РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022Справа № 910/22113/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., розглянувши в судовому засіданні справу

заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця"

про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі

за позовом Віер Глобал Партнерс, Л.П.

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 12 936 354,17 дол. США, що еквівалентно 348 164 456,66 грн. та 115 123 501,23 грн,

Учасники справи:

від позивача: Невмержицький В.П.,

від відповідача: Лях К.М.,

від третьої особи (заявника): Шапран Л.І.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з вимогою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 348 164 456,66 грн. та 115 123 501,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" взятих на себе зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії № 20-3765/2-1 від 29.12.2011 у загальному розмірі 12 936 354,17 дол. США 17 центів та 115 123 501,23 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь Віер Глобал Партнерс, Л.П. 12 500 000 доларів США заборгованості по кредиту, 3 182 650, 16 грн - 3% річних, нарахованих на тіло кредиту за період з 01.08.2017 по 26.11.2017 та 84 737 165, 75 грн пені, нарахованої на тіло кредиту за період з 08.12.2016 по 26.11.2017. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.11.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 і рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 залишено без змін.

20.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2022 заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

08.02.2022 до суду від Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" надійшла заява про виправлення недоліків.

09.02.2022 суд ухвалив відкрити провадження за нововиявленими обставинами за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця", здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, судове засідання для розгляду заяви призначити на 14.03.2022.

Однак, судове засідання 14.03.2022 не відбулося через ведення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 12.04.2022 судове засідання у справі призначено на 01.06.2022.

02.05.2022 від Віер Глобал Партнерс, Л.П. до суду надійшли заперечення проти заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання 01.06.2022 представники сторін та третьої особи (заявника).

01.06.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив заяву позивача про поновлення строку на подання заперечень задовольнити, долучити заперечення позивача до матеріалів справи, а заяву про проводження процесуальних строків залишити без розгляду.

01.06.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити перерву до 20.06.2022.

В судове засідання 20.06.2022 з`явилися представники сторін та третьої особи (заявника).

В судовому засіданні представники третьої особи та відповідача підтримали вимоги та доводи заяви, просили суд задовольнити її у повному обсязі. Представник позивача проти задоволення заяви заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши позиції представників учасників справи, розглянувши заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначає таке.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №910/22113/17 вмотивовано тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі №910/5617/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 21.12.2021, визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, який укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Віер Глобал Партнерс, Л.П. Таким чином, позовні вимоги ВІЕР Глобал у справі № 910/22113/17 задоволенню не підлягають взагалі, оскільки у даному випадку права позивач не порушені.

Заперечуючи проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №910/22113/17, Віер Глобал Партнерс, Л.П. зазначало про те, що наразі реституція за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 не відбулась, право вимоги за кредитним договором не повернуто на баланс ПАТ «Промінвестбанк», а тому визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 в судовому порядку не змінило особу, яка володіє правом вимоги до відповідача. Також, наслідком визнання недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги може бути процесуальна заміна сторони (позивача) у справі, а не скасування рішення. Крім того вказував, що заявником був пропущений 30-денний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому ця заява підлягає залишенню без розгляду. Поряд з цим позивач зазначав, що у ДТГО "Південно - Західна залізниця" відсутнє право на подання заяви перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та заява підписана представником з перевищенням повноважень, а тому підлягає поверненню.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах "Желтяков проти України" № 4994/04 від 09.06.2011).

За приписами частин 1, 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України), рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Суд відзначає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: - по-перше, їх існування на час розгляду справи, - по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, - по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27- 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі Праведная проти Росії від 18.11.2004).

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі 904/8052/16, 12 травня 2020 року у справі № 910/206/17, 20 січня 2020 року у справі № 910/4474/17, від 14.01.2020 у справі № 925/473/17, 13 листопада 2018 року у справі № 903/1297/14.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, викладені в іншій справі висновки суду (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановления рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15, від 14.07.2020 у справі № 910/2923/15-г та від 15.01.2020 у справі № 916/24/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (Банк) та Державним територіально - галузевим об`єднанням "Південно - західна залізниця" (Позичальник) було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-3765/2-1 (надалі також - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 12 500 000 доларів США, на умовах, встановлених цим Договором, (далі кредит або кредитна лінія), а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 22 грудня 2014 року.

Згідно з п. 3.1 Договору кредит надається Банком Позичальнику шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку НОМЕР_3, відкритого у Банку, код Банку 300012, на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у Банку, код банку 300012, згідно наданого Позичальником письмового звернення відповідно до цільового призначення кредиту. Після надання кредиту на суму, що вказана у п.2.1 цього Договору, подальше кредитування в межах строку, встановленого п.2.2 цього Договору та в межах суми ліміту кредитної лінії може здійснюватися лише після погашення Позичальником частини або всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

У п. 3.2 Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі 11.00% річних.

Нарахування Банком процентів здійснюється з дати перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів використовується метод "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Проценти нараховуються Банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому наданий кредит, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п.2.2 цього Договору. Проценти сплачуються Позичальником щомісячно в день їх нарахування з поточного рахунку Позичальника НОМЕР_1 у Банку, код Банку 300012 (або з будь-яких інших поточних рахунків Позичальника) на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Банку, код Банку 300012.

Проценти за грудень місяць нараховуються Банком в останній робочий день цього місяця за період з дати попереднього нарахування по останній календарний день грудня місяця та сплачуються Позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця.

Пунктом 3.5 Договору передбачено черговість погашення Позичальником заборгованості у випадку наявності заборгованості по кредиту та/або плати за кредит.

Заборгованість за кредитом, строк сплати якої ще не настав, погашається Позичальником в строк, передбачений п.2.2 цього Договору.

Погашення Позичальником заборгованості кожної наступної черги повинна відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Сторони встановлюють, що Банк має право самостійно зараховувати кошти, які направлені Позичальником на погашення заборгованості, згідно встановленої черговості.

З підписанням цього договору, у відповідності з чинним законодавством України, Позичальник надає Банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості Позичальника за цим Договором. Банк інформує Позичальника у письмовій формі на його запит про застосовану черговість погашення кредитної заборгованості.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або плати за кредит Позичальник сплачує за кожен день прострочення сплати банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Згідно з п. 5.5 Договору за кожен випадок невиконання прийнятих на себе зобов`язань, передбачених п.п.4.2.3.-4.2.5, 6.11 цього Договору Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 000 грн. Сплата штрафу не звільняє Позичальника від належного виконання зобов`язань за цим Договором.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженим представниками сторін, отримання погодження Міністерства інфраструктури України і Міністерства фінансів України, скріплення печатками сторін, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. (п. 6.1 Договору)

Надалі банком та позичальником було внесено зміни до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3765/2-1 від 29.12.2011 шляхом укладення Договору про внесення змін № 20-3765/2-1 від 29.12.2011, Договору про внесення змін №20-3782/2-1 від 29.12.2011, Договору про внесення змін та доповнень №20-3390/2-1 від 28.09.2012.

Відповідно до п. 3.9. Договору (в редакції Договору про внесення змін №20-3782/2-1 від 29.12.2011) позичальник зобов`язується забезпечити щомісячні надходження грошових коштів на поточні рахунки у Банку у розмірі не менше 300 000 000,00 (триста мільйонів) гривень.

Відповідно до п. 2.2. Договору (в редакції Договору про внесення змін та доповнень №20-3390/2-1 від 28.09.2012) кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 22.12.2014.

Пунктом 3.2. Договору (в редакції Договору про внесення змін та доповнень №20-3390/2-1 від 28.09.2012) передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 10,65% (десять цілих шістдесят п`ять) річних, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів по заборгованості в іноземній валюті використовується метод "факт/360", виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів році.

Нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня.

Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями.

Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюються в перший робочий день наступного місяця.

Проценти нараховані за поточний місяць, сплачуються позичальником у валюті, в якій позичальнику було надано кредит, щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів.

При цьому сторони встановлюють, що зобов`язання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (п`ятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів).

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобов`язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Проценти за грудень місяць сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця. Якщо перша видача кредиту була здійснена у грудні місяці, то нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати першої видачі кредиту по останній календарний день грудня місяця в порядку, визначеному у цьому пункті договору.

Пунктом 5.3 Договору (в редакції Договору про внесення змін та доповнень №20-3390/2-1 від 28.09.2012) передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або плати за кредит Позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом факт/факт від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.

Розрахунок неустойки (пені, штрафів), передбаченої цим договором, здійснюється у гривневому еквіваленті, з використанням офіційного щоденного курсу іноземних валют, встановленого Національним банком України. (п.6.9 Договору в редакції Договору про внесення змін та доповнень №20-3390/2-1 від 28.09.2012).

На виконання умов Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3765/2-1 від 29.12.2011 Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" було видано Державному територіально - галузевому об`єднанню "Південно - західна залізниця" кредит у сумі 12 500 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 02 від 30.12.2011, виписками по рахунку відповідача за період з 29.12.2011 по 26.11.2017.

09.03.2017 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №28-01-01/13 про сплату заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копіями рекомендованим повідомлень про вручення поштового відправлення 10.03.2017, списку згрупованих поштових відправлень.

Листом від 23.03.2017 № Ц-2/4-23/1209-17 ПАТ "Укрзалізниця" надало відповідь на зазначену вимогу позивача з пропозицією продовження врегулювання простроченої заборгованості із зазначенням відомостей про вирішення на засіданні правління ПАТ "Укрзалізниця" 22.03.2017 питання щодо погашення заборгованості перед ПАТ "Промінвестбанк" протягом квітня-червня 2017 року на загальну суму 62,25 млн. доларів США; по решті заборгованості (91 млн. доларів США) розглянуто терміни повернення протягом 2017 - 2018 років.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося у Господарський суд міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-3765/2-1 від 29.12.2011 (далі "Кредитний договір") в сумі 12 936 354, 17 доларів США та 115 123 501,23 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 12 500 000 доларів США, заборгованість по процентам - 436 354,17 доларів США, пеня по кредиту - 87 445 058,13 грн, пеня по процентам - 347 687, 03 грн, 3% річних по тілу кредиту - 26 897 297,13 грн, 3% річних по процентам - 123 458,94 грн, штраф - 310 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконав взяті не себе зобов`язання за Кредитним договором в частині вчасного погашення кредиту та сплати процентів за користування ним у визначені договором строки.

22.02.2019 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (продавець) та Компанією ВІЕР Глобал партнерс, Л.П. (покупець) укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами п. 2.2 якого продавець погоджується продати (відступити) та передати покупцю права вимоги за кредитом, а покупець цим погоджується придбати та набути права вимоги за кредитом та сплатити ціну купівлі. Сторони підтверджують свій намір, який полягає в тому, що транзакція, передбачена цим договором, є купівлею-продажем (відступленням), і що до неї застосовуються положення законодавства України, які регулюють купівлю-продаж (відступлення) прав вимоги. Для уникнення сумнівів, цей договір не є договором про надання послуг, зокрема, не є договором факторингу в розумінні статті 1077 Цивільного кодексу України.

За змістом Додатку 1 до вказаного Договору, до переліку прав вимоги з кредитами, які продаються у межах правочину, віднесено, в тому числі, право вимоги за Кредитним договором договору про відкриття кредитної лінії №20-3765/2-1 від 29.12.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 замінено позивача у справі № 910/22113/17 - Промінвестбанк на його правонаступника - Віер Глобал Партнерс, Л.П.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь Віер Глобал Партнерс, Л.П. 12 500 000 доларів США заборгованості по кредиту, 3 182 650, 16 грн - 3% річних, нарахованих на тіло кредиту за період з 01.08.2017 по 26.11.2017 та 84 737 165, 75 грн пені, нарахованої на тіло кредиту за період з 08.12.2016 по 26.11.2017. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано такими обставинами та аргументами:

- матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення покладеного на нього Кредитним договором обов`язку, своє зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати процентів у визначені вказаним договором строки не виконав, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цілому є обґрунтованими;

- в той же час, враховуючи правову позицію викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц і постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 902/5/19, від 02.07.2020 у справі № 910/18618/17 та з огляду на те, що умовами Кредитного договору не передбачено інший розмір процентів річних після прострочення грошового зобов`язання, відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з відповідача підлягають стягненню 3 %, а не 10,65 % річних, а тому вимоги про стягнення з АТ "Укрзалізниця" заборгованості по процентам у розмірі 436 354, 17 доларів США є необґрунтованими;

- разом з тим, оскільки в період з 23.12.2014 по 31.07.2017 проценти із розрахунку 10,65 % річних відповідачем сплачувалися у добровільному порядку, підставним є стягнення з АТ "Укрзалізниця" 3 % річних по тілу кредиту лише за період з 01.08.2017 по 26.11.2017 у розмірі 3 182 650,16 грн;

- доводи відповідача про необхідність зменшення тіла кредиту (за рахунок надмірно сплачених боржником коштів в рахунок погашення процентів), яке є базою нарахування для інших заявлених вимог є помилковими, адже останній до 31.07.2017 самостійно та в добровільному порядку здійснював платежі в рахунок погашення процентів, а не в рахунок погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту; на момент звернення до суду та на момент відступлення права вимоги на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. кошти, сплачені на погашення процентів за користування кредитом не були зараховані на погашення суми тіла кредиту; в матеріалах справи відсутні докази, що позичальник звертався до банку (первісного кредитора) з вимогою зарахувати кошти, сплачені як погашення процентів, в рахунок погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту; з умов договору не вбачається положень про автоматичне здійснення зарахування коштів, сплачених позичальником як процентів за користування кредитом;

- у зв`язку з неправомірністю нарахування процентів за користування кредитом після 22.12.2014 (закінчення строку кредитування), безпідставними є вимоги позивача про стягнення з Відповідача пені за прострочення сплати таких процентів з 05.07.2017 по 09.07.2017 та з 05.09.2017 по 26.11.2017 у розмірі 347 687,03 грн і 3 % річних по таким процентам у розмірі 123 331, 77 грн;

- позивач має право на стягнення 3 % річних, нарахованих 05.11.2014 на суму прострочених до сплати процентів у розмірі 127, 17 грн, але у зв`язку із застосуванням позовної давності, у стягненні зазначеної суми належить відмовити;

- в свою чергу, внаслідок застосування спеціальних строків позовної давності для стягнення неустойки у стягненні заявленої пені також частково належить відмовити;

- не підлягають задоволенню й вимоги про стягнення з відповідача штрафу, адже возивачем у цій частині не надано належних та допустимих доказів правомірності його нарахування.

Постановою Верховного суду від 17.11.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 і рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 залишено без змін.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі №910/5617/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 21.12.2021, визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, який укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.

Підставою для визнання договору купівлі-продажу прав вимоги недійсним стало те, що за правовою природою цей договір є договором факторингу, оскільки йому притаманні всі ознаки фінансової послуги факторингу із заміною кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, а не на фінансову компанію ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., обмежене партнерство, яке створене на Кайманових островах. Договір укладений з порушенням вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу, і це, відповідно до статті 203 ЦК України, зумовлює його недійсність.

Також судами при розгляді справи №910/5617/21 було зроблено висновок про те, що договір, який укладено між ПАТ «Промінвестбанк» та ВІЕР Глобал, порушує права Укрзалізниці у зв`язку із відступленням прав вимоги за кредитними договорами на користь нерезидента, чим на Укрзалізницю покладається додатковий тягар у вигляді обов`язку нарахування, утримання та сплати відповідного податку та складання додаткової звітності до контролюючих органів, якого не існувало до укладення договору. Окрім того, укладенням договору було позбавлено Укрзалізницю прав і гарантій, що визначені главою 9-10 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (як от, право вимагати від кредитодавця здійснення перерахунку основної суми заборгованості у бік зменшення за рахунок сплачених процентів поза межами строку кредитування).

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зазначеним судовим рішенням у справі №910/5617/21 встановлені обставини того, що Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 суперечить нормам чинного законодавства.

Статтею 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставами заміни кредитора у зобов`язанні є зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 2 статті 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

Отже, Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 не створює юридичних наслідків для його сторін та є недійсним з 22.02.2019.

Таким чином, виходячи з норм ст. 236 ЦК України, обставина недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 існувала на момент ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17, однак стала відомою після прийняття рішення в межах іншої справи №910/5617/21.

За переконанням суду, зазначена обставина містить всі складові для надання їй статусу нововиявленої: існування її на час розгляду справи; ця обставини не могла бути відома заявникові на час розгляду цієї справи; істотність даної обставини для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним.

Згідно з ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме, з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

Отже, звертаючись з позовом, позивач повинен довести наявність у нього порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також довести, що ці права порушені саме відповідачем.

Таким чином, ураховуючи визнання судом недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, на підставі якого Віер Глобал Партнерс, Л.П. набуло від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 20-3765/2-1 від 29.12.2011, суд доходить висновку, що права Віер Глобал Партнерс, Л.П. відповідачем не порушені і у відповідача відсутній обов`язок сплати заборгованості на користь Віер Глобал Партнерс, Л.П., а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

При цьому, аргументи позивача про відсутність проведеної реституції між сторонами Договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 вказані вище висновки суду не спростовують, оскільки у даному випадку для суду визначальним є встановлений факт недійсності договору, який не створює юридичних наслідків саме з моменту його вчинення, незалежно від того, чи було застосовано наслідки такої недійсності між сторонами правочину.

Крім того, доводи позивача про те, що заявником був пропущений 30-денний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відхиляються, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Звертаючись із заявою про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами ДТГО "Південно-Західна залізниця" зазначало, що ДТГО "Південно - Західна залізниця" не було учасником справи № 910/5617/21, про ухвалення 16.09.2021 постанови Північним апеляційним господарським судом та отримання остаточного рішення у справі - постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2021 ДТГО "Південно - Західна залізниця" дізналося лише з листа AT "Укрзалізниця" від 18.01.2022 № ПДЕ-05/10, отриманого ДТГО 19.01.2022.

Водночас, за твердженнями Віер Глобал Партнерс, Л.П., про існування постанови від 16.09.2021 у справі № 910/5617/21 заявнику було (могло бути) відомо ще в вересні - жовні 2021 року, оскільки: по-перше, 17.09.2021 на офіційному веб-сайті AT «Українська залізниця» було розміщено новину про розгляд 16.09.2021 Північним апеляційним господарським судом справи № 910/5617/21 та про визнання недійсним Договору купівлі-продажу; по-друге, постанова від 16.09.2021 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.09.2021; по-третє, інформація (новина) про винесення постанови від 16.09.2021 та визнання недійсним Договору купівлі-продажу за період з 17.09.2021 по 30.09.2021 була висвітлена мало не у всіх інформаційних ресурсах (засобахмасової інформації) України; по-четверте, постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі № 910/5617/21 разом з письмовими поясненнями у справі № 910/22125/17 позивач направив ДТГО "Південно Західна залізниця" 18.10.2021, які останнє отримало 20.10.2021, а тому саме з цього моменту заявник дізнався про існування нововиявленої обставини.

Суд зазначає, що вказані доводи позивача про можливість заявника бути обізнаним про існування постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.09.20211 у справі № 910/5617/21 суд вважає слушними, однак водночас суд звертає увагу, що разом з постановою від 16.09.2021 № 910/5617/21 позивачем було направлено ДТГО "Південно Західна залізниця" також і касаційну скаргу на цю постанову.

Отже, початок відліку строку на звернення ДТГО "Південно - Західна залізниця" із даною заявою в порядку ст. 320 ГПК України слід відраховувати з моменту, коли ДТГО "Південно - Західна залізниця" дізналося про остаточне судове рішення по суті спору № 910/5617/21, прийняте Верховним Судом.

Оскільки ДТГО "Південно - Західна залізниця" не було учасником спору № 910/5617/21 та не зобов`язано відслідковувати його результат, то 30-денний строк розпочинається з моменту отримання ним листа з відповідним повідомленням про результат розгляду спору № 910/5617/21 від AT "Укрзалізниця" від 18.01.2022 № ПДЕ-05/10.

Поряд з викладеним, суд відхиляє як необґрунтовані доводи позивача про те, що у ДТГО "Південно - Західна залізниця" відсутнє право на подання заяви перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а у його представників відсутнє право (повноваження) на подання такої заяви через те, що після припинення своєї господарської діяльності (30.11.2015) має право вчиняти виключно ті дії, які спрямовані на його припинення як юридичної особи.

Так, суд зазначає, що ДТГО "Південно - Західна залізниця" хоч і припинило свою господарську діяльність, однак не припинено як юридична особа та має статус учасника справи №910/22113/17 (третьої особи), який відповідно до ГПК України має право користуватися наданими йому правами на подання процесуальних документів (в тому числі заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами) в межах цієї справи незалежно від того, чи перебуває він у процесі ліквідації.

Відповідно до ст.325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

Приймаючи до уваги нововиявлену обставину, яка спростовує висновки суду у рішенні Господарського суду міста Києва 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 щодо порушеного права у Віер Глобал Партнерс, Л.П., суд дійшов висновку, що заява Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 задовольнити у повному обсязі.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/22113/17 скасувати.

3. У задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Віер Глобал Партнерс, Л.П. (190 Елжін Авеню, Джоржтаун, Великий Кайман, KY1-9005, Кайманові острови) (VR Global Partners, L.P.: 190 Elgin Avenue, George Town, Grand Cayman KY1-9005, Cayman Islands) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами у розмірі 360 000,00 грн.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28.06.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко