ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/402/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Бузун Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бос-Транс",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво",

про стягнення 595 757,14 грн,

представники сторін не брали участь у судовому засіданні.

До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бос-Транс" (далі - ТОВ "Бос-Транс") від 06.05.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" (далі - ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво") з вимогою стягнути 542 500 грн основного боргу, 27 008,08 грн пені за порушення строків оплати (подвійна облікова ставка НБУ), 21 849,74 грн збитків від інфляції, 4 399,32 грн 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди транспортних засобів від 31.08.2021 № 31/08/21 в частині несплати орендної плати.

Розгляд справи позивач просить проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 01.06.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 925/402/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задовольнивши клопотання позивача; судовий розгляд призначив на 30.06.2022 о 12:00 год.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із вкладенням - копія ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 02.06.2022.

В ухвалі суду від 01.06.2022 вказано, що відповідач має право у строк протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Отже, строк для подання відзиву відповідачем сплив 17.06.2022.

Проте, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

За приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

31.08.2021 ТОВ "Бос-Транс" (далі - орендодавець), з однієї сторони, та ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" (далі - орендар) уклали Договір оренди транспортних засобів № 31/08/21 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, орендодавець протягом дії Договору надає орендарю в оренду (тимчасове оплатне користування) транспортні засоби (надалі - техніка), які є об`єктом володіння орендодавця.

Згідно з п. 1.3-1.4 Договору, для експлуатації (керування) кожної одиниці техніки орендодавець за цим Договором надає орендарю кваліфікований персонал (водіїв) у кількості, відповідній одиницям техніки. Для керування та обслуговування, експлуатації техніки персонал орендодавця має мати посвідчення встановленого зразка про отримання спеціального права на керування та експлуатацію технікою.

Персонал орендодавця є його працівниками і перебувають у трудових відносинах із ним, підпорядковується наказам, розпорядженням, правилам внутрішнього трудового розпорядку орендодавця.

Оплату праці персоналу орендодавець здійснює самостійно в порядку, визначеному законодавством України про працю.

Використання орендарем трудових ресурсів (працівників) орендодавця за цим Договором не створює жодних трудових відносин між працівниками орендодавця та орендарем та не є підставою для здійснення жодних виплат, компенсацій тощо з боку орендаря на їх користь.

Перелік техніки, що передається в оренду, його короткі технічні характеристики, вартість орендної плати, залучення персоналу сторони погодили у Специфікації (Додаток № 1 до Договору) котра є невід`ємною частиною Договору. Перелік техніки, що орендується за Договором, вартість оренди, кількість персоналу може бути змінена сторонами шляхом переукладення Специфікації у новій редакції. З моменту укладення сторонами Специфікації у новій редакції втрачає свою юридичну силу попередня її редакція.

За п. 2.1, 2.2 Договору, техніка передається в оренду на строк дії цього Договору. Орендар зобов`язується прийняти, а орендодавець передати орендарю в оренду узгоджену сторонами у специфікації техніку в день доставлення орендодавцем техніки на будівельний об`єкт орендаря, або в інше місце зазначене орендарем. Доставка (транспортування) техніки у вказане орендарем місце для передачі його в оренду за Договором здійснюється за рахунок орендодавця. Про передання техніки в оренду сторони складають та підписують Акт прийняття-передачі техніки (Додаток № 2 до даного Договору).

Орендодавець передає техніку орендарю у володіння в строк 2 (двох) робочих днів з дати підписання сторонами цього Договору. Повернення техніки орендодавцем з оренди здійснюється в строк 2 (двох) робочих дня з моменту припинення правовідносин оренди.

Згідно з п. 2.5 Договору, факт передачі узгодженої згідно із Специфікацією техніки в оренду засвідчується підписанням представниками сторін Акту приймання-передачі техніки в оренду. Підписання уповноваженим представником орендаря Акту приймання-передачі техніки в оренду (без зауважень) засвідчує: факт передачі орендодавцем технічно справної, комплектної, відповідної Специфікації техніки; факт ознайомлення орендаря із всіма особливими властивостями роботи техніки; факт проведення інструктажу з використання техніки в роботі та правил безпеки при його застосуванні; у випадку оренди техніки з персоналом - факт наявності у персоналу орендодавця відповідних посвідчень на керування/експлуатацію техніки.

Відповідно до п. 3.1 - 3.2 Договору, техніка, що орендується, передається в оренду на строк дії цього Договору.

Терміном оренди вважається період часу, що починається з дати і часу, зазначених в Акті приймання-передачі техніки в оренду і закінчується датою і часом, зазначеними в Акті приймання-передачі техніки з оренди.

Згідно з п. 4.1-4.3, 4.5 Договору, вартість орендної плати визначається сторонами у Акті приймання-передачі наданих послуг, з урахуванням цін, зазначених у Специфікації (Додаток № 1 до Договору).

Загальна ціна Договору складається з суми орендної плати (суми всіх підписаних сторонами Актів приймання-передачі наданих послуг) протягом строку дії Договору.

Оплата орендної плати здійснюється після надання орендодавцем орендарю повного пакету документів, а саме: рахунку-фактури; актів приймання-передачі наданих послуг.

Оплата орендної плати здійснюється орендарем у безготівковій формі протягом 10 (десяти) робочих після підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг. Валюта платежу - національна грошова одиниця України (гривня).

Пунктом 5.2.1 Договору передбачено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Згідно з п. 6.2 Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати, орендодавець має право вимагати у орендаря сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставку НБУ, що діє у період, за який нараховується пені, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

За п. 7.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2021 року.

На виконання умов Договору, 31.08.2021 сторонами укладено Специфікацію, відповідно до умов якої сторони погодили наступні ціни на орендну плату, що надаватимуться на умовах Договору: вантажно-спеціалізований самоскид MAN TGS 26.480, вартість оренди за зміну (12 годин) з ПДВ, з екіпажом - 5000.

01.09.2021 сторонами укладено Акт прийняття-передачі техніки, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв укомплектовані, у технічно справному стані, без механічних пошкоджень об`єкти оренди: вантажно-спеціалізований самоскид MAN TGS 26.480, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Протягом строку дії Договору сторонами складено та підписано Акти наданих послуг:

- № 62 від 16.09.2021 на суму 75 000 грн;

- № 65 від 01.10.2021 на суму 72 500 грн;

- № 74 від 15.10.2021 на суму 75 000 грн;

- № 82 від 31.10.2021 на суму 80 000 грн;

- № 86 від 15.11.2021 на суму 75 000 грн;

- № 96 від 30.11.2021 на суму 75 000 грн;

- № 103 від 15.12.2021 на суму 75 000 грн;

- № 107 від 20.12.2021 на суму 15 000 грн.

Також позивач стверджує, що ним виставлено рахунки на оплату послуг:

- № 64 від 16.09.2021 на суму 75 000 грн;

- № 68 від 01.10.2021 на суму 72 500 грн;

- № 76 від 15.10.2021 на суму 75 000 грн;

- № 84 від 31.10.2021 на суму 80 000 грн;

- № 88 від 15.11.2021 на суму 75 000 грн;

- № 98 від 30.11.2021 на суму 75 000 грн;

- № 108 від 15.12.2021 на суму 75 000 грн;

- № 112 від 20.12.2021 на суму 15 000 грн.

Як стверджує позивач, відповідачем оплати наданих послуг по зазначених Актам здійснено не було. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка кореспондується з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу (ст. 798 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, всупереч вказаних норм закону, положень підписаного сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення орендних платежів за переліченими вище актами надання послуг, у зв`язку з чим, в останнього виникла заборгованість у розмірі 542 500 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

З урахуванням викладеного, господарський суд доходить висновку, що позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 542 500 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення пеню у розмірі 27 008,08 грн. Щодо вказаної позовної вимоги господарський суд зазначає таке.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з п. 6.2. Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати орендодавець має право вимагати у орендаря сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивачем у позовній заяві наведено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються за відповідними Актами надання послуг.

Дослідивши поданий розрахунок, господарський суд встановив, що його здійснено арифметично неправильно.

Оскільки відповідно до п. 4.5. Договору оплата орендної плати здійснюється орендарем у безготівковій формі протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, позивачем допущено помилку в початку періоду нарахування пені за Актом надання послуг № 86 від 15.11.2021 (нараховано пеню з 29.11.2021), тоді як судом встановлено, що десятим робочим днем після підписання вказаного Акту є 29.11.2021, отже пеню слід нараховувати з 30.11.2021. Відтак, до стягнення підлягає 3 300 грн пені за період 30.11.2021 - 23.02.2022, а не 3 334,93 грн за період 29.11.2021 - 23.02.2022, як помилково заявлено позивачем.

Крім того, позивачем допущено помилку щодо нарахування пені за Актом надання послуг № 103 від 15.12.2021 (нараховано пеню з 30.12.2021): оскільки 27.12.2021 було неробочим днем, останнім (десятим) днем для сплати орендного платежу є 30.12.2021, відтак сума пені, яка підлягає до стягнення за вказаним Актом становить 2 173,97 грн за період 31.12.2021 - 23.02.2022, а не 2 210,96 грн за період 30.12.2021 - 23.02.2022, як помилково заявлено позивачем.

Також позивачем арифметично неправильно розраховано суму пені за Актом від 20.12.2021 № 107 (нараховано пеню з 04.01.2022). Оскільки 27.12.2021 та 03.01.2022 були неробочими днями, останнім (десятим) днем сплати орендного платежу є 05.01.2022, відтак сума пені, яка підлягає до стягнення за вказаним Актом становить 390,41 грн за період 06.01.2022 - 23.02.2022, а не 405,21 грн за період 04.01.2022 - 23.02.2022, як помилково заявлено позивачем.

Також позивач нарахував 5 291,10 грн пені за період 04.10.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 75 000 грн за актом № 62 від 16.09.2021; 4 608,22 грн пені за період 19.10.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 72 500 грн за актом № 65 від 01.10.2021; 4313,01 грн пені за період з 01.11.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 75 000 грн за актом № 74 від 15.10.2021; 4 078,90 грн пені за період з 15.11.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 80 000 грн за актом № 82 від 31.10.2021; 2 765,75 грн пені за період 15.12.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 75 000 грн за актом № 96 від 30.11.2021.

Вказані розрахунки позивачем виконано вірно.

Отже, враховуючи перерахунки здійснені судом, позов в частині стягнення пені підлягає задоволенню в сумі 26 921,36 грн. В іншій частині слід відмовити.

Також позивач пред`явив до стягнення інфляційні збитки в сумі 21 849,74 грн та 3% річних у розмірі 4 399,32 грн.

Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем повторно допущено помилку у початку періодів нарахування, господарський суд здійснив перерахунок 3% річних.

За Актом надання послуг № 86 від 15.11.2021 (нараховано 3 % річних з 29.11.2021), тоді як судом встановлено, що десятим робочим днем після підписання вказаного Акту є 29.11.2021, отже 3 % річних слід нараховувати з 30.11.2021. Відтак, до стягнення підлягає 530,14 грн 3 % річних за період 30.11.2021 - 23.02.2022, а не 536,30 грн за період 29.11.2021 - 23.02.2022, як помилково заявлено позивачем.

Крім того, позивачем допущено помилку щодо нарахування 3 % річних за Актом надання послуг № 103 від 15.12.2021 (нараховано пеню з 30.12.2021): оскільки 27.12.2021 було неробочим днем, останнім (десятим) днем для сплати орендного платежу є 30.12.2021, відтак сума 3 % річних, яка підлягає до стягнення за вказаним Актом становить 339,04 грн за період 31.12.2021 - 23.02.2022, а не 345,21 грн за період 30.12.2021 - 23.02.2022, як помилково заявлено позивачем.

Також позивачем арифметично неправильно розраховано суму 3 % річних за Актом від 20.12.2021 № 107 (нараховано пеню з 04.01.2022). Оскільки 27.12.2021 та 03.01.2022 були неробочими днями, останнім (десятим) днем сплати орендного платежу є 05.01.2022, відтак сума 3 % річних, яка підлягає до стягнення за вказаним Актом становить 60,41 грн за період 06.01.2022 - 23.02.2022, а не 62,88 грн за період 04.01.2022 - 23.02.2022, як помилково заявлено позивачем.

Також позивач нарахував 881,51 грн 3 % річних за період 04.10.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 75 000 грн за актом № 62 від 16.09.2021; 762,74 грн 3 % річних за період 19.10.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 72 500 грн за актом № 65 від 01.10.2021; 708,90 грн 3 % річних за період з 01.11.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 75 000 грн за актом № 74 від 15.10.2021; 664,11 грн 3 % річних за період з 15.11.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 80 000 грн за актом № 82 від 31.10.2021; 437,67 грн 3 % річних за період 15.12.2021-23.02.2022 на суму заборгованості 75 000 грн за актом № 96 від 30.11.2021.

Вказані розрахунки позивачем виконано вірно.

Отже, до задоволення підлягає 4 384,52 грн 3 % річних.

Перевіривши розрахунок інфляційних, господарський суд дійшов висновку, що його здійснено правильно, відтак до стягнення підлягає 21 849,74 грн збитків від інфляції.

Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 542 500 грн, пені в сумі 26 921,36 грн, 3% річних в сумі 4 384,52 грн та інфляційних втрат в сумі 21 849,74 грн. В іншій частині позов є необґрунтованим.

Судовий збір за правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" (ідентифікаційний код 33757711, вул. Енергетиків, буд. 65, м. Канів, Черкаська обл., 19000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бос-Транс" (ідентифікаційний код 43047162, вул. Київська, буд 198, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл.) 542 500 грн основного боргу, 26 921,36 грн пені за порушення строків оплати (подвійна облікова ставка НБУ), 21 849,74 грн збитків від інфляції, 4 384,52 грн 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, 8 934,83 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено та підписано 30.06.2022.

Суддя З.В. Зарічанська