ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. Справа№ 910/4955/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 07.06.2022,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр»

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 (повний текст складено 20.12.2021)

у справі №910/4955/21 (суддя Селівон А.М.)

за первісним позовом Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр»

про стягнення 212 086,20 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр»

до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування»

про стягнення 69 199,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісних та зустрічних позовних вимог

Приватне підприємство «Промислове та цивільне будівництво і проектування» (далі, позивач за первісним позовом або Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» (далі, відповідач за первісним позовом або Товариство) про стягнення 212 086,20 грн, а саме 161 507,54 грн основного боргу, 22 921,46 грн пені, 11 305,53 грн штрафних санкцій, 1 897,17 грн процентів річних та 14 454,50 грн втрат від інфляції.

В обґрунтування первісних позовних вимог Підприємство посилається на неналежне виконання Товариством своїх зобов`язань за Договором №П-1412/18 від 14.12.2018 в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем будівельних робіт, внаслідок чого у відповідача за первісним позовом утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем за первісним позовом нараховані пеня, штраф, проценти річних та втрати від інфляції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр», у свою чергу, звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про стягнення 69 199,18 грн пені.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог Товариство посилається на неналежне виконання Підприємством як підрядником своїх зобов`язань за Договором №П-1412/18 від 14.12.2018 в частині виконання будівельних (монтажних) робіт у термін, передбачений умовами пункту 10.2. Договору №П-1412/18 від 14.12.2018, та невчинення Підприємством дій щодо остаточної передачі позивачеві за зустрічним позовом як замовнику завершених робіт, у зв`язку з чим відповідачеві за зустрічним позовом нарахована пеня у вказаній сумі за порушення строків виконання зобов`язань.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 первісний позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» на користь Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» 161 507,54 грн (сто шістдесят одну тисячу п`ятсот сім грн 54 коп.) боргу та 2 422,61 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 61 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Рішення суду про часткове задоволення первісних позовних вимог мотивоване тим, що ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» виконано прийняті на себе як підрядником зобов`язання по виконанню будівельних робіт, обумовлених Договором в обсягах, зазначених в Актах приймання виконаних будівельних робіт КБ2-В та Довідках про вартість будівельних робіт форми КБ-3, а відповідачем за первісним позовом як замовником (генпідрядником за Договором №127/18), у свою чергу, прийнято виконання цих будівельних робіт без будь - яких зауважень. При цьому відповідачем за первісним позовом не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу в сумі 161 507,54 грн з оплати виконаних підрядником робіт та/або письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів.

Водночас, суд визнав такими, що не відповідають обставинам справи та умовам Договору доводи позивача за первісним позовом про початок періоду прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» зобов`язань щодо оплати виконаних робіт за Договором з 27.02.202 (з урахуванням встановленого у справі №910/2416/20 факту отримання замовником актів форми КБ-2В 27.02.2020), позаяк датою отримання ТОВ «Алтаюр» довідок форми КБ-3 є встановлена згідно наданих доказів дата 25.03.2021, з урахуванням якої та умов пункту 4.5. Договору щодо остаточного розрахунку протягом п`яти банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3), початок періоду прострочення має визначатись з 02.04.2021.

Враховуючи зазначені висновки суду щодо початку періоду прострочення виконання зобов`язання замовника з оплати робіт підрядника, визначений позивачем за первісним позовом період прострочення та нарахування процентів річних та втрат від інфляції згідно статті 625 Цивільного кодексу України - з 27.02.2020 по 25.03.2021 є таким, що не відповідає умовам спірного Договору, приписам чинного законодавства та обставинам справи, відтак первісні позовні вимоги в частині стягнення процентів річних в сумі 1 897,17 грн та втрат від інфляції в сумі 14 454,50 грн задоволенню не підлягають.

Також суд відмовив у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення пені та штрафу на підставі пункту 7.3 Договору, оскільки умовами вказаного пункту визначено відповідальність у вигляді пені та штрафу, суб`єктом застосування якої є саме замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр», та яка застосовується до підрядника - Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» - відповідача за первісним позовом, отже правові підстави для застосування до ТОВ «Алтаюр» пені та штрафу на підставі пункту 7.3. Договору відсутні.

У частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи доказами спростовуються твердження ТОВ «Алтаюр» щодо невиконання позивачем за первісним позовом ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» робіт за Договором.

Так, суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується та сторонами не спростовано факт отримання ТОВ «Алтаюр» 25.03.2021 від підрядника актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2 та довідок про вартість будівельних робіт форми КБ-3, які замовник був зобов`язаний підписати або негайно заявити про виявлені недоліки згідно статті 853 Цивільного кодексу України.

Натомість, як встановлено судом, позивач за зустрічним позовом не виконав умови пункту 4.4. Договору, не надав обґрунтованих заперечень щодо змісту отриманих документів, тільки зазначивши листом від 31.03.2021 про неусунення недоліків документів, без їх конкретного зазначення, чим підтвердив відсутність заперечень та підстав для несплати позивачу вартості виконаних робіт.

Відтак, з урахуванням висновків суду щодо виконання Приватним підприємством «Промислове та цивільне будівництво і проектування» прийнятих на себе як підрядником зобов`язань з виконання будівельних робіт, обумовлених Договором, в обсягах, зазначених в Актах приймання виконаних будівельних робіт та Довідках про вартість будівельних робіт, які вважаються погодженими замовником, посилання позивача за зустрічним позовом на невиконання підрядником умов Договору в частині передачі завершених робіт, факт яких сторонами визнається, судом визнані такими, що не відповідають обставинам справи та, враховуючи дату завершення спірних робіт (26.06.2019) відповідно, свідчать про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення пені за період з 27.06.2019 по 29.08.2019.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 05.01.2021 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр», задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування», змінити розподіл судових витрат під час розгляду справи Господарським судом міста Києва та стягнути з Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» такі витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору та професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач за первісним позовом зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до невірних та необґрунтованих висновків.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до наступного:

- факт здачі робіт замовнику за Договором №127/18 від 21.12.2018 - Національному агентству з питань запобігання корупції не може бути розцінений як підтвердження виконання Підприємством своїх зобов`язань за Договором субпідряду №П-1412/18 від 14.12.2018 в повному обсязі, адже ТОВ «Алтаюр», будучи зацікавленим суб`єктом, за рахунок власних зусиль здійснило все можливе задля здачі замовнику робіт по проекту в обумовлені Договором №127/18 від 21.12.2018 строки;

- умовами пункту 4.5. Договору №П-1412/18 від 14.12.2018 передбачено, що остаточні розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3). ТОВ «Алтаюр» вперше отримало від Підприємства примірники актів виконаних робіт КБ-2В 09.03.2021, при цьому обсяги зазначених у них робіт не відповідали фактично виконаним, в результатів чого Товариство листом №95-2021 від 16.03.2021 повідомило Підприємство про наявні недоліки у складених актах, а також про відсутність примірників довідок про вартість форми КБ-3, на підставі яких здійснюються остаточні розрахунки. Довідки про вартість виконаних робіт були скеровані позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом 23.03.2021 та отримані останнім 25.03.2021, відтак, враховуючи умови зазначеного пункту 4.5. Договору, обов`язок ТОВ «Алтаюр» у сплаті залишку за виконані роботи, за умови відсутності будь-яких зауважень до робіт, виник не раніше 01.04.2021. Однак Підприємство звернулось до суду із первісним позовом у даній справі 29.03.2021, тобто коли строк виконання зобов`язання відповідача за первісним позовом із оплати ще не настав. Тобто, пред`явлення первісного позову було передчасним;

- Господарським судом міста Києва у рішенні констатовано факт виконання робіт на суму 847 877,95 грн, 800 000,00 грн з яких вже сплачено ТОВ «Алтаюр» в якості авансового платежу, однак резолютивна частина цього ж рішення містить обов`язок ТОВ «Алтаюр» у сплаті безпідставно нарахованих 161 507,54 грн, що свідчить, серед іншого, про поверхневість розгляду справи;

- Господарський суд міста Києва, залишивши поза увагою лист ТОВ «Алтаюр» №95-2021 від 16.03.2021, в якому останній детально зазначив про всі свої зауваження щодо складених актів, дослідив виключно лист №97-2021 від 31.03.2021, яким ТОВ «Алтаюр» лише повідомило про неможливість прийняття актів та довідок через допущені в них недоліки, про які зазначено та конкретизовано у листі від 16.03.2021. Нездійснення ТОВ «Алтаюр» у листі від 31.03.2021 дублювання інформації з листа від 16.03.2021 не може розцінюватись судом як недостатньо обґрунтована відмова ТОВ «Алтаюр» від їх підписання;

- висновки Господарського суду міста Києва в частині встановлення відсутності підстав для задоволення вимог ТОВ «Алтаюр» за зустрічним позовом є помилковими та такими, що суперечать встановленим обставинам справи, адже погодившись з твердження ТОВ «Алтаюр» про відсутність у нього обов`язку зі сплати грошових коштів щонайменше до 25.03.2021, суд автоматично підтвердив, що в період від обумовленої дати закінчення робіт (28.02.2019) та до дати надсилання довідок форми КБ-3 (23.03.2021) роботи, покладені Договором на ПП «ПЦБП», закінченими та зданими останнім не були. Відтак, тривале порушення умов Договору з боку Підприємства є доведеним та Господарським судом міста Києва встановленим.

01.04.2022 ТОВ «Алтаюр» подало через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення, у яких наголосило на тому, що Підприємство заявлені ним первісні позовні вимоги обґрунтовує виключно висновками суду у справі №910/2416/21, в яких встановлено факт їх часткового виконання, однак, заявляючи про виконання робіт за Договором у повному обсязі, мало б доводи саме цю обставину, а не наводити висновки суду в іншій справі.

Узагальнені доводи та заперечення позивача за первісним позовом

17.02.2022 від позивача за первісним позовом через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач за первісним позовом просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до наступного:

- скаржник помилково зазначає про отримання ним довідок про вартість форми КБ-3 лише 25.03.2021. Так, судом першої інстанції встановлено, що ще 20.02.2020 Підприємство звернулось до Товариства як замовника робіт із листом №353/1/20 від 20.02.2020 про надсилання актів форми КБ-2В та факт направлення такого листа із додатками встановлено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/2416/20. Таким чином, заявник апеляційної скарги, зазначаючи іншу дату отримання актів, а саме 25.03.2021, намагається фактично переглянути факти, встановлені судом при розгляді іншої справи;

- щодо сум, зазначених в актах форми КБ-2В та довідках форми КБ-3, то суд правильно встановив, що згідно актів форми КБ-2В за №№ 4, 5, 13, 16, 17 загальна вартість виконаних робіт станом на 20.02.2020 склала 847 877,95 грн, а згідно актів форми КБ-2В №2а, №6, №14, №15, надісланих листом від 16.02.2021, станом на 16.02.2021 додатково склала 113 629,59 грн;

- скаржник безпідставно посилається на недослідження судом першої інстанції листа Товариства №95-2021 від 26.03.2021, в якому останній висловив свої зауваження щодо складених актів. Так, вказаний лист був наданий Підприємству на повторно надіслані акти виконаних робіт форми КБ-2в, при цьому об`єми виконаних робіт, зазначених у надісланих актах приймання виконаних робіт по формі КБ-2 №2, №4, №5, №6, №13, №14, №15, №16, №17, які були виконані позивачем за первісним позовом, ідентичні Актам виконаних робіт, що були прийняті та підписані НАЗК (Замовником) та представником технічного нагляду, жодних офіційних претензій ані від НАЗК (Замовника), ані від ТОВ «АЛТАЮР» (відповідача за первісним позовом) на адресу позивача за первісним позовом не надходило навіть під час приймання робіт робочою комісією. Водночас, позивачем за первісним позовом усунуто технічні помилки, про які вказало Товариство у листі №95-2021 від 26.03.2021. Також позивач за первісним позовом зазначає, що ТОВ «Алтаюр» не складав акту з переліком необхідних доробок робіт та термінів їх виконання, Підприємству їх не надсилав;

- виходячи із дати відкриття позовного провадження у даній справі згідно ухвали від 07.04.2021, у позивача були підстави для звернення до суду з первісним позовом;

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Апеляційну скаргу було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4955/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

17.01.2022 матеріали справи №910/4955/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Алтаюр», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази доплати судового збору у розмірі 3 405,00 грн.

03.02.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додано платіжне доручення №70 від 31.01.2022 на підтвердження доплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 15.03.2022.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку з зазначеним судове засідання 15.03.2022 у справі №910/4955/21 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 розгляд справи призначено на 07.06.2022.

У судовому засіданні 07.06.2022 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 07.06.2022 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання 07.06.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Повідомлення із копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 про призначення справи до розгляду на 07.06.2022, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронну адресу представників сторін, у тому числі представника відповідача за первісним позовом у справі - адвоката Гука Тараса Ігоровича (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та на адресу Товариства ( ), зазначену в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування, долученою судом до матеріалів справи.

Крім того, інформація щодо призначення розгляду справи №910/4955/21 на 07.06.2022 була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України за посиланням: https://anec.court.gov.ua/sud4873/gromadyanam/povidomlennya/1272433/.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення відповідача за первісним позовом про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні 07.06.2022, суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті без участі представника відповідача за первісним позовом.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

14.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» (замовник за договором, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом) та Приватним підприємством «Промислове та цивільне будівництво і проектування» (підрядник за договором, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладено Договір №П-1412/18 (далі, Договір), за умовами пункту 1.1. якого підрядник зобов`язується: провести окремі частини монтажних робіт по проекту: «Будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби Народів, 28, у м. Києві» Розділи: Електротехнічні рішення (ЕТР), дизельна електростанція (ДЕС), протипожежна сигналізація та пожежогасіння (ПС.ПГ), а саме: виконати всі необхідні електро-монтажні роботи, згідно розробленої проектної документації та кошторису, та умов договору, а замовник зобов`язується прийняти роботи та оплатити їх згідно умов, визначених даним договором.

Вид робіт, що підрядник зобов`язується виконати: Код ДК 021:2015 - 45310000-3 «Електромонтажні роботи». КВЕД 2010:43.21 - електромонтажні роботи (пункт 1.2. Договору).

Розділами 2 - 11 Договору сторони узгодили якість, ціну договору, порядок здійснення оплати, приймання - передачу закінчених робіт, обов`язки та права сторін, їх відповідальність, вирішення спорів, строк дії Договору тощо.

Зокрема, згідно пункту 3.1. Договору ціна договору становить: 1 081 237,13 грн., в т.ч. ПДВ 20 % 180 206,19 грн.

Згідно пункту 3.2. Договору в ціну договору входять всі необхідні будівельно-монтажні роботи та матеріали згідно розробленої проектної документації та кошторисної документації, що пройшла державну експертизу (Додаток №1).

До вказаної вартості договору не входить вартість: дизельна електростанція, пересувний автомобільний причіп, складські та транспортні витрати, доставка та встановлення ДЕС в проектне положення краном (пункт 3.2.1. Договору).

У відповідності до вказаних умов Договору сторонами на підставі кошторису на виконання робіт погоджено та підписано Протокол договірної ціни на виконання електро-монтажних робіт на об`єкті: «Будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби Народів, 28, у м. Києві» Розділи: Електротехнічні рішення (ЕТР), дизельна електростанція (ДЕС), протипожежна сигналізація та пожежогасіння (ПС.ПГ). (Додаток № 3 до Договору), згідно якого загальна вартість робіт за Договором становить 1 081 237,13 грн.

Згідно пункту 1.4. Договору склад, обсяг, терміни виконання та вартість робіт, що будуть виконуватися підрядником, супроводжуються затвердженими у встановленому порядку документами згідно пункту 12 «Додатки до договору».

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що замовник зобов`язується перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця передоплату у розмірі 500 000, 00 грн (в т.ч. ПДВ 20 % - 83 333,33 грн) протягом 3 календарних днів з дня підписання Договору для виготовлення та закупівлі обладнання та проведення електромонтажних робіт.

Усі розрахунки здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування належних до сплати сум коштів на поточний рахунок підрядника, зазначений в розділі 13.Реквізити і підписи сторін (пункт 4.2. Договору).

Відповідачем за первісним позовом на виконання умов пункту 4.1. Договору було перераховано на користь позивача за первісним позовом в якості попередньої оплати 500 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4374 від 14.12.2018 на відповідну суму.

Також відповідачем за первісним позовом для придбання матеріалів, обладнання, необхідних для виконання робіт, було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №4478 від 24.01.2019, №4505 від 31.01.2019 та №4535 від 05.02.2019 кожне на суму 100 000,00 грн.

За умовами пункту 4.3. Договору документи про виконані роботи та їх вартість своєчасно складаються підрядником. Підрядник забезпечує своєчасне надання складених у встановленому порядку та підписаних документів замовнику для підписання. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх.

Остаточні розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3) (пункт 4.5. Договору).

Відповідно до пунктів 5.1., 5.2. Договору приймання-передача закінчених робіт буде здійснюватися відповідно до вимог цього договору. Після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт, замовник розпочинає їх приймання.

Згідно пункту 5.3. Договору передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт.

У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини підрядника, він у десятиденний строк зобов`язаний безоплатно їх усунути і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт (пункт 5.4. Договору).

У відповідності до пункту 5.5 Договору приймання-передача закінчених робіт здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3) із урахуванням можливих змін чи коригувань, підписаних повноважними представниками сторін та скріплених печатками.

Умовами пункту 6.4. Договору визначені обов`язки підрядника, який зобов`язаний, зокрема, приступити до виконання робіт згідно календарного графіку виконання робіт (додаток № 4) - пункт 6.4.1; виконати в встановлені строки роботи визначенні цим договором - пункт 6.4.2; передати замовнику у порядку, передбаченому законодавством та цим договором, якісно виконані, закінчені роботи та надати акти для оплати - пункт 6.4.3.

За порушення строків виконання зобов`язання підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% ціни Договору з якого допущено прострочення виконання зобов`язання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від ціни Договору (пункт 7.3. Договору).

Відповідно до пункту 10.2. Договору роботи за цим договором мають бути виконані до 28.02.2019.

Згідно пункту 10.3. Договору датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником за довідкою про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3).

За приписами статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

При відсутності в договорі умови про те, що закінчення строку його дії тягне припинення зобов`язань сторін за цим договором, договір вважається чинним до визначеного в ньому моменту закінчення виконання сторонами зобов`язань. При відсутності такої вказівки - момент закінчення зобов`язань визначається суттю самого зобов`язання. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №916/1951/17.

Таким чином, закінчення строку дії договору підряду при умові, що сторони не звільняються від відповідальності щодо виконання зобов`язань за договором, то такий договір є дійсним до моменту виконання зобов`язань (закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними) відсутні підстави вважати, що договір припинив свою дію

Як стверджує позивач за первісним позовом, на виконання умов Договору підрядником - Приватним підприємством «Промислове та цивільне будівництво і проектування» протягом грудня 2018 року - липня 2019 року виконані будівельні роботи, на підтвердження чого позивачем за первісним позовом було складено та одноособово підписано: Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за грудень 2018 року від 26.12.2018 на суму 49 904,76 грн., за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 369 574,39 грн, за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 30 825,32 грн, за липень 2019 від 08.07.2019 на суму 7 373,61 грн, за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 24 144,49 грн, за липень 2019 від 08.07.2019 на суму 29111,28 грн, а також Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в): №2а за грудень 2018 року від 26.12.2018 на суму 49 904,76 грн, №4 за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 369 574,39 грн, №5 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 08.07.2019 на суму 291 938,50 грн (додатково до акту №4 за липень 2019 року), №6 за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 30 825,32 грн, №13 за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 44 241,67 грн, №14 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 08.07.2019 на суму 8 755,02 грн (додатково до акту №13 за липень 2019 року), №15 за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 24 144,49 грн, №16 від 08.07.2019 на суму 29 111,28 грн, №17 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 08.07.2019 на суму 113 012,10 грн. (додатково до акту №16 за липень 2019 року), копії яких наявні в матеріалах справи.

Між сторонами у період з 20.02.2020 по 31.03.2021 здійснювалось листування щодо прийняття вказаних робіт, зміст якого буде наведено у постанові далі.

За доводами Підприємства він належним чином виконав підрядні роботи згідно Договору та передав їх замовнику, а замовник, натомість, не здійснив оплату в повному обсязі виконаних підрядником робіт, з урахуванням здійсненої відповідачем за первісним позовом передплати та перерахування коштів на придбання матеріалів та обладнання, всього в загальній сумі 800 000,00 грн, залишок заборгованості замовника становить 161 507,54 грн, стягнення якого та нарахованих на нього штрафних санкцій є предметом первісного позову.

У свою чергу ТОВ «Алтаюр» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування», в якій посилається на неналежне виконання останнім як підрядником своїх зобов`язань за Договором №П-1412/18 від 14.12.2018 в частині виконання будівельних (монтажних) робіт у термін, передбачений умовами пункту 10.2 Договору, тобто до 28.02.2019, та невчинення дій щодо остаточної передачі позивачеві за зустрічним позовом як замовнику завершених робіт, у зв`язку з чим замовником нараховано та заявлено до стягнення з підрядника згідно пункту 7.3. Договору пеню за період з 27.06.2019 по 29.08.2019 у сумі 69 199,18 грн.

Отже, спір у справі виник у зв`язку з тим, що за твердженнями Підприємства Товариство не повністю розрахувалося із ним за виконані згідно Договору роботи, а за твердженнями Товариства позивач за первісним позовом у порушення умов укладеного Договору підряду виконав підрядні роботи неналежним чином та із порушенням строків, передбачених умовами Договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених правових норм, кожна сторона на підставі належних, допустимих, вірогідних, достовірних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором будівельного підряду.

За змістом статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач за первісним позовом на виконання умов пункту 4.1. Договору перерахував на користь позивача за первісним позовом в якості попередньої оплати 800 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №4374 від 14.12.2018, №4478 від 24.01.2019, №4505 від 31.01.2019 та №4535 від 05.02.2019.

Будь-яких заперечень щодо повного та належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» умов Договору в частині здійснення передоплати згідно пункту 4.1. Договору матеріали справи не містять.

Згідно частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Так, згідно пункту 10.2. Договору роботи за цим договором мають бути виконані до 28.02.2019.

Згідно частини 1 статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

За змістом частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Виходячи зі змісту пунктів 4.3., 5.3., 5.5. Договору приймання-передача закінчених робіт здійснюється на підставі акту та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3), підписання яких згідно пункту 4.5. Договору є підставою для здійснення замовником із підрядником розрахунків протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня їх підписання.

Згідно частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Суд зазначає, що обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника (генпідрядника).

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини підрядника, замовник у десятиденний строк зобов`язаний безоплатно їх усунути і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт (пункт 5.4 Договору).

Досліджуючи питання повідомлення підрядником замовника про виконані роботи та надсилання Підприємством Товариству актів та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3), колегія суддів встановила наступне.

Підрядник 20.02.2020 звернувся до відповідача за первісним позовом як замовника із листом №353/1/20 від 20.02.2020 (том 1, а.с. 32) про надсилання актів форми КБ-2В №4 - електротехнічні рішення на суму 369 574,40 грн (том 1, а.с. 57-63), №5 - електротехнічне устаткування на суму 291 938,50 грн (том 1, а.с. 66-67), №13 - дизель, заземлення на суму 44 241,67 грн (том 1, а.с. 74-79), №16 - пожежна сигналізація на суму 29 111,28 грн (том 1, а.с. 87-90), №17 протипожежна сигналізація (вартість устаткування) - 113 012,10 грн (том 1, а.с. 92). Загальна сума робіт за надісланими актами - 847 877,95 грн.

На підтвердження направлення листа та актів на адресу відповідача за первісним позовом та отримання його останнім 27.02.2020 позивачем за первісним позовом надано копії фіскального чеку від 20.02.2020 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №102, згідно якого поштове відправлення отримане адресатом 27.02.2020 - особисто директором ТОВ «Алтаюр» Мартиненко А.В.

Факт отримання вказаного листа підтверджено відповідачем за первісним позовом у поданому суду 29.04.2021 відзиві на первісну позовну заяву (том 1, а.с. 174), з одночасним запереченням отримання від позивача за первісним позовом додатків до вказаного листа від 20.02.2020 у вигляді актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В №№ 4, 5, 13, 16, 17.

Судом відхиляються доводи відповідача за первісним позовом про неотримання ним у якості додатків до вказаного листа актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В №№ 4, 5, 13, 16, 17, враховуючи наступне.

Обставини виконання сторонами умов спірного Договору №П-1412/18 від 14.12.2018, в тому числі щодо направлення підрядником вказаних актів виконаних робіт форми КБ-2В замовнику для підписання листом №353/1/20 від 20.02.2020 та отримання їх останнім, досліджувались господарськими судами під час розгляду справи №910/2416/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про стягнення заборгованості у розмірі 1 071 390,52 грн, з яких: 800 000,00 грн - основний борг (попередня оплата), 195 703,92 грн - пеня та 75 686,60 грн - штраф, позовні вимоги в якій були обґрунтовані неналежним виконанням підрядником своїх зобов`язань за Договором №П-1412/18 від 14.12.2018 в частині виконання робіт у визначений договором строк.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/2416/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» задоволено частково. Присуджено до стягнення з ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» на користь ТОВ «Алтаюр» 127 585,98 грн пені, 75 686,60 грн штрафу та 3 047,09 грн судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказану постанову, суд апеляційної інстанції спростував доводи ТОВ «Алтаюр» про отримання листа підрядника Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» №353/1/20 від 20.02.2020 без додатків (актів), оскільки ТОВ «Алтаюр» не було надано суду належних та допустимих доказів неотримання вказаних актів шляхом складання акта про відсутність додатків до вказаного листа.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що преюдиційність - це обов`язковість обставин, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу. Cуть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» (заява №48553/99), а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» (заява №28342/95)).

Високий Суд у пунктах 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13), яке набуло статусу остаточного 29.01.2016, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

З огляду на викладене, обставини, встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/2416/20, зокрема, щодо направлення замовнику та отримання ним 27.02.2020 для підписання актів форми КБ-2В №4 - електротехнічні рішення на суму 369 574,40 грн, №5 електротехнічне устаткування на суму 291 938,50 грн, №13 - дизель, заземлення на суму 44 241,67 грн, №16 - пожежна сигналізація на суму 29 111,28 грн, №17 вартості устаткування (обладнання по пожежній сигналізації та пожежогасінню) - 113 012,10 грн мають преюдиціальне значення, не можуть ставитись під сумнів, а інші рішення, в тому числі у даній справі №910/4955/21 не можуть їм суперечити.

Отже, доводи скаржника про ненадання йому підрядником згідно Договору жодного акту форми КБ-2В до 09 березня 2021 року спростовуються вищевстановленими обставинами.

Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження заявлення Товариством у відповідності до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України та пунктів 2.1., 6.2.3. Договору про виявлені недоліки у роботах, зазначених в актах форми КБ-2В №4, №5, №13, №16, №17 на загальну суму 847 877,95 грн.

У подальшому, як вбачається із матеріалів справи, позивач за первісним позовом супровідним листом №353-21-01 від 16.02.2021 (том 1, а.с. 42) надіслав на адресу замовника для підписання та погодження акти форми КБ-2В на суму 113 629,59 грн, а саме №2а за грудень 2018 року від 26.12.2018 на суму 49 904,76 грн, №6 за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 30 825,32 грн, №14 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 08.07.2019 на суму 8 755,02 грн (додатково до акту №13 за липень 2019 року), №15 за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 24 144,49 грн. Примірники актів форми КБ-2В №4, 5, 13, 16, 17 на суму 847 877,95 грн даним листом були надіслані повторно.

Факт надсилання вказаного супровідного листа №353-21-01 від 16.02.2021 і доданих до нього актів форми КБ-2В на адресу замовника та отримання його останнім 09.03.2021 підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення в цінний лист від 16.02.2021, фіскального чеку від 16.02.2021, накладної Укрпошти №290 від 16.02.2021 та даними щодо відстеження вказаного відправлення №290 на сайті поштового оператора, згідно яких зазначений лист із додатками був отриманий ТОВ «Алтаюр» 09.03.2021 (том 1, а.с. 43-45).

У відповідь на лист Підприємства №353-21-01 від 16.02.2021 відповідач за первісним позовом 16.03.2021 звернувся до позивача за первісним позовом як підрядника та особи, на яку умовами Договору покладено обов`язок зі складання актів, з листом №95-2021 (том 1, а.с. 46-47) про виявлені недоліки в надісланих актах виконаних робіт та неможливість прийняття робіт через наступні недоліки:

1. Об`єм виконаних робіт у Актах приймання виконаних робіт №№ 4, 6, 13, 15, 16 не відповідає дійсному.

2. Кількість та ціна матеріалів, зазначених у Актах приймання виконаних будівельних робіт №№ 2, 4, 6, 13, 15, 16 не відповідають дійсності.

3. Акти приймання виконаних робіт №№ 2, 4, 6, 13, 15, 16 оформлені із датами, які не відповідають даті їх оформлення та даті фактичного надсилання на адресу ТОВ «Алтаюр», а також містять рукописні записи, із датами, які не відповідають періодам, зазначеним у самих актах.

4. Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 оформлено за договором, який ТОВ «АЛТАЮР» не підписував, а саме від 14 грудня 2019 року.

5. В Актах приймання виконаних робіт №4 та №6 невірно зазначено сторін договору.

6. Акт приймання виконаних будівельних робіт № 13 помилково оформлений за договором №127/18 від 21 грудня 2018 року.

7. В Актах приймання виконаних робіт №15 та №16 невірно зазначено замовника.

Крім того, у листі №95-2021 від 16.03.2021 Товариство також зазначило, що до жодного з наданих позивачем актів, а саме Актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 2, 4, 6, 13, 15, 16 за формою КБ-2В, не надано Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3.

Також у вказаному листі ТОВ «Алтаюр» зазначено про нарахування позивачеві на підставі пункту 7.3. Договору штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань підрядника в розмірі 935 270,11 грн, а саме: штрафу у розмірі 127 585,98 грн та пені у розмірі 807 684,13 грн.

У відповідь на вищезазначений лист позивач за первісним позовом направив Товариству лист №23/03-21 від 23.03.2021 (том 1, а.с. 48-50), в якому зазначив наступне:

- об`єми виконаних робіт, зазначених у надісланих Актах приймання-виконаних робіт по формі КБ-2В №2а, №4, №5, №6, №13, №14, №15, №16, №17, які були виконані позивачем, ідентичні Актам виконаних робіт, що були прийняті та підписані НАЗК (замовником) та представником технічного нагляду від НАЗК Добриднюком С.П., а також наголосив на відсутності жодних офіційних претензій від НАЗК (замовника) та від ТОВ «Алтаюр», у тому числі під час приймання робіт робочою комісією;

- кількість та ціна всіх зазначених у Актах матеріалів є ідентичними аналогічним актам, які були підписані НАЗК (замовником) та представником технічного нагляду;

- надані Акти приймання виконаних будівельних робіт №2а, №4, №6, №13, №15, №16, №17 датовані згідно фактичних дат виконаних робіт відповідно до зафіксованих в журналі авторського нагляду та загальному журналі виконання робіт, які підписані особисто директором ТОВ «Алтаюр» Мартиненко А.В. Крім того, ДБН А3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» не встановлює обмежень щодо наявності чи відсутності рукописних записів при оформленні актів виконаних робіт;

- наданий Акт №2а відображає фактичний обсяг виконаних ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» робіт по монтажу фільтрів та монтажу розеток в приміщенні ЦОД. Акт виконаних будівельних робіт №2а від 18.03.2019 направлявся листом з описом вкладень про сплату за зазначені у Акті роботи, але не був повернутий та оплачений;

- на вимогу відповідача усунуто технічну помилку в найменуванні сторін договору в Актах приймання виконаних будівельних робіт №№ 4, 6, 13, 15, 16 та повторно надіслано їх відповідачу;

- в Акті приймання виконаних будівельних робіт №13 (на електромонтажні роботи (ДЕС)- коригування) вірно вказано договір, а саме №1412/18 від 14 грудня 2018 року.

Окрім цього, у відповідності до умов Договору, позивачем за первісним позовом у додатках до вказаного листа №23/03-21 від 23.03.2021 було надано до кожного акту форми КБ-2В довідки виконаних робіт форми КБ-3, а саме довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за грудень 2018 року від 26.12.2018 на суму 49 904,76 грн (том 1, а.с. 56), за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 369 574,39 грн (том 1, а.с. 65), за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 30 825,32 грн (том 1, а.с. 73), за липень 2019 від 08.07.2019 на суму 7 373,61 грн (том 1, а.с. 80), за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 24 144,49 грн (том 1, а.с. 86), за липень 2019 року від 08.07.2019 на суму 29 111,28 грн (том 1, а.с. 91), та зазначено про їх ідентичність довідкам, підписаним раніше між НАЗК та ТОВ «Алтаюр».

Вказаний лист отримано Товариством 25.03.2021, що підтверджено останнім у відзиві на первісну позовну заяву від 28.04.2021 та позивачем за первісним позовом не заперечувалося.

Листом №97-2021 від 31.03.2021 (том 1, а.с. 157) ТОВ «Алтаюр» повідомив підрядника, що повторно надані акти не можуть бути прийняті замовником у зв`язку з не усуненням позивачем за первісним позовом всіх недоліків, вказаних у листі від 16.03.2021, наголосивши на ненаданні підрядником до 09 березня 2021 року жодного акту форми КБ-2В та довідки форми КБ-3 за спірним Договором.

Вказаний лист було отримано позивачем за первісним позовом 06.04.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №381 (том 1, а.с. 158-159).

Враховуючи вищезазначені обставини, оскільки пункт 4.5. Договору встановлює, що остаточні розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2В, КБ-3), а довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 були направлені відповідачу за первісним позовом лише 23.03.2021 та отримані останнім 25.03.2021, строк виконання зобов`язання замовника з оплати підрядних робіт у разі їх підписання або невисловлення мотивованої незгоди з ними настав би 01.04.2021.

Відповідач за первісним позовом, у свою чергу, наголошує на неусуненні позивачем за первісним позовом недоліків, про які ним заявлено у листі №23/03-21 від 23.03.2021, зокрема, щодо невідповідності дійсності об`єму виконаних робіт у Актах приймання виконаних робіт №№ 4, 6, 13, 15, 16 та невідповідності дійсності кількості та ціни матеріалів, зазначених у Актах приймання виконаних будівельних робіт №№ 2а, 4, 6, 13, 15, 16.

Колегія суддів наголошує, що відмова замовника від підписання наданих підрядником актів виконаних робіт та довідок має бути мотивованою, тобто Товариством у даному випадку мало бути доведено, що недоліки, про які він стверджував у листі №23/03-21 від 23.03.2021, зокрема, щодо об`єму виконаних робіт, кількості та ціни матеріалів, дійсно мали місце.

Однак, по-перше, як зазначалося вище, Товариство не висловило мотивованої незгоди щодо підписання актів №№ 4, 5, 13, 16, 17 після отримання їх від Підприємства 27.02.2020.

По-друге, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що Підприємство виконало весь обсяг робіт, про які зазначено у всіх вищеперелічених актах.

Зазначене підтверджується наступними обставинами.

Під час розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про стягнення 800 000,00 грн попередньої оплати, 195 703,92 грн пені та 75 686,60 грн штрафу за неналежне виконанням підрядником своїх зобов`язань за Договором №П-1412/18 від 14.12.2018 в частині виконання робіт у визначений договором строк, судами у вищезгаданій господарській справі №910/2416/20 було встановлено наступне:

21.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» (генеральний підрядник за договором, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним) та Національним агентством з питань запобігання корупції (замовник за договором) укладено Договір №127/18 (далі - Договір №127/18), за умовами якого генеральний підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик, власними силами і засобами виконати та здати у строки, обумовлені договором, роботи з будівництва відомчого центру обробки даних з технічними переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби народів, 28 у м. Києві (далі - роботи), згідно з кодом ДК 021:20-7 Покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації з дотриманням будівельних норм і правил, а Замовник, в межах коштів передбачених кошторисом за бюджетною програмою КПКВК 6331010 (КЕКВ 3122) зобов`язується прийняти та оплатити роботи в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно пунктів 14.1., 14.2., 14.3. Договору №127/18 генпідрядник має право залучити до виконання робіт субпідрядників; залучення субпідрядників здійснюється генпідрядником за погодженням із замовником; замовник може відмовити у такому погодженні з письмовим обґрунтуванням свого рішення; відносини між субпідрядниками, замовником та генпідрядником будуть регулюватися із урахуванням положень загальних умов.

Договори субпідряду укладаються та виконуються з дотриманням вимог, визначених загальними умовами. Генпідрядник відповідає за результати роботи субпідрядників і виступає перед Замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як Замовник (пункт 14.4. Договору №127/18).

Додатком №1 до Договору №127/18 погоджено Календарний графік виконання робіт з побудови відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби Народів, 28 у м. Києві, згідно якого на відповідача за первісним позовом покладено наступні роботи: система електропостачання та розподіл живлення; встановлення, підключення та введення в експлуатацію дизельного генератору; система пожежної безпеки.

Сторонами Договору №127/18 затверджено Завдання на проектування: «Будівництво відомчого центру обробки даних з технічним переоснащенням інженерних мереж Національного агентства з питань запобігання корупції за адресою: бульвар Дружби Народів, 28, у м. Києві» (коригування).

Таким чином, укладений між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом Договір №П-1412/18 від 14.12.2018 є договором субпідряду в рамках виконання Договору №127/18.

Суд зазначає, що згідно статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наявних у матеріалах справи доказів та обставин, встановлених судом апеляційної інстанції у справі №910/2416/20, колегією суддів встановлено, що 09.07.2019 робочою комісією у складі генерального підрядника в особі директора ТОВ «Алтаюр» Мартиненко А.В., технічного нагляду Добриднюка С.П., субпідрядника (монтажних) організацій в особі директора ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» Занузданова М.Ю., генерального проектувальника ТОВ «Алтаюр» Сіренко Р.В. складено Акт про прийняття в експлуатацію системи електропостачання після комплексного випробування (том 2, а.с. 149), та згідно якого встановлено, що обладнання системи основного електропостачання: АВР-1, ЩВО, ГРЩ, ЩР, кабельні лінії; обладнання системи резервного живлення: ДЕС (Cummins C200E5), щит приєднання, АВР-2, кабельні лінії, змонтоване в приміщенні щитової, приміщенні серверної адміністративної будівлі за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28, що входить до складу майнового комплексу приміщень Національного агентства запобігання корупції, пройшло комплексне випробування, включаючи необхідні пусконалагоджувальні роботи разом з усіма комунікаціями з 09.07.2019 по 26.06.2019 відповідно до: ПТЕЕС, ПБЕЕС, ПКЕЕ, ПУЕ. Комплексне випробування, включаючи необхідні пусконалагоджувальні роботи, виконано ТОВ «Алтаюр». Дефекти проектування, виготовлення і монтажу обладнання (за необхідності вказується в додатку до акта), виявлені у процесі комплексного випробування, а також недороботки: відсутні. За рішенням робочої комісії обладнання, що пройшло комплексне випробування, вважати готовим до експлуатації, передбаченої проектом, і прийнятим з 26 червня 2019 року.

Вказаний Акт підписаний без зауважень представниками генпідрядника, технічного нагляду, підрядника та ТОВ «Алтаюр».

Вищевстановлені обставини стали, зокрема, підставою для відмови в задоволенні позову у справі №910/2416/20 в частині стягнення з Підприємства на користь Товариства 800 000,00 грн передоплати, оскільки суд встановив факт виконання Підприємством робіт за договором.

Окрім цього, факт виконання підрядником робіт за Договором підтверджується наявними в матеріалах справи наданими Національним агентством з питань запобігання корупції копіями журналу авторського нагляду під час будівництва та журналу виконання робіт (том 1, 94-126), протоколом випробувань генераторної установки від 05.07.2019 (том 2, а.с. 151), протоколом вимірювання опору заземлення №18/1 від 26.09.2019 (том 2, а.с. 152), Акту №1/11-19-СП перевірки відповідності систем протипожежного захисту від 08.11.2019, підписаного представниками ТОВ «Алтаюр», ТОВ «Центр Пожежних Послуг» та Державного Центру Сертифікації ДСНС України (том 2, а.с. 153-155), а також підписаними листом Національного агентства з питань запобігання корупції №01/11 від 19.11.2020 щодо прийняття ДЕС (дизельної електростанції) від ТОВ «Алтаюр» 03.10.2019 на підставі акта приймання - передачі змонтованого устаткування №14 від 03.10.2019 згідно Договору №127/18 (том 2, а.с. 171).

Докази виконання робіт за розділами протипожежна сигналізація та пожежогасіння (акти форми КБ-2В №16 та №17) будь-яким іншим підприємством, крім ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» як підрядником за спірним Договором, у матеріалах справи відсутні, а тому посилання скаржника на те, що він саме за рахунок власних зусиль здійснив все можливе задля здачі замовнику робіт по проекту в обумовлені Договором №127/18 від 21.12.2018 строки судом до уваги не приймаються.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що об`єми виконаних робіт, зазначених у надісланих Актах приймання виконаних робіт по формі КБ-2В №2а, №4, №5, №6, №13, №14, №15, №16, №17, які були виконані позивачем за первісним позовом, кількість та ціна всіх зазначених в актах матеріалів, ідентичні Актам виконаних робіт, що були прийняті та підписані без зауважень НАЗК (замовником) та Товариством (генеральним підрядником) (том 2, а.с. 13-44; 113-123).

При цьому надані Акти приймання виконаних будівельних робіт №2а, №6, №14, №15 датовані згідно фактичних дат виконаних робіт відповідно до зафіксованих в журналі авторського нагляду та загальному журналі виконання робіт, а тому посилання скаржника на те, що останні не можуть підтверджувати виконання таких робіт у 2019 році, оскільки були складені після завершення всіх можливих робіт у 2019 році та надіслані Товариству лише 16.02.2021, і, відповідно, сума робіт безпідставно була збільшена на 113 629,59 грн, судом відхиляються.

Доводи скаржника про неможливість врахування наданих позивачем за первісним позовом доказів, в тому числі в частині комплексного випробування обладнання, судом до уваги не приймаються як такі, що спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи, неприйняття їх до уваги судом суперечило б принципу правової певності та обставинам, встановленим у тому числі у справі №910/2416/20.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами та вищенаведеними обставинами спростовуються твердження скаржника ТОВ «Алтаюр» щодо невиконання позивачем за первісним позовом за Договором усіх робіт, вказаних в актах.

Відтак, суд вважає підписані в односторонньому порядку Приватним підприємством «Промислове та цивільне будівництво і проектування» акти та довідки, які направлялися Товариству, такими, що є належними та допустимими доказами у справі та, з огляду на вищевстановлені обставини справи, про можливість вважати вказані в цих актах та довідках роботи такими, що позивачем за первісним позовом виконані в повному обсязі та відповідно до умов Договору, а строк оплати за такими актами, виходячи із умов пункту 4.5. Договору та дати отримання відповідачем за первісним позовом довідок про вартість виконаних робіт, таким, що настав 01.04.2021.

Отже, матеріалами справи підтверджується, а скаржником належними, допустимими та вірогідними доказами не спростовано, що загальна сума виконаних згідно спірних актів КБ-2В робіт становить 961 507,54 грн (847 877,95 грн + 113 629,59 грн). Зазначення судом першої інстанції на сторінці 8 (останній абзац) оскаржуваного рішення загальної суми виконаних робіт 847 877,95 грн є помилковою, оскільки шляхом додавання вартості усіх робіт за актами, про які вказано у тому ж абзаці рішення, вона становить саме 961 507,54 грн.

Натомість, як підтверджується матеріалами справи, сума здійсненої відповідачем за зустрічним позовом попередньої оплати згідно умов Договору становить 800 000,00 грн.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, відповідач за первісним позовом до 01.04.2021 (включно) не сплатив позивачу за первісним позовом кошти за виконані роботи у сумі 161 507,74 грн (961 507,54 грн - 800 000,00 грн), у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісних позовних вимог на вказану суму.

Доводи скаржника із приводу того, що Підприємством було передчасно (29.03.2021) заявлено первісний позов у даній справі, у той час, як строк виконання зобов`язання з оплати у відповідача за первісним позовом настав 01.04.2021, відповідно прострочення оплати слід рахувати з 02.04.2021, взяті судом до уваги, однак у даному контексті колегія суддів враховує, що такий строк оплати настав станом на дату відкриття позовного провадження у даній справі (07.04.2021) та на дату вирішення спору по суті. Відмова у задоволенні первісного позову в частині стягнення основного боргу з цих підстав була б проявом надмірного формалізму.

Також колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги відповідача за первісним позовом про недоцільність висновків суду першої інстанції про невисловлення ним зауважень щодо надісланих йому актів, оскільки такі зауваження були висловлені листом №95-2021 від 16.03.2021, а в листі №97-2021 від 31.03.2021 зроблено відсилання до листа від 16.03.2021.

Зазначене, втім, не призвело до прийняття судом першої інстанції неправильного по суті судового рішення, оскільки, як зазначено місцевим господарським судом та встановлено колегією суддів, відмова у підписанні відповідних актів була немотивованою, недоліки, про які стверджує скаржник у вказаних листах - неконкретизованими, а всі роботи, перелічені в актах та довідках, були виконані позивачем за первісним позовом належним чином.

Отже, до стягнення із ТОВ «Алтаюр» на користь Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» підлягає 161 507,74 грн боргу з оплати за виконані роботи, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

Стосовно первісних позовних вимог про стягнення з ТОВ «Алтаюр» на користь Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» 1 897,17 грн процентів річних та 14 454,50 грн втрат від інфляції, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в їх задоволенні, оскільки визначений позивачем за первісним позовом період прострочення та нарахування процентів річних та втрат від інфляції згідно статті 625 Цивільного кодексу України - з 27.02.2020 по 25.03.2021 є таким, що не відповідає умовам спірного Договору, приписам чинного законодавства та обставинам справи, оскільки прострочення з оплати настало лише з 02.04.2021.

Первісні позовні вимоги в частині стягнення 22 921,46 грн пені та 11 305,53 грн штрафу також заявлені безпідставно, оскільки умовами пункту 7.3. Договору визначено відповідальність у вигляді пені та штрафу, суб`єктом застосування якої є саме замовник, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр», та яка застосовується до підрядника - Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» - відповідача за первісним позовом.

Із приводу заявлених зустрічних позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач за зустрічним позовом на підставі пункту 7.3. Договору та з урахуванням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України просив стягнути з Підприємства пеню у розмірі 0,1% за прострочення виконання останнім підрядних робіт за кожен день прострочення за період з 27.06.2019 по 29.08.2019 у сумі 69 199,18 грн.

Зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на факті закінчення робіт за Договором та ненастанні кінцевого етапу їх прийняття - підписання обома сторонами актів приймання будівельних робіт форми КБ-2В та довідок про вартість будівельних робіт форми КБ-3.

Однак, як встановлено судом та зазначалось вище, позивач за зустрічним позовом не надав мотивованих заперечень щодо змісту отриманих від Підприємства документів (актів та довідок), відповідно, підрядні роботи, які фактично виконані, вважаються прийнятими замовником.

Водночас, за рішенням робочої комісії обладнання, що пройшло комплексне випробування, слід вважати готовим до експлуатації, передбаченої проектом, і прийнятим з 26 червня 2019 року.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про стягнення пені за період з 27.06.2019 по 29.08.2019.

Заява позивача за первісним позовом про застосування строків позовної давності б/н від 04.05.2021 не може бути задоволена, оскільки судом під час розгляду зустрічного позову не встановлено порушеного права Товариства у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, скаржник в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем за первісним позовом, належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами не спростував, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення первісних позовних вимог у даній справі та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення первісних позовних вимог та про відмову в задоволенні зустрічних. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість заявлених первісних позовних вимог про стягнення основного боргу, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги та проведення у справі судової експертизи згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтаюр» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/4955/21 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтаюр»

Матеріали справи №910/4955/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко