ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.06.2022м. ДніпроСправа № 904/9200/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду у справі:
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область
про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 3 220 815,05 грн.
від позивача (заявника): не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрохімпром" вартість недоврахованої електричної енергії у розмірі 3 220 815,05 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 21.12.2021.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2022.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 15.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
17.02.2022 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих № б/н від 16.02.2022 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду у розмірі 40 000,00 грн. та клопотання про долучення доказів понесених судових витрат.
Ухвалою Господарського суд Дніпропетровської області від 18.02.2022 прийнято заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих № б/н від 16.02.2022 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні на 03.03.2022 на 10:45 год.
Судове засідання 03.03.2022 з розгляду заяви Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду не відбулось у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2022 відкладено розгляд заяви Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих № б/н від 16.02.2022 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду по справі № 904/9200/21 та про дату, час та місце призначення судового засідання з розгляду заяви буде повідомлено сторін додатково ухвалою суду.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 24 травня 2022 року о 12:20 год.
Представники сторін у судове засідання 24.05.2022 не з`явились.
23.05.2022 через систему "Електронний суд" від позивача (заявника) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2022 відкладено розгляд заяви на 09 червня 2022 року о 12:30 год.
Представники сторін у судове засідання 09.06.2022 не з`явились.
Згідно з відміткою канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 24.05.2022 на адресу ТОВ "Електрохімпром" не була відправлена у зв`язку із відсутністю фінансування.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2022 відкладено розгляд заяви на 30 червня 2022 року о 12:00 год.
У відповідності до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Приймаючи додаткове рішення господарський суд виходив із наступного.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч.3, 4, 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Через недотримання норм частини 4 статті 126 ГПК України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зі змісту пункту 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази та не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 ГПК України.
Аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.
Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони передбачили фіксований розмір оплати за надані послуги.
Велика Палата Верховного Суду в п.21 додаткової постанови від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії наголошено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
На підтвердження відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано, зокрема, договір №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021, укладений між АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Перший радник" (далі - Виконавець), додаткову угоду № 4 від 27.04.2021, додаткову угоду № 20 від 31.12.2021, акт надання послуг № 52 від 16.02.2022 на суму 40 000,00 грн.
Відповідно до пункту 1.1. договору Виконавець зобов`язався надати Клієнтові правову допомогу (надалі - Послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.
Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюються сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2. договору).
Згідно з пунктом 3.1. договору приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг.
Акт наданих послуг складається та підписується Виконавцем за результатом надання послуг в день прийняття судом першої або апеляційної інстанції судового рішення, яким закінчується розгляд справи у суді відповідної інстанції або у випадку настання інших обставин, що зумовлюють припинення надання правової допомоги за договором. Акт наданих послуг містить детальний опис наданих послуг, час, витрачений адвокатом на їх надання, загальну вартість наданих послуг (розмір гонорару). Такий акт наданих послуг невідкладно (вдень його складання) направляється Виконавцем Клієнту (пункт 3.2. договору).
Ціна цього договору становить 500 000,00 грн. без ПДВ (пункт 4.1. договору).
Вартість послуг, розмір витрат Виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору. Сторони домовилися про встановлення погодинного порядку обчислення розмірі гонорару адвокатів Виконавця (пункти 4.3., 4.4. договору).
З Акту № 52 від 16.02.2022 наданих послуг за період з 23.11.2021 по 15.02.2022 вбачається, що на замовлення клієнта виконавцем у зазначений період надано професійну правничу допомогу адвокатом Тищенко Т.А. в рамках судової справи № 904/9200/21 в наступному обсязі:
1) вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів;
2) розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази;
3) підготовка та подання позову. Підготовка розрахунків 3% річних та інфляційних втрат;
4) участь у судових засіданнях 18.01.2022, 15.02.2022;
5) підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно п. 2. акту № 52 від 16.02.2022, вартість наданих послуг (розмір гонорару) складає 40 000,00 грн. без ПДВ.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач клопотання про зменшення заявлених вимог, заперечення та доказів щодо не співмірності заявленого розміру витрат до суду не надав.
Відповідно до частин п`ятої та восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у статті 126 Господарського процесуального кодексу України та у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд зазначає, що даний спір для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує, що справа не є складною, а тому не вимагала від адвоката витрати значного часу, не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Врахувавши викладене, суд з урахуванням таких критеріїв як справедливість, добросовісність, розумність, принципи співмірності та розумності судових витрат, складність цієї справи, витрачений адвокатом позивача час на підготовку поданих документів, у відповідності до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що справедливим та співрозмірним є стягнення на користь позивача витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн., поклавши іншу частину витрат на позивача.
Керуючись статями 126, 129, 232- 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
В решті заяви відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано - 01.07.2022.
Суддя В.Г. Бєлік