УХВАЛА

про залишення позову без руху

м. Київ

22.06.2022Справа № 910/4759/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕМІКС БЕТОН» (33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 112Б)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдингова компанія «Нафторесурс» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, офіс 4)

Про стягнення заборгованості за договорами

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕМІКС БЕТОН» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдингова компанія «Нафторесурс» (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором №08/10-2020-щпс від 08.10.2020, Договором поставки №19/10-Ц від 19.10.2020, за Договором №01/04-2021-шпс від 01.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за вказаними господарськими договорами в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, поставленого товару.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

(1) Згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач визначає ціну позову у розмірі 2 209 779, 78 грн, що складається з основного боргу у розмірі 1 707 741, 35 грн, а також 3 % річних, інфляційних втрат та пені у розмірі 501 038, 43 грн та позивач просить стягнути вказані суму в прохальній частині позову.

При цьому, з тексту позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача

1) за Договором №08/10-2020-щпс від 08.10.2020 становить:

- 290 975, 00 грн основного боргу;

- 131 375, 80 грн 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

2) за Договором поставки №19/10-Ц від 19.10.2020 заборгованість становить:

- 791 416, 35 грн основного боргу;

- 151 216, 89 грн 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

3) за Договором №01/04-2021-шпс від 01.04.2021 заборгованість становить:

- 625 300, 00 грн основного боргу;

- 219 446, 74 грн 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

Суд зазначає, що при сумуванні вказаних сум сума основного боргу мала б становити 1 707 691, 35 грн, а 3 % річних, інфляційних втрат та пені 502 038, 43 грн, при цьому ціна позову мала б становити 2 209 729, 78 грн, а не та, що визначена позивачем.

Відтак, суд вважає, що позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України та не обґрунтовано ціну позову у розмірі 2 209 779, 78 грн. належними підрахунками.

Крім того, суд зазначає, що саме по собі зазначення кінцевого розрахунку проведених розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат не є його належним обґрунтування без зазначення правових підстав за яких застосовано такий вид відповідальності як стягнення пені, обґрунтування строків настання оплати, а відтак і дати початків боргових періодів, що мають бути розраховані окремо за кожним грошовим зобов`язанням та з урахуванням часткових проплат (якщо такі були).

Так, суд зазначає, що згідно п. 2.2. Договору №08/10-2020-щпс від 08.10.2020 - розрахунки за договором проводяться протягом 7 календарних днів з моменту підписання сторонами актів наданих послуг. Однак, при визначенні настання строку оплати за вказаним договором позивач керується ч. 2 ст. 530 ЦК України, попри те, що умовами договору чітко встановлений строк виконання обов`язку.

Згідно умов п. 4.1. Договору поставки №19/10-Ц від 19.10.2020 оплата за товар здійснюється на умовах 50 % передплати у день виставлення рахунку, решта 50 % сплачується протягом 7 календарних днів після поставки товару. Однак, при визначенні настання строку оплати за вказаним договором позивач керується ч. 2 ст. 530 ЦК України, попри те, що умовами договору чітко встановлений строк виконання обов`язку.

Також, подані позивачем розрахунки інфляційних втрат, 3 % річних та пені не містять посилання за яке конкретне грошове зобов`язання по кожному з договорів такі розрахунки проведені, а отже суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість сум заявлених до стягнення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не дотримав вимоги п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України та не подав до суду обґрунтованого розрахунку сум, що стягується.

(2) Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач зазначає, що 01.04.2021 між ним та відповідачем був укладений Договір №01/04-2021-шпс від 01.04.2021, втім з вказаного договору слідує, що він не містить підпису відповідача, втім позивач в позовній заяві не викладає обставини за яких він вважає, що такий договір був укладено у вигляді єдиного письмового документа або ж в інший передбачений законодавством України спосіб.

Натомість, суд зазначає, що позивач обґрунтовує настання строку оплати за вказаним договором на підставі 3.5. Договору, а саме протягом трьох робочих днів з моменту підписання актів наданих послуг, втім за відсутності підписаного між сторонами договору в редакції зазначеної позивачем положення п. 3.5. не можуть бути застосовані та позивач жодним чином не обґрунтовує досягнення між сторонами домовленості з оплати підписаних актів протягом трьох робочих днів у інший спосіб.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

(3) Статтею 173 ГПК України внормовано, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому зміст наведеної норм свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Позивач вказує, що позовні вимоги є похідними, оскільки пов`язані між собою договірними відносинами.

Проте, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не є похідними (задоволення однієї вимоги не залежить від задоволення іншої), а є самостійними позовними вимогами, що ґрунтуються на трьох окремих договорах, які мають різний предмет, а саме: надання послуг та поставки товару, а отже виникли з різних правовідносин. Крім того, в межах цих договорів позивач заявляє до стягнення суми, що виникли на підставі різних грошових зобов`язань за актами наданих послуг, видатковими накладними та рахунками на оплату.

Так, за Договором №08/10-2020-щпс від 08.10.2020 позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла на підставі 31 Акту наданих послуг.

За Договором поставки №19/10-Ц від 19.10.2020 позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла на підставі 52 видаткових накладних.

За Договором №01/04-2021-шпс від 01.04.2021 позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла на підставі 25 Актів наданих послуг.

Таким чином, при розгляді вказаної справи необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами обставини, щодо кожного із договорів та суду варто дослідити обставини прострочення відповідачем 108 (ста восьми) грошових зобов`язань за трьома окремими договорами, що мають різний предмет регулювання правових відносин, а отже і різний предмет доказування.

Втім, позивач в позовній заяві лише посилається на приписи статті 173 ГПК України, що визначають право суду об`єднувати в одне провадження кілька позовних вимог та жодним чином не обґрунтовує підстав щодо доцільності об`єднання позовних вимог та впливу такого об`єднання на швидкість вирішення спору та дотримання виконання завдань господарського судочинства, що визначені в ст. 2 ГПК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме не викладено обставин, щодо наявності підстав для об`єднання позовних вимог та впливу такого об`єднання на швидкість вирішення спору.

(4) Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Отже, на підтвердження направлення учасникам справи позовної заяви з додатками до позову обов`язково мають додаватися описи вкладення, чеки (квитанції) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення.

Всупереч встановленим вимогам заявник не надав розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (фіскальний чек) .

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Всупереч встановленим вимогам опис вкладення про направлення відповідачеві позовної заяви з додаткам не містить номеру поштового відправлення, який зазначений в накладній.

Таким чином, Суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах позовної заяви підтвердження відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

(5) Окрім того, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, жодних доказів сплати судового збору в розмірі 1, 5 відсотка ціни позову позивач не надав суду, що підтверджується актом про відсутність вкладень від 23.06.2022, що підтверджується відповідним актом, складеним судом.

З огляду на викладене, всупереч наведеним вимогам закону позивачем не надано належних доказів сплати судового збору.

(6) Згідно статті 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач зазначає, що за (2) Договором поставки №19/10-Ц від 19.10.2020 ним було поставлено відповідачеві товар згідно видаткової накладної №995/1 від 17.09.2021 у розмірі 1 791 416, 35 грн, втім фактично серед додатків до позову така видаткова накладна відсутня, що підтверджується відповідним актом, складеним судом.

У зв`язку із вказаним суд дійшов висновку, що позивач всупереч ч. 2 ст. 164 ГПК України не подав до суду всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

(1) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням дійсної ціни позову та обґрунтування розрахунку сум, що стягується.

(2) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

(3) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із викладом обставин щодо наявності підстав для об`єднання позовних вимог та впливу такого об`єднання на швидкість вирішення спору;

(4) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із додаванням документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

(5) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із додаванням документів, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 1, 5 відсотка дійсної ціни позову;

(6) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із додаванням всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких