ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 червня 2022 року Справа № 903/147/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВДС Ексімтрейд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка"

про стягнення 25415грн 46коп

за відсутності сторін

встановив: ТОВ "ВДС Ексімтрейд" (позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ "Агротехніка" (відповідача) 25415грн 46коп боргу за надані послуги з перевезення. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481грн., понесені витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3800грн та відшкодування гонорару успіху у розмірі 1500грн, який має бути сплачений позивачем при задоволенні позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №1 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.12.2020 та заявки №02/12 до договору №1 в частині оплати послуг з перевезення вантажу за маршрутом м.Мінськ (Білорусь) - м.Луцьк (Україна).

Ухвалою суду від 18.02.2022 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 18.02.2022, яка була надіслана відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДРПОУ: 43026, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.11, повернулася до суду без вручення адресату з відміткою укрпошти "Причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою суду від 12.04.2022 постановлено перейти до розгляду справи №903/147/22 за правилами загального позовного провадження та продовжити строк підготовчого провадження до 19.05.2022 року.

29.04.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вважає надані позивачем докази недостовірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що долучений до позовної заяви договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом Відповідачем не підписувався та не укладався. Доказів того, що вказаний договір було направлено Відповідачем Позивачу, останнім також не надано. Позивачем не долучено до позовної заяви документів, які підтверджували б обставини, на які посилається позивач. Відповідач ставить під сумнів дійсність заявки №02/12 до договору №1. Звертає увагу на те, що до позовної заяви позивачем долучено рахунок на оплату №739 від 08 грудня 2020 року, який в свою чергу містить посилання на договір №1 від 01.12.2020р. та заявку №02/12 від 01.12.2020. Вказує, що товарна накладна - СМR №1186 датована 03.12.2020р., тобто майже за рік до того, як позивач (за його ж твердженням) отримав від відповідача вищезгадану заявку №02/12 до договору №1, на підставі якої, за твердженням позивача, здійснювалося перевезення. У накладній відсутні будь які вказівки на позивача як перевізника, що виконував перевезення вантажу. Відповідач просить відмовити в позові.

Також, відповідачем подане клопотання про витребування оригіналів документів.

Відповідач, на підставі ст.91 ГПК України, враховуючи невідповідності у копіях долучених до позовної заяви письмових доказів, для повного та всебічного з`ясування обставин справи, просив витребувати у позивача для огляду у судовому засіданні оригінали письмових доказів, а саме: заявки №02/12 до договору №1 від 25.11.2021 та CMR №1186.

Ухвалою суду від 09.05.2022 підготовче засідання призначено на 18.05.2022р. та зобов`язано позивача - ТОВ "ВДС Ексімтрейд" надати суду для огляду у судовому засіданні оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.05.2022р. продовжено строк підготовчого провадження до 18.06.2022р. та відкладено підготовче засідання на 07.06.2022 р. Повторно зобов`язано позивача - ТОВ "ВДС Ексімтрейд" надати суду для огляду у судовому засіданні оригінали документів, доданих до позовної заяви.

06.06.2022р. позивач надіслав на адресу суду заяву на виконання ухвали суду з поясненнями щодо окремих питань, в якій зазначив, що використання сторонами електронного підпису не є обов`язковим, а відтак встановлення факту наявності чи відсутності електронного підпису у договорі не є визначальним в даному спорі. Як видно з доданої копії накладної CMR, перевезення виконане без будь-яких зауважень відповідача. У графі 24 міститься його печатка і підпис. Таким чином перевезення підлягає оплаті, на умовах, визначених Заявкою. Відповідач не надав і не може надати будь-яких доказів, що спірне перевезення оплачене білоруському перевізнику (вказаному в CMR), чи будь-якій іншій особі, з якою у нього б могли виникнути договірні відносини з приводу виконання спірного перевезення. Він, безпідставно намагається ухилитися від виконання грошового зобов`язання, послуговуючись недоліками діловодства, які існують в галузі міжнародних перевезень.

З приводу накладної CMR, копія якої додана до матеріалів справи, позивач повідомляє наступне. Оригінал вказаної накладної, який в єдиному екземплярі знаходився у позивача, і з якого була виготовлена направлена суду копія, був надісланий відповідачу разом з іншими документами. Це , на думку позивача, підтверджує пункт 4 опису вкладення до листа, який був направлений відповідачу з метою проведення оплати. В описі вказана накладна CMR і додатково копія CMR, що підтверджує, що на адресу відповідача були направлені і оригінал і копія міжнародної товаротранспортної накладної. На підтвердження того, що відповідачу були направлені документи на оплату в т.ч. CMR, на вимогу суду позивач надає оригінали поштових документів, з яких вбачається, що вони були направлені на адресу відповідача 16 грудня 2021 р. і отримані ним 22 грудня 2021р.

У клопотанні (вх. №01-57/3241/22 від 06.06.2022) позивач просив суд розглянути справу без його представника за наявними доказами.

Ухвалою суду від 07.06.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на "15" червня 2022 р.

10.06.2022 на адресу суду від позивача надійшло ще одне пояснення. Позивач зазначає, що будь-яких зауважень від відповідача з приводу неналежного виконання перевезення позивачем не надано. Як видно із змісту Заявки та накладної СМR до безпосереднього виконання перевезення був залучений білоруський транспортер вантажу. Таким чином, договір про надання послуг набув ознак договору транспортного експедирування. Позивач якісно надав послуги з організації перевезення вантажу, що підтверджується відміткою вантажоодержувача в СМR. Правильною датою оформлення та отримання заявки просить вважати саме 25.11.2020, а не 25.11.21. Також вказує, що датою завантаження в Заявці вказано 02 грудня 2020 р., однак, накладна СМR складена 03 грудня 2020 р. Те, що накладна, яка складалася відправником, була виготовлена на день пізніше від запланованої дати завантаження, не вплинуло на виконання зобов`язання з перевезення, а тому і не може впливати на зобов`язання з оплати узяте на себе замовником перевезення (відповідачем).

В рахунку №739 була відображена дата прийняття пропозиції організувати перевезення. Саме 01 грудня 2020 р. позивач дав ствердну відповідь на пропозицію здійснити перевезення на запропонованих відповідачем умовах. Тому, саме на дату 01 грудня 2020 року міститься посилання у виставленому рахунку. Рахунок виставлений саме за спірні послуги, надані позивачем на підставі укладеної Заявки та накладної СМR. Будь-яких зауважень, щодо дат, обсягу та змісту направлених на оплату документів, за увесь період прострочення до моменту звернення до суду, відповідач не заявляв.

Також, у зв`язку з тим, що відповідач не визнає загального договору, просить суд виключити договір з числа доказів, які підлягають оцінці.

Ухвала суду від 07.06.2022 була отримана позивачем, про що свідчить подане пояснення позивача, що надійшло суду 10.06.2022.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки сторони були повідомлені про час та дату розгляду справи, явка учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

Позивач зазначає, що 01 грудня 2020 року на електронну адресу ТОВ «ВДС ЕКСІМТРЕЙД» (позивач, виконавець) від ТОВ «АГРОТЕХНІКА» (відповідач, замовник) надійшов Договір №1 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Позивач зазначає, що Договір не містив підпису та печатки замовника, однак, був прийнятий до виконання ТОВ «ВДС ЕКСІМТРЕЙД».

Згідно п.1.1. Договору, у відповідності до умов цього Договору замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а виконавець зобов`язується здійснити перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні відповідно до умов заявок замовника, а замовник зобов`язується сплатити погоджену сторонами провізну плату.

Заявка є невід`ємною частиною цього Договору, в якій відображається істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування товару, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики, найменування та адреса Відправника та Одержувача вантажу, напрямок перевезення, пункти завантаження та розвантаження, пункти перетинання кордону України, державні реєстраційні номери транспортного засобу, прізвище, ім`я, по-батькові водія транспортного засобу, вимоги щодо технічного стану транспортного засобу, особливі вказівки Замовника, дата і час завантаження та розвантаження або строк виконання перевезення, розмір оплати (що включає плату експедитору та вартість послуг третіх осіб, якщо вони залучені експедитором для виконання цього Договору (п.1.2).

Відповідно до п.1.3. Договору, відносини сторін за цим договором регулюються положенням Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ) 1956р., Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП), Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ) 1957р., Цивільного і Господарських кодексів України, Законом України «Про транспортно-експедиційну діяльність» та інших нормативно-правових актів України, міжнародних конвенцій, угод, договорів, визнаних Україною.

Згідно п. 2.1.1 - 2.1.4 Договору замовник зобов`язується: 2.1.1 Оформити письмову Заявку на перевезення вантажу із зазначенням: найменування Відправника, адреси завантаження, дати та часу подачі транспортного засобу, найменування Одержувача вантажу, адреси розвантаження, назви та характеристики вантажу, його об`єм (розмір, вагу, кількість вантажних місць), розмір оплати, напрямок перевезення, пункти завантаження та розвантаження, пункти перетинання кордону У країни, та інші умови перевезення. 2.1.2. Своєчасно та в повному обсязі сплачувати Виконавцю погоджену провізну плату, відповідно до умов цього Договору. 2.1.3. Повідомляти Виконавця про необхідність перевезення вантажів не пізніше ніж за одну добу до початку перевезення. Повідомлення здійснюється шляхом надання Виконавцю Заявки за допомогою факсимільного зв`язку, в якій зазначаються всі необхідні для перевезення відомості. Прийнята Виконавцем Заявка має бути підтверджена підписом уповноваженої особи, завірена офіційно печаткою підприємства та передана факсимільним зв`язком Замовнику. 2.1.4. Після погодження умов Заявки Замовник зобов`язаний негайно направити її оригінал з підписом керівника підприємства Замовника та завірену печаткою на адресу Виконавця.

Пунктами 3.1 - 3.3 встановлено, що ціни на послуги та порядок розрахунків за цим Договором узгоджуються Сторонами в Заявках. Розрахунки між Замовником і Виконавцем здійснюються відповідно до діючого законодавства України не пізніше 10 днів з моменту отримання оригіналів документів: рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної (СМR чи ТТН) з відміткою Одержувача про прийняття вантажу, акту виконаних робіт, податкових накладних. Замовник здійснює оплату в безготівковій формі в гривнях. Витрати по перерахуванню коштів несе Сторона, що здійснює розрахунок.

Згідно п.7.1 Договору за фактом виконання перевезення Сторони складають та підписують Акт виконаних робіт. Сторони домовились, що документи (Договори, Заявки, Додатки та ін.) передані факсимільним зв`язком є чинними до моменту отримання оригіналів цих документів (п.7.8).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ст.908 ЦК України).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. ст. 306, 307 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Позивачем надана суду копія Договору №1 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.12.2020, яка не підписана та не завірена замовником - ТОВ "Агротехніка" (відповідачем).

У поясненні, що надійшло на адресу суду 10.06.2022 позивач просив виключити зазначений договір з числа доказів, які підлягають оцінці.

На підтвердження здійснення перевезення позивач посилається на копії заявки №02/12 до договору №1 ТОВ "Агротехніка" (замовник) та ТОВ «ВДС ЕКСІМТРЕЙД» (виконавець ), заявки №Е1/148 від 02.12.2020 ТОВ «ВДС ЕКСІМТРЕЙД» (замовник) та ТОВ "ТомСанТранс" (виконавець), міжнародної товарно-транспортної накладної СМR від 03.12.2020 та рахунку на оплату №739 від 08.12.2020 на суму 25415,46грн.

Як зазначає позивач, 25 листопада 2020 року на електронну адресу ТОВ «ВДС ЕКСІМТРЕЙД» від ТОВ «АГРОТЕХНІКА» надійшла Заявка №02/12 до Договору №1, на організацію міжнародного перевезення за маршрутом м. Мінськ (Білорусь) - м. Луцьк (Волинська обл.), що не узгоджується з датою Договору №1 від 01 грудня 2020 року.

Сама Заявка №02/12 не містить дати, проте містить посилання на Договір №1 , який не підписано відповідачем.

Позивач повідомляє, що до безпосереднього виконання перевезення, ним був залучений перевізник ТОВ «ТомСанТранс» (м. Гомель, Білорусь) та, як на доказ домовленості про перевезення безпосередньо з перевізником - ТОВ "ТомСанТранс", позивач посилається на заявку №Е1/148 від 02.12.2020, в якій зазначена оплата: 750 дол. США після отримання товару. Проте, на підтвердження організації з перевезення для замовника - ТОВ "Агротехніка", позивач не надав суду доказів оплати на користь виконавця ТОВ "ТомСанТранс" по заявці № Е1/148 від 02.12.2020 на суму 750 дол. США.

Крім цього, у заявці №02/12, дата завантаження - 02.12.2020, при цьому дата завантаження у СМR - 03.12.2020; строк доставки клієнту у заявці №02/12 зазначено - 04.12.2020, водночас, у заявці №Е1/148 від 02.12.2020 строки доставки клієнту - 08.12.2020.

У графі 5 "документи, які додаються" міжнародної товарно-транспортної накладної СМR міститься посилання на договір №108/13-20 від 03.03.2020, який не зазначений позивачем та відсутній в матеріалах справи.

Позивач вказує, що перевезення за обумовленим сторонами маршрутом було організоване та виконане належним чином, без будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача (замовника перевезення). Факт належного виконання перевезення підтверджується наявністю підпису відповідальної особи та відтиску печатки вантажоодержувача в графі 24 накладної СМR. Узгоджена сторонами у пункті «Гарантуємо оплату» Заявки №02/12 до Договору №1 вартість послуги склала 900,00доларів США. За змістом цього ж пункту передбачено, що кошти сплачуються до 14 днів по факту отримання документів.

Позивач зазначає, що документи для здійснення оплати 16 грудня 2021 року були направлені замовнику перевезення рекомендованим листом №540 з повідомленням про вручення та описом вкладення, які були вручені адресату - 22 грудня 2021 року. Оплата за надані послуги проведена не була, тому з 06 січня 2021 р. ТОВ «АГРОТЕХНІКА» прострочило виконання грошового зобов`язання на суму 900,00 доларів США (25415,46грн).

Підтверджуючи надіслання відповідачу оригіналів документів для здійснення оплати за перевезення, позивач посилається на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та опис вкладення до цінного листа на ім`я ТОВ "Агротехніка", датовані 16.12.2021. Отже документи для здійснення оплати, за твердженнями позивача, були надіслані відповідачу 16.12.2021 та отримані ним 22.12.2021, тобто через рік після здійснення перевезення. Проте, з наданого опису вкладення не можливо встановити, яка саме заявка (оригінал) та CMR були надіслані відповідачу, реквізити (номер та дата) вказаних документів не зазначені.

Оригіналів документів, доданих до позовної заяви, позивач на вимогу суду не надав, посилаючись на їх відсутність у позивача. При цьому, у позовній заяві позивач повідомив суд, що доказів, які позивач самостійно не може подати суду немає, у позивача наявні оригінали усіх доказів, копії яких додані до позовної заяви.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.73 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.6 ст.91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, позивач не довів належними доказами та матеріалами справи не підтверджується факт здійснення чи організації перевезення ТОВ "ВДС Ексімтрейд" за замовленням ТОВ "Агротехніка" згідно Заявки без дати №02/12, яка містить посилання на Договір №1, непідписаний відповідачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 24.06.2022.

Суддя О. Г. Слободян