/20 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В..

Ухвалою господарського суду від 31.07.2020 справу № 902/775/20 прийнято до свого провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.09.2020.

08.09.2020 до суду надійшло клопотання б/н та дати (вх. № 01-48/65/20 від 08.09.2020) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на корпоративні права - частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" () у розмірі 49,75%, яка належить ОСОБА_3 ;

- заборони державним реєстраторам, визначеним ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" (), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2020 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.09.2020 скасовано в частині відмови в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на корпоративні права - частку в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" у розмірі 49,75%, яка належить ОСОБА_3 . Постановлено в цій частині нове рішення про забезпечення позову, виклавши резолютивну частину ухвали суду в наступній редакції: "Клопотання ОСОБА_1 (вх. номер канц. суду 01-48/65/20 від 08.09.2020) про вжиття заходів забезпечення позову задоволити частково. Накласти арешт на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" (код 03732057) у розмірі 49,75%. Стягувачем за цією ухвалою є ОСОБА_1 . Боржником за цією ухвалою є ТОВ "Дружба Миколаївка". В решті ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.09.2020 у справі № 902/775/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2021 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 у справі № 902/775/20 в частині скасування ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.09.2020 та прийняття рішення про задоволення заяви про забезпечення позову скасовано. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.09.2020 у справі №902/775/20 в цій частині залишено в силі.

За наслідками судового підготовчого засідання 21.09.2020 судом відкладено підготовче засідання на 20.10.2020, про що 21.09.2020 постановлено відповідну ухвалу.

18.09.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява б/н від 18.09.2020 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогою про визнання неукладеним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка", який укладено в м. Вінниці 23.04.2019 в редакції, наданій до матеріалів первісного позову ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 22.09.2020 зустрічну позовну заяву залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків: 5 днів з дня вручення ухвали суду.

Заявою № б/н від 30.09.2020 (вх. № 01-34/8820/20), що надійшла до суду 02.10.2020, усунено недоліки зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.10.2020 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з вимогою про визнання неукладеним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка", який укладено в м. Вінниці 23.04.2019 в редакції, наданій до матеріалів первісного позову ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР для спільного розгляду. Розгляд зустрічного позову призначено разом з первісним позовом у підготовчому засіданні на 20.10.2020. Залучено до участі в розгляді справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом. Зобов`язано ОСОБА_2 надіслати на адресу третьої особи копію зустрічної позовної заяви з додатками, докази чого подати суду. Витребувано у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оригінал Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 та оригінал акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2020 продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" процесуальний строк, встановлений судом для подачі пояснень та доказів щодо зустрічного позову до 11.11.2020. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 17.11.2020.

13.11.2020 на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву № 348 від 11.11.2020.

17.11.2020 до суду подано заяву № 359 від 17.11.2020 за підписом представника позивача за первісним позовом - адвоката Беліменко В.І. про прийняття додаткових судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи до загального розрахунку судових витрат.

17.11.2020 до суду подано клопотання № 356 від 17.11.2020 за підписом представника позивача за первісним позовом - адвоката Беліменко В.І. про виклик та допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

17.11.2020 до суду подано заяву № 273 від 17.11.2020 за підписом представника позивача за первісним позовом - адвоката Мартинюка Я.С. про прийняття додаткових судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи до загального розрахунку судових витрат.

У визначену судом дату (17.11.2020) судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікарняному, за закінченням якого ухвалою суду від 27.11.2020, з урахуванням ухвали від 30.11.2020, підготовче засідання у справі призначено на 22.12.2020, про що учасників справи повідомлено в порядку визначеному ст.ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України. Означеною ухвалою суд також: задоволив клопотання позивача за первісним позовом про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; викликав в судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; зобов`язано позивача за первісним позовом ОСОБА_1 забезпечити явку в судове засідання свідків; попереджено свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність згідно з ст.ст.384, 385 Кримінального Кодексу України за завідомо неправдиве показання свідка та за відмову свідка від давання показань; повторно витребувано у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оригінал Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 та оригінал акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019; явку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати обов`язковою.

22.12.2020 до суду подано клопотання № б/н від 17.12.2020 (вх №01-34/11487/20 від 22.12.2020) за підписом представника ОСОБА_2 - адвоката Радіщева В.О. про призначення у справі комплексної почеркознавчої та технічної криміналістичної судової експертизи документів.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2020 до позивача за первісним позовом ОСОБА_1 застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 4 204,00 грн.

За наслідками підготовчого засідання 22.12.2020 судом постановлено ухвалу якою, серед іншого: у справі призначено комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу проведення якої доручено Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; втретє витребувано у ОСОБА_1 , та зобов`язано у строк не пізніше 06.01.2021 надати суду оригінал Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 та оригінал акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.12.2020 про призначення комплексної почеркознавчої та технічної експертизи і зупинення провадження, направити справу № 902/775/20 для продовження розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.12.2020 у справі № 902/775/20 про призначення експертизи і зупинення провадження - без змін.

По надходженню справи до Господарського суду Вінницької області, супровідним листом від 05.05.2021 за № 902/775/20/1044/21, матеріалів справи № 902/775/20 направлено до Державний науково - дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України для виконання ухвали господарського суду від 22.12.2020.

01.06.2021 до суду надійшло клопотання № КСЕ-19-21-21/2494 від 17.05.2021 судових експертів Чумак Т.М. та Кулінської О.І. про надання документів, в якому одночасно проінформовано про можливість вирішення першого питання, поставленого на розгляд технічної судової експертизи. Інші питання вирішити не видавається за неможливе, оскільки в Експертній службі МВС України відсутня науково-обґрунтована методика за напрямом визначення абсолютної давності виготовлення документу за його реквізитами (виконання за допомогою друкуючого пристрою та фарбовими матеріалами кулькових ручок).

07.09.2021 матеріали господарської справи № 902/775/20 повернуто до суду Державним науково - дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України з висновком експерта за результатами проведення комплексної почеркознавчої та технічної судової експертизи № КСЕ-19-21/2494 від 28.08.2021.

Ухвалою суду від 17.09.2021 провадження у справі № 902/779/20 поновлено, призначено підготовче засідання на 12.10.2021, явку представників сторін та експерта визнано обов`язковою.

11.10.2021 через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення № б/н від 11.10.2021 (вх. № 01-34/9077/21 від 11.10.2021) представника відповідача за первісним позовом - адвоката Радіщева В.О. щодо результатів проведення комплексної почеркознавчої та технічної судової експертизи.

12.10.2021 до канцелярії суду подано клопотання № б/н від 12.10.2021 (вх. № 01-34/9161/21 від 12.10.2021) представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Радіщева В.О. про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2021 зустрічну позовну заяву № б/н від 18.09.2020 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання неукладеним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі залишено без розгляду.

Виконавши завдання підготовчого провадження, господарський суд 12.10.2021 закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 11.11.2021, про що постановив відповідну ухвалу.

11.11.2021, перед судовим засіданням, до канцелярії суду представником позивача подано ряд пояснень та клопотань, а саме:

- письмові пояснення № 263 від 11.10.2021 щодо висновку експерта № КСЕ-19-21/2494 від 28.08.2021;

- клопотання № 264 від 11.10.2021 про призначення колегіального розгляду справи;

- клопотання № 319 від 11.11.2021 про повернення на стадію підготовчого провадження;

- клопотання № 320 від 11.11.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи;

- клопотання № 322 від 11.11.2021 про витребування доказів;

- клопотання № 321 від 11.11.2021 про призначення додаткової експертизи;

- клопотання № 264 від 11.10.2021 про призначення колегіального розгляду справи.

Також 11.11.2021 до суду подано заяву ОСОБА_1 б/н від 11.11.2021 (вх. № 01-34/10076/21) про відвід експерта.

В судовому засіданні 11.11.2021 судом розглянуто клопотання представника позивача № 320 від 11.11.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи, за результатами чого судом постановлено ухвалу у протокольній формі, якою визнано означене клопотання безпідставним з огляду на те, що питання про долучення означених доказів до матеріалів справи вже було розглянуто судом.

При дослідженні заяви позивача про відвід експерта суд дійшов висновку про необхідність виклику в судове засідання судових експертів для дачі пояснень по висновку експерта.

Під час судового засідання 11.11.2021 позивачем, при розгляді клопотання його представника № 319 від 11.11.2021 про повернення на стадію підготовчого провадження, заявлено про відвід головуючого судді від розгляду справи, про що подано відповідну заяву б/н від 11.11.2021.

З метою розгляду заяви позивача про відвід судді від розгляду справи суд видалився до нарадчої кімнати.

За результатами розгляду заяви б/н від 11.11.2021 (вх. № 01-47/14/2021 від 11.11.2021) судом 11.11.2021 постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви про відвід судді.

За результатами судового засідання 11.11.2021 суд, з метою з всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, оцінки та дослідження доказів, дійшов висновку про необхідність виклику в судове засідання судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінської О.І. та Чумак Т.М. для дачі пояснень по висновку експерта № КСЕ-19-21/2494 від 28.08.2021. розгляд справи по суті відкладено на 06.12.2021 з викликом в судове засідання судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінську О.І. та Чумак Т.М. для дачі пояснень по висновку експерта № КСЕ-19-21/2494 від 28.08.2021.

У визначену судом дату (06.12.2021) розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікуванні за закінченням якого ухвалою суду від 20.12.2021 судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 01.02.2022, про що учасників справи повідомлено в порядку визначеному ст.ст.120, 121 Господарського процесуального кодексу України. Викликано судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінську О.І. і Чумак Т.М. та постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області. Доручено Святошинському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції за участю судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

За результатами судового засідання 01.02.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 01.02.2022 відповідно до якої: зобов`язано представника позивача не пізніше наступного робочого дня направити на адресу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України заяву ОСОБА_1 б/н від 11.11.2021 (вх. № 01-34/10076/21) про відвід експерта; зобов`язано судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Кулінську О.І. та Чумак Т.М. не пізніше наступного робочого дня надіслати на електронну адресу суду підтвердження про отримання заяви ОСОБА_1 б/н від 11.11.2021 (вх. № 01-34/10076/21); викликано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; зобов`язано позивача забезпечити явку в судове засідання свідків; відкладено судове засідання на 02.03.2022.

За результатами судового засідання 02.03.2022 судом постановлено ухвалу, відповідно до якої: повідомлено учасників справи про судове засідання з розгляду справи по суті, яке призначено на 06.04.2022; викликано в судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; зобов`язано позивача забезпечити явку в судове засідання свідків; викликано судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінську О.І. та Чумак Т.М. в судове засідання для дачі пояснень по висновку експерта № КСЕ-19-21/2494 від 28.08.2021.

На визначену судом дату 06.04.2022 експерти Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінська О.І., Чумак Т.М. та свідок ОСОБА_6 на вимогу суду в судове засідання не з`явились, пояснень причин неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні 06.04.2022 допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому, перед допитом їх попереджено про передбачену ст. 384 Кримінального кодексу України відповідальність за завідомо неправдиві показання.

За наслідками судового засідання 06.04.2022 розгляд справи по суті відкладено на 29.04.2022, про що постановлено відповідну ухвалу. Вказаною ухвалою, окрім іншого: повторно викликано свідка ОСОБА_6 , забезпечення явки якого покладено на позивача у справі; викликано судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінської О.І. та Чумак Т.М. для дачі пояснень по висновку експерта № КСЕ-19-21/13330 від 25.08.2021.

Ухвалою суду від 22.04.2022 судове засідання у справі постановлено провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області. Доручено Святошинському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції за участю судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Невмержицької І.М.

Під час розгляду справи судовий експерт Державного науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Невмержицька І.М. повідомила суд, що судовий експерт Кулінська О.І. перебуває у відпустці з 01 по 30 квітня 2022, а судовий експерт Чумак Т.М., яка проводила комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу працювала дистанційно.

У судовому засіданні 29.04.2022 допитано свідка ОСОБА_6 , при цьому, перед допитом його попереджено про передбачену ст. 384 Кримінального кодексу України відповідальність за завідомо неправдиві показання.

За наслідками судового засідання 29.04.2022 судом постановлено ухвалу, відповідно до якої: розгляд справи по суті відкласти на 25.05.2022; викликано судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінської О.І. та Чумак Т.М. в судове засідання для дачі пояснень по висновку експерта № КСЕ-19-21/2494 від 28.08.2021; судове засідання 25.05.2022 у справі постановлено провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області; доручено Святошинському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі, яке призначено на 25.05.2022, в режимі відеоконференції за участю судових експертів Державного науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінської О.І. та Чумак Т.М.

12.05.2022 на електронну адресу суду надійшло повідомлення № 19/17/3-8344-2022 від 12.05.2022 скріплене електронним цифровим підписом заступника директора Державного науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України В. Криловського в якому останній повідомляє суд про те, що судовий експерт Кулінська О.І. з 01 по 31 травня 2022 року перебуває у відпустці та не зможе брати учать у судовому засіданні в цей період.

На визначену судом дату з`явились позивач, представники позивача, відповідача, третьої особи та судовий експерт Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Чумак Т.М.

За результатами судового засідання 25.05.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання, якою: зобов`язав судових експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінську О.І. та Чумак Т.М. надати до суду письмові пояснення щодо обставин наведених у заяві ОСОБА_1 про відвід експерта; оголошено перерву в судовому засіданні до 15.06.2022; судове засідання 15.06.2022 у справі постановлено провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області; доручено Святошинському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі, яке призначено на 15.06.2022, в режимі відеоконференції за участю судових експертів Державного науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - Кулінської О.І. та Чумак Т.М.

14.06.2022 до суду надійшли письмові пояснення судових експертів Кулінської Олени Іванівни та Чумак Тетяни Миколаївни до висновку експерта від 28.08.2021 № КСЕ-19-21/2494.

На визначену судом дату з`явились представники учасників та судові експерти.

В судовому засіданні 15.06.2022 судом розглянуто заяву ОСОБА_1 № б/н від 11.11.2021 про відвід експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Кулінської Олени Іванівни та Чумак Тетяни Миколаївни від участі у справі №902/775/20, за результатами розгляду постановлено відповідну ухвалу, якою зазначену заяву залишено без задоволення.

В судовому засіданні 15.06.2022 прийнято судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 15.06.2022 представники учасників не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на укладення 23.04.2019 між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка» (Договір), за яким позивач передав у власність відповідача часту у статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" у розмірі 49,75% статутного капіталу Товариства номінальною вартістю 31 544,00 грн, на умовах, викладених у ньому, а відповідач прийняти у власність та зобов`язався сплатити за неї грошові кошти в розмірі, визначеному у Договорі.

Згідно п.п. 3.1. та 3.3. Договору Покупець набуває право власності на відчужувану за цим Договором частку у статутному капіталі Товариства з моменту підписання цього Договору та складання Акту приймання-передачі частки, справжність підписів Сторін на якому підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, а також набуває прав та обов`язків учасника Товариства з моменту внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у порядку, встановленому законом.

На виконання умов укладеного Договору позивач разом з відповідачем в день укладення Договору, а саме 23.04.2019 склали Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Дружба Миколаївка».

В подальшому 24.04.2019, державним реєстратором було внесено відповідний запис № 1 001334 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу учасників юридичної особі.

Як наголошує позивач, умовами Договору, а саме п. 2.1., Сторонами узгоджено, що продаж частки у статутному капіталі Товариства здійснюється за 6 308 800,00 грн з відстрочкою платежу на один рік з моменту укладення цього Договору, а саме до 23.04.2020.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач не здійснив розрахунку за продану частку в статутному капіталі Товариства, чим фактично порушив істотні умови укладеного Договору, що відповідно до п.п. 4.2., 4.3. Договору є підставою для розірвання Договору та повернення позивачу відчуженої частки статутного капіталу Товариства.

Відповідач заперечив проти позову. Суть заперечень останнього зводиться до наступного.

Ознайомившись з копією Договору купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Дружба Миколаївка», яку ОСОБА_1 додав до позовної заяви, ОСОБА_2 заперечує факт укладення ним даного договору, оскільки це не той договір, який було ним укладено.

Як наголошує відповідач, Договір купівлі-продажу, який в дійсності було укладено, має інший зміст, складений на 4-х окремих аркушах, кожний з яких підписувався ОСОБА_2 та ОСОБА_1 внизу сторінки, а останній аркуш було підписано ОСОБА_7 в графі з його прізвищем.

До того ж, умови Договору, які викладені в поданій позивачем копії Договору не відповідають тим умовам Договору, які були викладені в Договорі, підписаному ОСОБА_2 , зокрема: в Договорі значно завищена ціна часток, які придбав ОСОБА_2 , оскільки вартість узгодженої сторонами ціни в розмірі 31 544 грн значиться ціна 6 308 800 грн; зазначено про строк проведення розрахунку між сторонами до 23.04.2020, хоча розрахунок було проведено в день підписання Договору.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 23.04.2019 між фізичною особою, громадянином України ОСОБА_1 (позивач, за Договором Продавець) та фізичною особою, громадянином України ОСОБА_2 (відповідач, за Договором Покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка». (надалі Договір)

Згідно з предметом Договору, Продавець передає у власність Покупця частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" (надалі - Товариство), у розмірі 49,75% статутного капіталу Товариства номінальною вартістю 31 544 грн, на умовах, викладених у цьому Договорі, а Покупець приймає їх та сплачує за них кошти в розмірі, визначеному у цьому Договорі.

За змістом п. 1.2.5. Договору розмір статутного капіталу - 63 400 грн, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 володіє правами на частку, що становить 49,75% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 31 544 грн. (п. 1.2.6.1. Договору)

Відповідно до п. 2.1. Договору, в редакції, наданій позивачем, продаж частки в статутному капіталі Товариства, зазначеної в п. 1.1. цього Договору здійснюється за 6 308 800,00 грн з відстрочкою платежу на один рік з моменту укладання цього Договору, а саме: до 23.04.202, які Покупець зобов`язаний сплатити на картковий рахунок Продавця, визначений в цьому Договорі.

За змістом п. 3.1. Договору Покупець набуває право власності на відчужувану за цим Договором частку у статутному капіталі Товариства з моменту підписання цього Договору та складання Акту приймання-передачі частки, справжність підписів Сторін на якому підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Сторони підписанням цього Договору підтверджують факт переходу права власності на відчужувані частки від Продавця до Покупця. (п. 3.2. Договору)

Згідно п. 3.3. Договору Покупець набуває прав та обов`язків учасника Товариства з моменту внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4.2. Договору Сторони погодили, що у разі невиконання Покупцем умов даного Договору стосовно оплати вартості частки у строк, встановлений п. 2.1. цього Договору, буде вважатись, що Покупець порушив істотні умови Договору та у Продавця виникає право звернутися до суду з вимогою про розірвання Договору.

У разі порушення Покупцем істотних умов даного Договору та/або розірвання Договору, Продавець має право вимагати повернення частки статутного капіталу, відчуженої за даним Договором. (п. 4.3. Договору)

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. (п. 5.1. Договору)

23.04.2019 Сторонами підписано Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства за яким ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 31 544,00 грн, що складає 49,75% від загального розміру статутного капіталу. Сторони визначили, що не мають один до одного матеріальних та будь-яких інших претензій у зв`язку з передачею зазначеної у Акті частки у статутному капіталі Товариства.

24.04.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за реєстровим номером 1001334 про зміну складу або інформації про засновників.

Позивач стверджує, що в порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач не здійснив розрахунку за продану частку в статутному капіталі Товариства, чим фактично порушив істотні умови укладеного Договору, що відповідно до п.п. 4.2., 4.3. Договору є підставою для розірвання Договору та повернення позивачу відчуженої частки статутного капіталу Товариства.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 4 статті 656 Цивільного кодексу України регламентує, що до договору купівлі-продажу, який укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» , договір, за яким виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства обумовлені обставинами, вчиняється у письмовій формі. Істотними умовами такого договору є розмір частки у статутному капіталі товариства, що відчужується, ціна договору, обставини, що обумовлюють настання, зміну або припинення прав та обов`язків сторін щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства, строк дії договору.

Як встановлюють приписи ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі - продажу строк, то продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 Цивільного кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Глава 54 ЦК України містить спеціальне регулювання відносин щодо купівлі-продажу, зокрема і щодо способів захисту прав продавця, порушених покупцем.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 692 ЦК України, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Таким чином, лише у випадку, коли покупець відмовився і прийняти, і оплатити товар, продавець може за своїм вибором або вимагати виконання договору з боку покупця, або відмовитися від договору. Друга можливість надана продавцю, виходячи з того, що якщо покупець не виконав жодного свого обов`язку, не сплатив ціни товару та відмовився його прийняти (наприклад, надіслав продавцю заяву про відмову прийняти товар, безпідставно не прийняв запропоноване продавцем виконання зобов`язання з його боку, безпідставно повернув надісланий товар тощо), то така поведінка свідчить про втрату інтересу покупця до виконання договору. Продавець своєю чергою також може втратити інтерес до договору, при цьому він володіє товаром і має можливість розпорядитися ним, зокрема продати його іншій особі, аби отримати покупну ціну. Тобто продавець теж вправі відмовитися від договору купівлі-продажу, тобто розірвати його шляхом вчинення одностороннього правочину чи вимагати виконання договору з боку покупця за умови, якщо покупець втратив інтерес до договору, не прийнявши та не оплативши товар. У таких випадках позовна вимога продавця про розірвання договору в судовому порядку задоволенню не підлягає, оскільки розірвання договору пов`язується законом із вчиненням одностороннього правочину, а не із судовим рішенням. (правову позицію викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №916/667/18).

Натомість, у даній справі покупець отримав товар (частку у статутному капіталі ТОВ «Дружба Миколаївка»), але, як стверджує позивач, не здійснив оплати.

За таких умов підлягає застосуванню ч. 3 ст. 692 ЦК України, відповідно до якої у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Наведений припис не передбачає можливості продавця за своїм вибором вдатися до іншого способу захисту, зокрема не передбачає можливості розірвання договору в судовому порядку. Якщо порушення права продавця полягає в тому, що він не отримав грошових коштів від продавця, то способу захисту, який належним чином захистить саме це право, відповідає позовна вимога про стягнення неотриманих коштів.

Тобто, такий спосіб захисту, як розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар, не відповідає суті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів. Така несплата (повна або часткова) може бути наслідком не навмисного порушення договору з боку покупця (який бажає збагатитися за рахунок затримки оплати), а добросовісної помилки покупця, наприклад, через існування розбіжностей між сторонами щодо суми, належної до сплати, щодо взаємних розрахунків між сторонами.

Положеннями Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України), а ч. 1 ст. 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплені у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 зазначеного Кодексу).

Разом і цим, за змістом статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

За змістом наведених приписів способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц).

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки, неодноразово зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Згідно ж із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказане рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Як вже було зазначено вище 23.04.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка» у розмірі 49,75 % статутного капіталу Товариства номінальною вартістю 31 544,00 грн, вартість якої, за доводами позивача, визначена в розмірі 6 308 800,00 грн.

23.04.2019 Сторонами Договору підписано Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства за яким ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 31 544,00 грн, що складає 49,75% від загального розміру статутного капіталу. Із змісту зазначеного Акта вбачається, що Сторони не мають один до одного матеріальних та будь-яких інших претензій у зв`язку з передачею зазначеної у Акті частки у статутному капіталі Товариства.

24.04.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за реєстровим номером 1001334 про зміну складу учасників юридичної особи.

Отже наведеним стверджується, що Договір купівлі-продажу від 23.04.2019 вже частково виконаний з боку Продавця, який передав частку, і Покупця, який її прийняв.

Із зазначеного витікає, що у цій справі позивач, заявивши позовну вимогу про розірвання спірного Договору, обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, що є окремою та самостійною підставою для відмови у задоволені позову в цій частині.

Аналогічні правові позиції містяться у постанові Верховного суду від 16.12.2020 у справі №916/2475/19.

Поряд з наведеним суд зважає на заперечення відповідача укладення Договору купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Дружба Миколаївка», в редакції, що надана ОСОБА_1 ..

Зважаючи на те, що між сторонами постало спірне питання щодо редакції спірного Договору, господарський суд, з огляду на потребу у спеціальних знаннях для вирішення вказаного питання, ухвалою від 22.12.2020 призначив комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу, проведення якої доручено Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

На розгляд почеркознавчої судової експертизи поставити питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у Договорі купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 року (на останній сторінці Договору, в розділі "Реквізити та підписи сторін", у графі "Покупець" перед словами " ОСОБА_2 ") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою ?

На розгляд технічної судової експертизи поставити питання:

- Чи співпадає дата виконання підпису від імені ОСОБА_2 у Договорі купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 року (на останній сторінці Договору, в розділі "Реквізити та підписи сторін", у графі "Покупець" перед словами " ОСОБА_2 ") із зазначеною в ньому датою підписання даного договору - 23.04.2019 року ? Якщо ні, то якою датою або в який проміжок часу (число, місяць, рік) було виконано даний підпис?

- Чи співпадає дата виконання підпису від імені ОСОБА_1 у Договорі купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 року (на останній сторінці Договору, в розділі "Реквізити та підписи сторін", у графі "Покупець" перед словами " ОСОБА_1 ") із зазначеною в ньому датою підписання даного договору - 23.04.2019 року ? Якщо ні, то якою датою або в який проміжок часу (число, місяць, рік) було виконано даний підпис?

- Чи співпадає дата виготовлення кожної сторінки Договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 року із датою його підписання - 23.04.2019 року ? Якщо ні, то якою датою або в який проміжок часу (число, місяць, рік) було виготовлено кожну зі сторінок даного договору ?

- Чи на одному пристрої було надруковано всі сторінки Договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 року ? Якщо ні, то які зі сторінок виготовлені на різних технічних пристроях?

За повідомленням судових експертів, 01.06.2021 до суду надійшло клопотання № КСЕ-19-21-21/2494 від 17.05.2021 судових експертів Чумак Т.М. та Кулінської О.І. про надання документів, в якому одночасно проінформовано про можливість вирішення першого питання, поставленого на розгляд технічної судової експертизи. Інші питання вирішити не видається за неможливе, оскільки в Експертній службі МВС України відсутня науково-обґрунтована методика за напрямом визначення абсолютної давності виготовлення документу за його реквізитами (виконання за допомогою друкуючого пристрою та фарбовими матеріалами кулькових ручок).

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021:

по першому питанню: підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Покупець" зі зворотної сторони на останньому аркуші Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою;

по другому питанню: Чи співпадає дата виконання підпису від імені ОСОБА_2 у Договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 року (на останній сторінці Договору, в розділі "Реквізити та підписи сторін", у графі "Покупець" перед словами " ОСОБА_2 ") із зазначеною в ньому датою підписання даного договору - 23.04.2019? Якщо ні, то якою датою або в який проміжок часу (число, місяць, рік) було виконано даний підпис?", експертом не вирішувалось з повідомленням про те, що на даний час у Експертній службі МВС України відсутня методика за напрямом визначення абсолютної давності виготовлення документів за їх реквізитами (виконаними за допомогою знакодрукувальних апаратів та фарбовими матеріалами кулькових ручок);

по третьому питанню: "Чи співпадає дата виготовлення кожної сторінки Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019 із датою його підписання - 23.04.2019 року? Якщо ні, то якою датою або в який проміжок часу (число, місяць, рік) було виготовлено кожну із сторінок даного договору?", експертом не вирішувалось з повідомленням, що на даний час у Експертній службі МВС України відсутня методика за напрямом визначення абсолютної давності виготовлення документів за їх реквізитами (виконаними за допомогою знакодрукувальних апаратів та фарбовими матеріалами кулькових ручок).

по четвертому питанню: друкований текст, який міститься з обох сторін двох аркушів Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Дружба Миколаївка" від 23.04.2019, виготовлено за допомогою одного монохромного знакодрукувального пристрою, за типом лазерного принтеру.

Господарський суд зазначає, що за положеннями ст. 73 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта є одним із засобів доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України "Про судову експертизу").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Висновок експертизи є одним із доказів на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і який оцінюється судом разом із іншими доказами за загальними правилами. Водночас висновок експертизи є докладним описом досліджень проведених експертом (фахівцем) в певній сфері знань з питань, які не можуть бути досліджені в межах судового засідання складом суду.

Встановивши, що експертне дослідження проведено відповідно до Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованим судовим експертом, висновки експерта відповідають вимогам, встановленим ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, оцінивши висновки за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність цих висновків, а відтак приймає їх в якості належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу у розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021, суд вважає його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, вказаний висновок не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв ясності та обґрунтованості.

Також суд зважає на те, що учасниками не було надано висновку експерта із висновками, що відрізняються від тих, що викладені у висновку експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021.

Доводи позивача щодо невідповідності висновку експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021 вимогам Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах експертної служби МВС України, затвердженої Наказом МВС України 17.07.2017 № 591, судом відхиляються як необґрунтовані і безпідставні, та не змінюють висновків експертизи.

Враховуючи наведене, висновок експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021 приймається судом у якості належного доказу у даній господарській справі.

З урахуванням висновку експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021, суд дійшов висновку, що Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка", в редакції, що надана позивачем, ОСОБА_2 не підписувався. Відповідно, волевиявлення останнього на придбання частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Миколаївка" вартістю 6 308 800,00 грн. було відсутнє. Про відсутність відповідної волі зазначив і сам відповідач.

При цьому судом враховано, що у спірному випадку йдеться про підписання зазначеного Договору іншою особою, а рівно не йдеться про те, що означений Договір не було підписано взагалі.

Щодо висловленої недовіри у позивача до висновку експерта № КСЕ-19/21/2494 від 28.08.2021 з огляду на його суперечливість з заявами свідків, суд зауважує, що означені позивачем докази оцінюються судом на рівні з іншими доказами за правилами ст. 86, 91, 98, 104 Господарського процесуального кодексу України.

Надаючи оцінку заявам свідків, з урахуванням наданих ними в судових засіданнях 06.04.2022 та 29.04.2022 пояснень, суд зважає на таке.

Як вбачається зі змісту заяв свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , посвідчених 11.11.2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., що зареєстровані в реєстрі за №№ 1306, 1307, 1309 дані заяви є практично ідентичними за змістом, та ґрунтуються на тому, що частка в статутному капіталі ТОВ «Дружба Миколаївка» відчужувалась ОСОБА_1 ОСОБА_2 вартістю більше шести мільйонів гривень з відстрочкою платежу в один рік, і в день підписання та посвідчення спірного Договору ОСОБА_2 розрахунків не проведено.

При цьому суд зважає, що з пояснень присутніх в судовому засіданні 06.04.2022 свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та присутньому в судовому засіданні 29.04.2022 свідка ОСОБА_6 не можливо достеменно констатувати підписання сторонами Договору купівлі-продажу від 23.04.2019 в редакції позивача, за ціною продажу частки в розмірі 6 308 000,00 грн, позаяк жоден зі свідків не підтвердив факту підписання саме такої редакції Договору. Окрім того, пояснення свідків, надані в судовому засіданні різняться між собою щодо складу осіб, присутніх при підписанні спірного Договору. До того ж суд зважає, що свідок ОСОБА_4 є зацікавленою особою, оскільки перебуває в родинних стосунках з позивачем.

За статтею 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Стаття 88 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 89 Господарського процесуального кодексу України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Стаття 76 Господарського процесуального кодексу України визначає, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом із цим частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За змістом заявлених позивачем позовних вимог та висловлених відповідачем заперечень, у даному спорі обов`язковим є встановлення ціни предмета Договору купівлі-продажу частки від 23.04.2019.

За встановлених обставин, виходячи зі змісту заяв свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , з огляду на їх пояснення, суд не приймає такі заяви як докази у справі.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, та з огляду на обраний позивачем спосіб захисту свого права, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заявленої ОСОБА_1 вимоги про розірвання Договору купівлі-продажу частки від 23.04.2019.

Вимоги позивача про розірвання Акту приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївка Дружба» від 23.04.2019 та зобов`язання державного реєстратора внести зміни до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба Миколаївка», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а зокрема: виключити відомості про учасника ОСОБА_2 із часткою 49,75% та включити відомості про учасника ОСОБА_9 із часткою 49,75% номінальною вартістю 31 544,00 грн. мають похідний характер по відношенню до основної вимоги про розірвання Договору купівлі-продажу частки від 23.04.2019.

Оскільки суд відмовив у задоволенні основної вимоги про розірвання Договору купівлі-продажу частки від 23.04.2019, то похідні вимоги про розірвання Акту приймання-передачі від 23.04.2019 та зобов`язання до внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також задоволенню не підлягають.

У відповідності до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до вимог частитни 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 3 та 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин справи, колегія суддів зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає з статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Також Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в позові в повному обсязі.

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та на правову на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Поміж з тим, ухвалою від 22.12.2020 у справі призначено комплексну почеркознавчу та технічну судову експертизу, витрати по оплаті експертних послуг за вказаною ухвалою суду покладено на відповідача - ОСОБА_2 .

Окрім того, з урахуванням заявлення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, докази на понесення яких останній зобов`язалися подати протягом 5 днів після ухвалення рішення, суд дійшов висновку про встановлення 5-ти денного строку для подання відповідних доказів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення, з призначенням судового засідання відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати понесені позивачем у справі № 902/775/20 залишити за громадянином ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 221 ГПК України для вирішення питань про судові витрати відповідача призначити судове засідання на 30.06.2022 о 12:30 год.

Для подання суду доказів про понесені витрати встановити відповідачу строк п`ять днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення. Зобов`язати відповідача у цей же строк надіслати належним чином завірені копії вказаних доказів позивачу.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси: представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представника відповідача та третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 24 червня 2022 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

4 - ТОВ "Дружба Миколаївка" (вул. Миру, 51, с. Миколаївка, Козятинський район, Вінницька область, 22160)