ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. Справа№ 910/13925/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 21.06.2022 року у справі №910/13925/21 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021, повний текст якого складено 21.12.2021

у справі №910/13925/21 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС»

про стягнення 856 361,78 грн.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» (далі-відповідач) 857 355,68 грн, з яких: 508 805,92 грн курсової різниці, 177 218,22 грн пені, 80 595,00 грн 3% річних, 35 876,53 грн втрат від інфляції, 36 868,01 грн пені, 17 992,00 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором №2020-0102 від 03.02.2020 та Договором №21042020 від 21.04.2020 щодо повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

12.11.2021 позивачем подано до Господарського суду міста Києва заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, посилаючись на помилковий розрахунок пені, 3% річних, просив суд стягнути з відповідача за Договором №2020-0102 від 03.02.2020 курсову різницю у розмірі 508 805,92 грн, пеню у розмірі 176 484,62 грн, 3% річних у розмірі 80 334,70 грн та за Договором №21042020 від 21.04.2020 інфляційній втрати у розмірі 35 876,53 грн, пеню у розмірі 36 868,01 грн, 3% річних у розмірі 17 992,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» пеню у розмірі 213 117,74 грн, 3% річних у розмірі 98 326,70 грн та судовий збір у розмірі 2 522,47 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 в частині відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення вимог. Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції, викладенні в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають обставинам справи.

Також скаржник зазначає, що він не заявляв вимогу про стягнення суми курсової різниці за Договором №21042020 від 21.04.2020, а також сторони спірних правовідносин не погоджували грошове зобов`язання за Договором №21042020 від 21.04.202 ні в іноземній валюті, ні в еквіваленті до іноземної валюти, а погоджували саме у національній валюті.

Крім того скаржник зазначає, що посилання суду першої інстанції на висновки щодо застосування норм права, викладенні у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №296/10217/15-ц, є недоречними.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2022, вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13925/21, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/13925/21.

24.01.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали даної справи.

У період з 25.01.2022 по 31.01.2022 суддя Яковлєв М.Л. перебував на лікарняному, а суддя Тищенко А.І. перебувала з 31.01.2022 по 04.02.2022 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 до перегляду його в апеляційному порядку; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 призначено на 02.03.2022 на 14:00 год.; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

17.02.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у її необґрунтованій та недоведеній частині та залишити оскаржуване судове рішення в силі.

02.03.2022 розгляд вказаної апеляційної скарги не відбувся у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України.

У зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/1499/22 від 13.04.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13925/21.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №910/13925/21, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю., а також вказану скаргу призначено до розгляду на 21.06.2022 о 10:45 год.

06.06.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 у справі №910/13925/21 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

14.06.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке просить забезпечити в приміщенні Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 у справі №91013925/21 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

21.06.2022 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити її, а рішення суду скасувати в оскаржуваній частині.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарг та підтримав доводи викладенні у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.02.2020 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, був укладений Договір №2020-0102 (далі - Договір №2020-0102), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язався вчасно в повному обсязі постачати продукцію електротехнічного та технічного призначення, а також надавати послуги з отримання на товар сертифікатів по Модулю F в уповноважених суб`єктів із передачею відповідних сертифікатів покупцеві у кількості, по асортименту і ціні, зазначеній у специфікаціях, що є додатками до цього договору, а покупець зобов`язався приймати та оплачувати наданий постачальником товар та послуги.

У пункті 2.1 Договору №2020-0102 погоджено, що строк постачання товару та надання послуг визначається у додатках до цього договору.

Відповідно до п.3.1 Договору №2020-0102 ціна кожної одиниці товару, послуг та їх загальна вартість зазначається у специфікаціях (додатках до цього договору).

Згідно з п. 3.2 Договору №2020-0102 покупець здійснює оплату за товар та послуги у порядку, передбаченому у додатках до цього договору (що розраховується для кожної специфікації окремо).

Пунктом 6.7 Договору №2020-0102 передбачено, що за прострочення (перевищення) покупцем остаточної оплати товару, покупець сплачує на письмову вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми остаточної оплати, що є простроченою за кожен день прострочення цього грошового зобов`язання.

Строк позовної давності щодо стягнення пені, штрафів встановлюється в три роки (п. 6.8 Договору №2020-0102).

Договір набирає чинності та вступає в дію (є укладеним) з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін. При цьому, сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з дати складання та виставлення постачальником покупцеві найпершого рахунку щодо оплати товару (рахунок на оплату №62 від 03.02.2020). Договір діє по 31.12.2020, а в частині гарантійних, грошових зобов`язань та пов`язаних із ними зобов`язань - до їх повного виконання сторонами у передбачені договором строки (п. 8.1 Договору №2020-0102).

У пункті 8.4 Договору №2020-0102 встановлено, що умови цього договору можуть бути змінені/доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання відповідної додаткової угоди чи додатку, які є невід`ємними частинами договору з моменту їх підписання повноважними особами сторін та скріплення печатками сторін, за наявності їх посилання на цей договір.

Будь-які зміни і доповнення до цього договору оформляються згідно його п. 8.1 (п. 9.3 Договору №2020-0102).

В межах Договору №2020-0102 сторонами було укладено Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 2 908 111,20 грн. з ПДВ (Додаток №1 до Договору №2020-0102), Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 1 180 309,50 грн. (Додаток №2 до Договору №2020-0102) та Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 11 922 484,50 грн. (Додаток №3 до Договору №2020-0102). У вказаних Специфікаціях сторонами було погоджено асортимент кількість та вартість товару, строки постачання, а також порядок та строки оплати товару.

25.03.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №2020-0102, у якій у зв`язку з девальвацією національної валюти, сторони погодились змінити (збільшити) вартість товару (в частині, що складає 70% від початкової ціни товару), розміри платежів (другої частини попередньої оплати та остаточної оплати), у зв`язку з чим Специфікації до Договору №2020-0102 були викладені в новій редакції (погоджено нову вартість товару, порядок та строки оплати товару).

07.04.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору №2020-0102, в якій у зв`язку з виявленням помилкового перерахунку (збільшення) вартості послуг за Специфікаціями Додатків №1, №2, №3 до Договору №2020-0102, так як відсутня імпортна складова у їх наданні, сторони погодились внести зміни до цих додатків, а саме:

- у Додатку №1 до Договору №2020-0102 (в редакції Додаткової угоди №1 до Договору №2020-0102): визначено вартість товарів та послуг за Специфікацією у розмірі 3 172 216,29 грн. з ПДВ.

Пункт 3.3 Специфікації (Додаток №1 до Договору №2020-0102) викладено у новій редакції, згідно якої остаточна оплата у розмірі 1 662 503,62 грн. в тому числі ПДВ сплачується не пізніше 57 календарних днів від дати отримання покупцем усього товару та послуг за цим Додатком до Договору та підписання про це сторонами видаткової накладної на увесь товар та послуги (єдиної або на останню партію товару/обсяг послуг) за цим додатком до Договору (без зауважень з боку покупця);

- у Додатку №2 до Договору №2020-0102 (в редакції Додаткової угоди №1 до Договору №2020-0102): визначено вартість товарів та послуг за Специфікацією у розмірі 1 289 679,67 грн. з ПДВ.

Пункт 3.3 Специфікації (Додаток №2 до Договору №2020-0102) викладено у новій редакції, згідно якої остаточна оплата у розмірі 676 935,49 грн. в тому числі ПДВ сплачується не пізніше 57 календарних днів від дати отримання покупцем усього товару та послуг за цим Додатком до Договору та підписання про це сторонами видаткової накладної на увесь товар та послуги (єдиної або на останню партію товару/обсяг послуг) за цим додатком до Договору (без зауважень з боку покупця);

- у Додатку №3 до Договору №2020-0102 (в редакції Додаткової угоди №1 до Договору №2020-0102): визначено вартість товарів та послуг за Специфікацією у розмірі 13 050 734,18 грн. з ПДВ.

Пункт 3.3 Специфікації (Додаток №3 до Договору №2020-0102) викладено у новій редакції, згідно якої остаточна оплата у розмірі 6 861 312,54 грн. в тому числі ПДВ сплачується не пізніше 06.05.2020, за умови дотримання постачальником строку поставки усього товару та надання послуг за цим Додатком до договору та підписання про це сторонами видаткової накладної на увесь товар та послуги (єдиної або на останню партію товару/обсяг послуг) за цим додатком до Договору (без зауважень з боку покупця). В протилежному випадку, початок обчислення строку оплати за товар та послуги відтерміновується понад 06.05.2020 рівно на таку ж кількість днів, на яку мало місце прострочення поставки товару, надання послуг постачальником та/або усунення його недоліків, та/або доукомплектування, та/або надання усіх належностей та документів на плюс 5 банківських днів на проведення такої оплати товару та послуг, наданих належним чином та прийнятих покупцем за підписаними ним видатковими накладними (видатковою накладною) без зауважень.

08.04.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Договору №2020-0102, в якій у зв`язку з девальвацією національної валюти та з метою коригування у наступному остаточної оплати й загальної вартості за Договором та Додатками №1, №2, №3 до нього, сторони погодились внести зміни та доповнення до Договору.

Зокрема, у п. 1.1 Додаткової угоди №3 до Договору №2020-0102 сторонами було доповнено вказаний договір пунктом 3.6.1 та 3.6.2, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10.

Так, у пункті 3.6.1 та 3.6.2 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 викладено формулу, за якою підлягає зміні загальна вартістю та ціна товару у гривнях, у разі якщо в день фактичного здійснення покупцем оплати суми остаточного розрахунку за товар відбувається зміна на цей день більш як 1,5% офіційного курсу гривні до Євро, порівняно з офіційним курсом гривні до Євро, встановленого на день другої частини передплати за товар.

Пунктом 3.7 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 передбачено, що про зміну загальної вартості товару, послуг та цін у специфікації відповідного додатку до договору, видатковій накладній сторони укладають додаткову угоду та розрахунок (коригування) до видаткової накладної.

Згідно п. 3.8 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 проект додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної, у двох автентичних оригінальних примірниках кожного із цих документів може скласти будь-яка сторона, яка підписує та скріплює своєю печаткою й надсилає на погодження іншій стороні, яка в свою чергу підписує їх та скріплює своєю печаткою, й повертає по одному із примірників кожного із зазначених документів стороні, від якої вона їх отримала на погодження.

У пункті 3.9 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 зазначено, що за наявності у сторони заперечень, що обґрунтовані неправильністю розрахунків цін/загальної вартості товару, послуг (за їх наявності), що вирішуються між сторонами внесенням стороною-ініціатором поправок до свого проекту додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної й повторним направленням їх на погодження іншій стороні, яка розглядає та погоджує ці документи у такий же самий строк та порядку, як зазначено у п. 3.8 договору.

21.04.2020 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, був укладений Договір №21042020 (далі - Договір №21042020), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язався вчасно в повному обсязі поставити продукцію електротехнічного та технічного призначення у кількості, по асортименту і ціні, зазначеній у специфікації, що є додатком до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити постачальнику за товар.

У пункті 2.1 Договору №21042020 сторонами погоджено, що строк постачання товару визначається у додатку до цього договору.

Згідно п. 3.1 Договору №21042020 ціна кожної одиниці товару та його загальна вартість зазначається у специфікації (додатку до цього договору).

Пунктом 3.2 Договору №21042020 визначено, що покупець здійснює оплату за товар у порядку, передбаченому у додатку до цього договору.

У пунктах 3.6, 3.6.1, 3.6.2, 3.6.2, 3.6.3, 3.6.4, 3.6.5 Договору №21042020 сторонами було погоджено формули, за якими підлягає визначення сум, що має оплачувати покупець, з урахуванням зміни офіційного курсу гривні до Євро, встановленого за даними Національного банку України.

Пунктом 3.7 Договору №21042020 передбачено, що про зміну загальної вартості товару, послуг та цін у специфікації відповідного додатку до договору, видатковій накладній сторони укладають додаткову угоду та розрахунок (коригування) до видаткової накладної.

Згідно п. 3.8 Договору №21042020 проект додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної, у двох автентичних оригінальних примірниках кожного із цих документів може скласти будь-яка сторона, яка підписує та скріплює своєю печаткою й надсилає на погодження іншій стороні, яка в свою чергу підписує їх та скріплює своєю печаткою, й повертає по одному із примірників кожного із зазначених документів стороні, від якої вона їх отримала на погодження.

У пункті 3.9 Договору №21042020 зазначено, що за наявності у сторони заперечень, що обґрунтовані неправильністю розрахунків цін/загальної вартості товару, послуг (за їх наявності), що вирішуються між сторонами внесенням стороною-ініціатором поправок до свого проекту додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної й повторним направленням їх на погодження іншій стороні, яка розглядає та погоджує ці документи у такий же самий строк та порядку, як зазначено у п. 3.8 договору.

Пунктом 6.7 Договору №21042020 передбачено, що за прострочення (перевищення) покупцем остаточної оплати товару, покупець сплачує на письмову вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми остаточної оплати, що є простроченою за кожен день прострочення цього грошового зобов`язання.

Строк позовної давності щодо стягнення пені, штрафів встановлюється в три роки (п. 6.8 Договору №21042020).

Договір набирає чинності та вступає в дію (є укладеним) з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін. При цьому, сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з дати складання та виставлення постачальником покупцеві найпершого рахунку щодо оплати товару (рахунок на оплату №266 від 21.04.2020). Договір діє по 31.12.2020, а в частині гарантійних, грошових зобов`язань та пов`язаних із ними зобов`язань - до їх повного виконання сторонами у передбачені договором строки (п. 8.1 Договору №21042020).

У пункті 8.4 Договору №21042020 встановлено, що умови цього договору можуть бути змінені/доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання відповідної додаткової угоди чи додатку, які є невід`ємними частинами договору з моменту їх підписання повноважними особами сторін та скріплення печатками сторін, за наявності їх посилання на це договір.

Будь-які зміни і доповнення до цього договору оформляються згідно його п. 8.1 (п. 9.3 Договору №21042020).

В межах Договору №21042020 сторонами було укладено Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 4 693 456,32 грн. з ПДВ (Додаток №1 до Договору №21042020).

У Специфікації в межах Договору №21042020 сторонами було погоджено асортимент кількість та вартість товару, строки постачання, а також порядок та строки оплати товару та послуг. До того ж, що не врегульовано цим додатком, сторони керуються умовами Договору.

Зокрема, пунктом Б.3.3) Специфікації в межах Договору №21042020 передбачено, що остаточна оплата у розмірі 2 346 728,29 грн. із ПДВ, що обчислюється від загальної вартості товару, сплачується не пізніше 60 календарних днів від дати поставки товару та підписання без зауважень покупцем видаткової накладної на цей товар (єдиної або на усі партії товару) за цим додатком до договору (без зауважень з боку покупця).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами в межах Договору №2020-0102 позивачем передано, а відповідачем прийнято наступні товари та послуги:

1) згідно Специфікації (Додаток №1 до Договору №2020-0102) на загальну суму 3 073 214,10 грн, а саме: за видатковими накладними №121 від 05.03.2020 на суму 1 058 865,00 грн, №170 від 24.03.2020 на суму 119 900,00 грн, №187 від 30.03.2020 на суму 812 879,43 грн, №192 від 01.04.2020 на суму 285 811,50 грн, №222 від 06.04.2020 на суму 457 298,40 грн, №241 від 08.04.2020 на суму 250 130,25 грн, №254 від 09.04.2020 на суму 2 410,52 грн, №316 від 22.04.2020 на суму 85 919,00 грн;

2) згідно Специфікації (Додаток №2 до Договору №2020-0102) на загальну суму 1 286 732,39 грн, а саме: за видатковими накладними №171 від 24.03.2020 на суму 68 180,00 грн, №348 від 04.05.2020 на суму 858 862,13 грн, №421 від 02.06.2020 на суму 359 690,26 грн;

3) згідно Специфікації (Додаток №3 до Договору №2020-0102) на загальну суму 13 063 381,44 грн, а саме: за видатковими накладними №224 від 06.04.2020 на суму 1 513 799,98 грн, №242 від 08.04.2020 на суму 3 003 025,75 грн, №253 від 09.04.2020 на суму 2 540 211,65 грн, №281 від 13.04.2020 на суму 1 878 902,38 грн, № 284 від 15.04.2020 на суму 4 127 411,68 грн.

Крім того, в межах Договору №21042020 та Специфікації до нього позивачем передано, а відповідачем прийнято товари та послуги на загальну суму 4 216 214,54 грн, а саме: за видатковими накладними №341 від 30.04.2020 на суму 2 183 586,93 грн, №343 від 30.04.2020 на суму 202 619,92 грн, №418 від 02.06.2020 на суму 1 830 007,69 грн.

Вказані видаткові накладні містять реквізити сторін та підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

В подальшому (в тому числі після фактичного постачання частини товару та послуг за Договором №2020-0102) сторонами було змінено загальну вартість товару та послуг, яка повинна була бути передана за Специфікаціями до Договору №2020-0102 шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 25.03.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 07.04.2020) до Договору №2020-0102 та визначено, що за Додатком №1 до Договору №2020-0102 вартість товару та послуг складає 3 172 216,29 грн. з ПДВ, за Додатком №2 Додатку №2 до Договору №2020-0102 вартість товарів та послуг складає 1 289 679,67 грн. з ПДВ, за Додатком №3 до Договору №2020-0102 вартість товарів та послуг складає 13 050 734,18 грн. з ПДВ.

Крім того, сторонами було також внесено зміни у порядок та строки оплати переданого згідно Договору №2020-0102 товару та послуг.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення, в яких в призначенні платежу є посилання на виставленні рахунки, а саме: рахунок на оплату №62 від 03.02.2020 на суму 3 172 216,29 грн (за передані згідно Додатку №1 до Договору №2020-0102 товар та послуги), рахунок на оплату №83 від 04.02.2020 на суму 1 293 256,67 грн (за передані згідно Додатку №2 до Договору №2020-0102 товар та послуги), рахунок на оплату №92 від 12.02.2020 на суму 13 063 381,43 грн (за передані згідно Додатку №3 до Договору №2020-0102 товар та послуги) та рахунок на оплату №266 від 21.04.2020 на суму 4 693 456,32 грн (за передані згідно Договору №21042020 товар та послуги).

У відповідності до зазначених у платіжних дорученнях, відповідачем перераховано позивачем наступні кошти:

- на оплату рахунку №62 від 03.02.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 6 079 299,14 грн, а саме: згідно платіжних доручень №5394 від 18.02.2020 на суму 872 433,36 грн, №5961 від 27.03.2020 на суму 637 279,31 грн, №9493 від 18.12.2020 на суму 4 569 586,47 грн;

- на оплату рахунку №83 від 04.02.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 1 286 732,39 грн, а саме: згідно платіжних доручень №5395 від 18.02.2020 на суму 354 092,85 грн, №5935 від 26.03.2020 на суму 258 651,33 грн, №8726 від 21.10.2020 на суму 673 988,21 грн;

- на оплату рахунку №92 від 12.02.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 13 063 381,44 грн, а саме: згідно платіжних доручень №5393 від 18.02.2021 на суму 3 576 745,35 грн, №5936 від 26.03.2020 на суму 2 612 676,29 грн, №6739 від 01.06.2020 на суму 2 000 000,00 грн, №7041 від 22.06.2020 на суму 1 000 000,00 грн, №7148 від 01.07.2020 на суму 1 000 000,00 грн, №8725 від 21.10.2020 на суму 2 873 959,80 грн;

- на оплату рахунку на оплату №266 від 21.04.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 4 693 456,48 грн, а саме: згідно платіжних доручень №6232 від 21.04.2020 на суму 1 408 036,77 грн, №7918 від 27.08.2020 на суму 600 000,00 грн, №8181 від 17.09.2020 на суму 600 000,00 грн, №8628 від 16.10.2020 на суму 650 000,00 грн, №9142 від 20.11.2020 на суму 635 419,71 грн, №9474 від 17.12.2020 на суму 800 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у відповідача через зміну офіційного курсу гривні до Євро відбулося збільшення вартості поставленого позивачем згідно Договору №2020-0102 від 03.02.2020 товару, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 508 805,92 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої на вказану суму заборгованості пені у розмірі 176 484,62 грн та 3% річних у розмірі 80 334,70 грн.

Також позивач стверджує про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №21042020 від 21.04.2020 з оплати поставленого ним товару, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 36 868,01 грн, інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн та 3% річних у розмірі 17 992,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення 508 805,92 грн курсової різниці суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не доведено обґрунтованість підстав на які він посилається заявляючи свої вимоги в цій частині.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договорами №21042020 та №2020-0102 строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Крім того, здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення пені та 3% річних з врахуванням встановлених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання зі сплати суми остаточної оплати (згідно строків та терміну встановлених у Додатковій угоді №1 від 25.03.2020 з урахуванням Додаткової угоди №2 від 07.04.2020 до Договору №2020-0102 та Додатку №1 до №2104202), а також сум та дат, в які відповідачем частково сплачувалась сума боргу, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача пені у розмірі 213 117,74 грн та 3% річних у розмірі 98 326,70 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення нарахованих за порушення умов Договору №21042020 інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн, то в цій частині суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні, оскільки у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, інфляційні нарахування, передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не стягуються.

Оскаржуване судове рішення в частині позовних вимог про стягнення з відповідача курсової різниці, пені та 3% річних не переглядається в апеляційному порядку, оскільки останнє у вказаній частині не було оскаржено жодним із учасників справи, а також оскільки відсутні підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідно й у суду відсутні підстави для виходу за межі вимог апеляційної скарги.

Щодо позовних вимог про стягнення нарахованих за порушення умов Договору №21042020 інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 Цивільного кодексу України).

Отже гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 Цивільного кодексу України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

З огляду на викладене норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

У разі порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другої статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

У пунктах 3.6, 3.6.1, 3.6.2, 3.6.2, 3.6.3, 3.6.4, 3.6.5 Договору №21042020 сторонами було погоджено формули, за якими підлягає зміна загальної вартості товару, ціни товару, сума остаточного розрахунку за товар внаслідок змін розміру остаточної оплати через зніму офіційного курсу гривні до євро, встановленого за даними Національного банку України.

Крім того сторони погодили керуватися умовами Договору №21042020, що не врегульовано Додатком (останнє речення Додатку №1 (Специфікація) до Договору №21042020).

Тобто, за умовами укладеного між сторонами Договору №21042020 остаточна ціна товару (сума договору) визначається за результатом перерахунку (коригування) орієнтовної ціни. Такий перерахунок полягає у тому, що фактично здійснені покупцем платежі в рахунок оплати товару за орієнтовною сумою договору коригуються на курс євро до гривні станом на дату, що передує даті оплати товару.

Отже умови укладеного між сторонами Договору №21042020 передбачають можливість зміни ціни договору, що є правом сторін та узгоджується з принципом свободи договору та положеннями статті 632 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, грошове зобов`язання покупця хоча і виражене у гривні, проте має прив`язку до еквіваленту в іноземній валюті. При цьому визначення остаточної ціни договору залежить саме від дати здійснення фактичної оплати товару за орієнтовною вартістю, а погоджена у договорі умова про те, що вартість товару коригується в залежності від офіційного курсу гривні до євро, має на меті поновити увесь обсяг втрат вартості товару, які позивач як постачальник отримав унаслідок зміни курсу гривні до євро. Отже враховуючи те, що орієнтовна вартість товару перераховується (коригується) станом на дату, що передує даті саме фактичної оплати товару (незалежно від того, чи своєчасно, чи ні була здійснена ця оплата) з урахуванням курсу євро до гривні, втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, зокрема і у разі порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орієнтовної вартості товару, відновлюються еквівалентом іноземної валюти. У такому разі стягнення інфляційних втрат, нарахованих на орієнтовну суму заборгованості, суперечить частині другій статті 625 Цивільного кодексу України.

Відтак, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.75-79, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права в розумінні частини третьої ст. 277 ГПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а також неправильного застосування норм матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Крім того, аналізуючи повноту дослідження судом першої інстанції обставин справи та обґрунтування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано обов`язок щодо надання оцінки аргументам учасників справи, що відносяться до предмету спору, та не вбачає порушення останнім норм процесуального права, в частині надання оцінки доводам позивача. До того ж, у оскаржуваному судовому рішенні належним чином зазначені підстави, на яких останнє ґрунтується, що відповідає усталеній практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.

Що стосується посилань скаржника на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів звертає його увагу на те, що вказане питання судом першої інстанції вирішено та за результатами його розгляду ухвалено додаткове рішення суду від 13.01.2022 у даній справі.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.269, 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі №910/13925/21 залишити без змін.

3.Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАТЕК».

4.Матеріали справи №910/13925/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2022.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала