РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2022Справа № 910/2478/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олмакс Сістемс" до Державної Фіскальної служби України про стягнення 193 032,19 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 168 858 грн. заборгованості, 5 884,53 грн. 3% річних та 18 289,66 грн. інфляційних втрат за договором № 31 від 23.11.2020 року на підставі ст. ст. 11, 22, 509, 510, 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України та ст. ст. 193, 198 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2020 року між Державною фіскальною службою України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олмакс Сістемс" (виконавець) укладено договір № 31 (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язується передати замовнику картриджі до копіювально-розмножувальної техніки (далі - товар), ДК 021:2015-30120000-6 Фотокопіювальне таполіграфічне обладнання для офсетного друку (картриджі до копіювально-розмножувальноп техніки), а замовник прийняти товар відповідно до специфікації товару (додаток №1 до цього договору), яка є невід`ємною частиною цього договору та здійснити його оплату на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Пунктом 3.1 договору погоджено, що ціна цього договору складає 168 858,00 грн (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят вiсiм грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ 20% - 28 143,00 грн (двадцять вiсiм тисяч сто сорок три грн 00 коп.) та визначається виходячи з найменування та обсягу товару.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунок за цим договором проводиться на підставі видаткової накладної в безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок замовника на зазначені цілі.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року (п. 9.1 договору).

23.11.2020 року сторони склали та підписали специфікацію товару (додаток № 1), яка відповідно до п. 1.1 договору є невід`ємною частиною договору. У специфікації сторони погодили найменування товару, кількість та ціну за одиницю, а також загальну вартість товару на загальну суму 168 858 грн., який позивач прийняв на себе обов`язок передати відповідачу за договором.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, видатковими накладними № 2055 від 24.11.2020 року на суму 100 275,60 грн., № 2288 від 16.12.2020 року на суму 68 582,40 грн., що підписані уповноваженими представниками обох сторін та копії яких міститься в матеріалах справи, підтверджується факт того, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 168 858 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачу товару, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати його вартості у строки визначені п. 4.1 договору та на даний час має перед позивачем заборгованість в сумі 168 858 грн.

Доказів оплати поставленого товару у строк визначений умовами п. 4.1 договору відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

При цьому суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та обставиною звільнення сторони від виконання своїх зобов`язань.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 168 858 грн. заборгованості за поставлений товар обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого товару позивачем нараховано відповідачу 5 884,53 грн. 3% річних та 18 289,66 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 5 884,53 грн. 3% річних та 18 289,66 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Також, позивач просив суд про відшкодування на його користь з відповідача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 05/ОМ/22 від 1.02.2022 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг № 01/МО/22-05 від 16.02.2022 року до вказаного договору, детальний опис робіт (наданих послуг) від 16.02.2022 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1219614 від 15.02.2022 року, рахунок-фактуру № 05/ОМ/22 від 15.02.2022 року на суму 5 000 грн. та платіжне доручення № 165 від 15.02.2022 року на суму 5 000 грн..

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної Фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; код 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олмакс Сістемс" (01133, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, 32-Г; код 37100998) 168 858 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн. заборгованості, 5 884 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 53 коп. 3% річних, 18 289 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 66 коп. інфляційних втрат, 2 895 (дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 48 коп. судового збору та 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна