РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2022Справа № 910/1181/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос - Груп»

до ОСОБА_1

про стягнення 23 470,26 грн,

Суддя Борисенко І.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос - Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 23 470,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань за договором суборенди об`єкта нерухомості № 02 від 06.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1181/22, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.02.2022 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_2.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 193, відповідачу - ОСОБА_1 , відповідно до якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 03.02.2022 - 15.04.2022, отже, завчасно був повідомлений про розгляд справи.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деймос - Груп» (Орендар) було укладено Договір № 02 суборенди об`єкта нерухомості.

Відповідно до п. 1 Договору, сторони погодили, що на виконання умов Договору № 02 від 06.02.2018, Орендар (позивач) передає, а Суборендар (відповідач) приймає 06.02.2018 в суборендне користування окремо визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення № 21, групи приміщень № 24 площею 19,5 кв. м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що 06.02.2018 між Позивачем та Відповідачем підписано Акт приймання - передачі щодо передачі в суборендне користування нежитлове приміщення № 21, групи приміщень № 24 площею 19,5 кв. м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5.1. Договору суборенди загальний розмір суборендної плати за місяць користування Об`єктом суборенди складає 10 725 (десять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок без ПДВ.

Нарахування Орендарем суборендної плати за цим Договором здійснюється з дня прийняття Суборендарем Об`єкту суборенди за актом приймання-передачі. Нарахування Орендарем суборендної плати за цим Договором припиняється з дня наступного за днем повернення Суборендарем Об`єкту суборенди Орендарю та підписання Сторонами відповідного акту приймання-передачі (п. 5.1.1. Договору).

Згідно з пп. 5.1.5. Договору суборенди починаючи з другого календарного місяця користування, розмір суборендної плати за поточний місяць суборенди визначається шляхом коригування суми суборендної плати за попередній місяць на індекс інфляції (індекс споживчих цін) за даними Державної служби статистики України на дату виставлення рахунку.

У разі, коли коефіцієнт інфляції за попередній місяць менше одиниці, суборендна плата за поточний місяць не коригується та встановлюється в розмірі, що відповідає суборендній платі за попередній місяць.

Зміна суборендної плати, передбачена цим пунктом Договору є індексацією та не потребує додаткового узгодження Сторонами. Індексація суборендної плати здійснюється Орендарем шляхом формування відповідних рахунків на сплату суборендної плати.

Згідно з п. 5.1.4. Договору суборенди починаючи з другого календарного місяця користування Об`єктом суборенди, Суборендар здійснює повну оплату суборендної плати за місяць, до 10-го числа кожного поточного місяця за поточний.

Підпунктом 3.3.2. Договору суборенди до зобов`язань Суборендаря віднесено вчасно і в повному обсязі, у відповідності до умов цього Договору, сплачувати суборендну плату та інші платежі передбачені цим Договором.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідно до умов Договору суборенди Орендарем були надані послуги з користування Об`єктом суборенди та виставлено наступні рахунки:

- рахунок на оплату № 184 від 01.06.2018 на суму 11 193 гривень 51 копійки (Додаток № 3);

- рахунок на оплату № 200 від 01.07.2018 на суму 11 193 гривень 51 копійки (Додаток № 4);

- рахунок на оплату № 229 від 01.08.2018 на суму 1 083 гривень 24 копійки (розмір суборендної плати за 3 дні користування Об`єктом суборенди у серпні 2018 року (Додаток № 5). Акт приймання-передачі Об`єкта суборенди (повернення) від 03 серпня 2018 року) (Додаток № 6).

Доказів оплати виставлених позивачем відповідачу рахунків матеріали справи не містять, а відповідачем не надані.

Також, доказів не належного виконання умов договору суборенди зі сторони орендаря матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином, суду доведено належними доказами, наявність у Відповідача заборгованості зі сплати суборендної плати за Договором, у загальному розмірі 23 470 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят) гривень 26 коп. (заборгованість за червень 2018 року 11 193, 51 грн. + заборгованість за липень 2018 року 11 193, 51 грн. + заборгованість за серпень 2018 року 1 083, 24 грн.).

Судом встановлено, що позивач листом від 13.07.2018 № 06 звертався до відповідача з претензією про погашення виниклої заборгованості по вказаним вище актам.

Проте, як стверджує позивач, а іншого матеріали справи не містять, відповідачем заборгованість не оплачена, відповідь на лист не надана.

За таких обставин, як вказує позивач, останнім в односторонньому порядку було розірвано Договір № 02 суборенди об`єкта нерухомості від 06.02.2018.

Також, матеріалами справи підтверджено, що 03.08.2018 позивачем за відсутності відповідача, у присутності свідка ОСОБА_2 , складено Акт приймання - передачі до Договору № 02 оренди/суборенди об`єкта нерухомості від 06.02.2018, яким позивач прийняв/повернув надане в суборенду відповідачу нежитлове приміщення (№ 21, групи приміщень № 24 площею 19,5 кв. м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно п. 2 зазначеного Акту, зафіксовано, що об`єкт суборенди знаходиться в задовільному стані.

Згідно п. 7.5. Договору, розірвання або закінчення строку дії Договору не є підставою для звільнення Суборендаря від виконання обов`язку по погашенню заборгованості зі сплати платежів передбачених Договором.

За таких обставин, з огляду на несплату відповідачем орендної плати за Договором № 02 суборенди об`єкта нерухомості позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд відзначає наступне.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Суду доведено належним чином, що на виконання умов Договору оренди, Орендодавець передав, а Орендар прийняв 06.02.2018 в строкове платне користування нежитлове приміщення (№ 21, групи приміщень № 24 площею 19,5 кв. м, що розташоване на шостому поверсі нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_1 за Актом прийому-передачі від 06.02.2018.

Суду доведено належним чином, що об`єкт оренди повернуто позивачу 03.08.2018, на підставі Акту прийому - передачі від 03.08.2018.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що відповідачем було сплачено орендну плату по виставлених позивачем рахунках на оплату № 184 від 01.06.2018, № 200 від 01.07.2018, № 229 від 01.08.2018 за період червень - частина серпня 2018 року, суд вважає, що позивачем правомірно розраховано та заявлено до стягнення орендну плату у розмірі 23 470,26 грн за період з червень - серпень 2018.

За встановлених обставин, позовні вимоги судом визнаються доведеними та обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню повністю.

Окремо, щодо підсудності вказаного спору господарському суду, суд вказує, що згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-125цс13 від 04.12.2013 вказано, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, і такий спір підсудний господарському суду. Отже, відповідач звертаючись з даним позовом до фізичної особи за зобов`язаннями її як ФОПа (припиненого станом на час звернення до суду) визначив вірний суб`єктний склад учасників справи в частині відповідача.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос - Груп» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) борг у розмірі 23 470 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят) грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко