ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022м. ДніпроСправа № 904/34/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Павлоград, Дніпропетровської обл., в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровська обл.

до відповідача -1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений степ", м.Дніпро

відповідача -2 Фермерського господарства "Аврора плюс", с. Маломихайлівка, Криничанського району, Дніпропетровської області

про скасування державної реєстрації речових прав та зобов`язання повернути земельну ділянку площею 297,1257 га

Представники:

від прокуратури Карюк Д.О.

від позивача не з`явився

від відповідача -1 не з`явився

від відповідача -2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про

- скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" (), на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селещної ради Дніпропетровської області Андрейченко О.П. №60746397 від 04.10.2021 зодночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальнісию "Зелений степ" () на вказану земельну ділянку ( номер запису про право 44296289).

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, проведену за Фермерським господарством "Аврора плюс" (), на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селещної ради Дніпропетровської області Андрейченко О.П. №61074398 від 22.10.2021 з одначасним припиненням речових прав Фермерського господарства "Аврора плюс" () на вказану земельну ділянку ( номер запису про право 44589252).

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" () та Фермерського господарства "Аврора плюс" () повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Богданівській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Богданівської сільської ради.

Звернення з позовом до суду прокурор обґрунтовує наступним.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України, у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Згідно зі статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до статей 4, 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності держави на спірну земельну ділянку свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України, статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу право власника здійснюється органу державної влади та органи місцевого самоврядування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018 Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад регламентовано передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Виходячи з наведеного, сільські, селищні, міські ради наділені делегованими повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 за № 4-5231/15-18-СГ передано Богданівській сільській об`єднаній територіальній громаді (Богданівська сільська рада) Павлоградського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6815,9449 га, в тому числі спірну земельну ділянку площею 297,1257 га кадастровий номер 0:02:002:1029 (№ 111 в акті приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення до вказаного наказу).

На підставі зазначених документів, 25.03.2019 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 297,1257 га кадастровий номер 0:02:002:1029, яка розташована на території Богданівської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району, за Богданівською сільською радою ().

Таким чином, саме Богданівська сільська рада в даному випадку є органом, на який законом покладено обов`язок вжити відповідні заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави та територіальної громади.

Порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у вибутті з користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 297,1257 га кадастровий номер 0:02:002:1029 за відсутності волі її власника та всупереч встановленого законом порядку.

Богданівською сільською радою заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, не здійснено, претензійно-позовну роботу, спрямовану на скасування незаконного користування земельними ділянками, не проведено.

Таким чином, невжиття органом, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності на спірну земельну ділянку, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому, Павлоградською окружною прокуратурою направлявся запит від 07.12.2021 № 04/63-5395вих-21 до Богданівської сільської ради, в якому повідомлялося про встановлені факти порушення земельного законодавства.

Проте, згідно із відповіддю Богданівської сільської ради № 2-14/1235 від 09.12.2021, останньою заходи позовного характеру спрямовані на захист порушених інтересів, у тому числі щодо скасування незаконної державної реєстрації речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витребування земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:002:1029, із незаконного володіння та користування не вживалось.

Таким чином, має місце порушення інтересів держави та наявності достатніх правових підстав для подання даного позову та здійснення представництва в суді органами прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог керівник прокуратури зазначає, що відповідно до інформації Богданівської сільської ради № 2-14/1235 від 09.12.2021 жодних земельних торгів із права продажу, права оренди на спірну земельну ділянку не проводилося, рішень сільською радою на користь ТОВ «Зелений степ», у тому числі щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району, не приймалось, договір оренди земельної ділянки не укладався.

Вказане свідчить про відсутність у поданому для державної реєстрації договорі оренди земельної ділянки № 12/12-08-21ДО від 12.08.2021, укладеному, начебто, між Богданівською сільською радою та ТОВ «Зелений Степ», статусу документа, достатнього для здійснення державної реєстрації права користування.

10.01.2022 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/34/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2022, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою суду від 08.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 11.04.2022 та відкладено підготовче засідання до 15.03.2022.

Ухвалою суду від 15.02.2022 визнано поважними причини, що унеможливили проведення підготовчого засідання у справі, яке було призначено на 15.03.2022.

Ухвалою суду від 28.04.2022 призначено підготовче засідання на 25.05.2022.

11.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника останнього.

Відповідачі відзив на позов не надали, в підготовче засідання 25.05.2022 не з`явились.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач-2 про призначення підготовчого засідання повідомлений належним чином, про що свідчіть підпис представника останнього на повідомлені про вручення ухвали про відкриття провадження у справі від 10.01.2022.

З метою повідомлення відповідача-1 про розгляд справи № 904/34/22, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських, формувань надсилалась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022.

25.01.2022 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.06.2022, про що постановлено ухвалу суду.

У судове засідання, що відбулося 21.06.2022 представники позивача та відповідачів не з`явилися, про причини неявки суду ну повідомили.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

21.06.2022 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо правомірності вибуття із користування власника спірної земельної ділянки, правомірності державної реєстрації прав оренди та суборенди спірної земельної ділянки за відповідачами-1,2 та наявності правових підстав для повернення її власнику.

Як вбачається з матеріалів справи 25.03.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Мороз Н.О. внесено відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, яка розташована на території Богданівської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району, за Богданівською сільською радою на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 № 4-5231/15/18-СГ та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 21.12.2018.

В подальшому, 22.09.2021 за результатом розгляду заяви ТОВ «Зелений степ» № 48008699 від 22.09.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області Андрейченко О.П. внесено відомості про реєстрацію права оренди на земельну ділянку, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029 за ТОВ «Зелений степ».

Підставою реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку слугував договір оренди земельної ділянки № 12/12-08-20ДО від 12.08.2021, що укладений між Богданівською сільською радою в особі сільського голови Грищенко О.Г. та ТОВ «Зелений степ».

Крім того, у реєстраційній справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься рішення Богданівської сільської ради № 438-14/VІІІ від 11.08.2021.

22.10.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області Андрейченко О.П. внесено відомості про передачу спірної земельної ділянки у суборенду ФГ «Аврора Плюс», на підставі укладеного договору суборенди земельної ділянки від 13.08.2021 № 10/03-08/21ДО з ТОВ «Зелений степ».

Відповідно до інформації Богданівської сільської ради № 2-14/1235 від 09.12.2021 жодних земельних торгів із права продажу, права оренди на спірну земельну ділянку не проводилося, рішень сільською радою на користь ТОВ «Зелений степ», у тому числі щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району, не приймалось, договір оренди земельної ділянки не укладався.

Вказане свідчить про відсутність у поданому для державної реєстрації договорі оренди земельної ділянки № 12/12-08-21ДО від 12.08.2021, укладеному, начебто, між Богданівською сільською радою та ТОВ «Зелений Степ», статусу документа, достатнього для здійснення державної реєстрації права користування.

Таким чином, оскільки документами, наявними в матеріалах справи, спростовано факт автентичності та достовірності укладання Богданівською сільською радою рішення № 438/14/ VІІІ від 11.08.2021 та договору оренди земельної ділянки, яка на теперішній час позбавлена можливості розпоряджатися спірною земельною ділянкою, державна реєстрація права оренди та суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району є протиправною та такою, що підлягає скасуванню одночасно з припиненням речових прав оренди та суборенди за ТОВ «Зелений степ» та ФГ «Аврора Плюс».

Вказані обставини і стали підставою для звернення прокурора до суду з позовом про визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора та витребування майна.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оцінюючи обраний прокурором спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

За змістом статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Частиною першою статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 статті 18 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Прокурор стверджує, що права власника земельної ділянки порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди за договором, який ним не укладався.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1-2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до статей 142, 143 Основного Закону України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

01.01.2013 набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності.

Згідно пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень до вказаного Закону України з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Згідно зі статтею 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок із державної власності у комунальну і навпаки здійснюється за рішеннями самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад регламентовано передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Виходячи з наведеного, сільські, селищні, міські ради наділені делегованими повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів та є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у області.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2018 № 4-5231/15/18-СГ Богдангівській сільській об`єднаній територіальній громаді (Богданівська сільська рада) Павлоградського району передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6815,9449 га, в тому числі земельну ділянку площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029 за актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення № 111.

На підставі зазначених документів, 25.03.2019 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, яка розташована на території Богданівської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району, за Богданівською сільською радою.

Таким чином, на даний час спірна земельна ділянка входить до складу Богданівської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району.

Відповідно до інформації Богданівської сільської ради № 2-14/1235 від 09.12.2021 жодних земельних торгів із права продажу, права оренди на спірну земельну ділянку не проводилося, рішень сільською радою на користь ТОВ «Зелений степ», у тому числі щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району, не приймалось, договір оренди земельної ділянки не укладався.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (частина 1 статті 407 Цивільного кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

Істотні умови договору оренди визначені частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі".

Так, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін ( ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначена норма кореспондує частини другу, третю статті 215 Цивільного кодексу України та висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Судом при розгляді даної справи встановлено, що договір оренди земельної ділянки № 12/12-08-21ДО від 12.08.2021 від імені Богданівської сільської ради не оформлявся та не підписувався, печаткою не скріплювався.

Таким чином, слід дійти висновку, що такий договір між Богданівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" не укладався.

Отже, у державного реєстратора, були відсутні підстави для державної реєстрації права оренди та суборенди.

Відтак вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права оренди та права суборенди на підставі рішення державного реєстратора щодо спірної земельної ділянки відповідають належному способу захисту, є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" () та Фермерського господарства "Аврора Плюс" () повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, Богданівській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Богданівської сільської ради, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності та користування на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п. 2 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст.1213 Цивільного кодексу України).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під час розгляду даної справи суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки № 12/12-08-21ДО від 12.08.2021 від імені Богданівської сільської ради не оформлявся та не підписувався, печаткою не скріплювався, а відтак, не укладався.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.27).

Враховуючи підстави позову прокурора у цій справі, заявлені ним позовні вимоги про повернення земельної ділянки із неправомірного користування відповідачів-1, 2 є належним способом захисту.

Докази повернення спірної земельної ділянки відповідачами відсутні. А тому позовні вимоги про витребування її від зазначених відповідачів-1, 2 є законними й обґрунтованими.

Враховуючи обставини справи, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" (49010, м. Дніпро, вул. Баха, 2; ), на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селещної ради Дніпропетровської області Андрейченко О.П. №60746397 від 04.10.2021 зодночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальнісию "Зелений степ" (49010, м. Дніпро, вул. Баха, 2; ) на вказану земельну ділянку ( номер запису про право 44296289).

Скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, проведену за Фермерським господарством "Аврора плюс" (52342, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, с. Маломихайлівка, вул. Центральна, 19; ), на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селещної ради Дніпропетровської області Андрейченко О.П. №61074398 від 22.10.2021 з одначасним припиненням речових прав Фермерського господарства "Аврора плюс" (52342, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, с. Маломихайлівка, вул. Центральна, 19; ) на вказану земельну ділянку ( номер запису про право 44589252).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" (49010, м. Дніпро, вул. Баха, 2; ) та Фермерське господарство "Аврора плюс" (52342, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, с. Маломихайлівка, вул. Центральна, 19; ) повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 297,1257 га, кадастровий номер :02:002:1029, що розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Богданівській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Богданівської сільської ради (51464, Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богданівка, вул. Жовтнева, буд. 35-А; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений степ" (49010, м. Дніпро, вул. Баха, 2; ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 38, ) 3 405,00 грн. - судового збору.

Стягнути з Фермерського господарства "Аврора плюс" (52342, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, с. Маломихайлівка, вул. Центральна, 19; ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 38, ) 3 405,00 грн. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 24.06.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко