ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Справа № 903/939/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" на рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 (повний текст складено 05 квітня 2022 року, суддя Войціховський В.А.)

за позовом Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Набережна 8А" (відповідач 1)

та до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" (відповідач 2)

про стягнення 40000 грн.

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2021 року Приватне підприємство "Луцькпідшипниксервіс" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Набережна 8А" та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" загальної суми 40 000 грн., в тому числі, по 10 000 грн. з кожного відповідача у відшкодування завданих позивачу матеріальних збитків та по 10 000 грн. з кожного відповідача у відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 частково задоволено позов Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" до ОСББ "Набережна 8А" та до ОСББ "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" про стягнення 40000 грн. Присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Набережна 8А" (м. Луцьк, вул. Набережна, 8А, ) на користь Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" (м. Луцьк, вул. Набережна, 10, офіс 157, ) 10 000 грн. у відшкодування завданих матеріальних збитків, 567,50 грн. витрат по сплаті судового збору. Присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" (м. Луцьк, вул. Набережна, 10, ) на користь Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" (м. Луцьк, вул. Набережна, 10, офіс 157, ) 10000 грн. у відшкодування завданих матеріальних збитків, 567,50 грн. витрат по сплаті судового збору. В частині стягнення 20000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди в позові відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що голова правління ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" Мірчук Т.О., адресуючи відповідну інформацію до Головного управління ДПС у Волинській області про порушення законодавства підприємством-позивачем, фактично адресувала скаргу, проте, дана скарга не містила опису обставин щодо не подання податкової чи акцизної накладної зі сторони ПП "Луцькпідшипниксервіс" чи Несторука Віталія Анатолійовича. Разом із тим, до вказаної скарги не було надано (долучено) підтверджуючих доказів. Також, під час судового розгляду справи відповідачами доказів про порушення позивачем у своїй діяльності законодавства, надано також не було, хоча судом було створено для цього відповідні умови. Із визначеного суд засвідчив, що поширена інформація не мала доказового підтвердження. Підсумовуючи питання протиправності поведінки відповідачів підтвердженим, на думку місцевого суду, є висновок про те, що звернення вих. №28 від 17 червня 2021 року, заява співвласника Шульгача В.П. від 10 червня 2021 року та протокол №3 правління ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" від 10 червня 2021 року не відповідають вимогам пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, є суперечливими та не містять жодних фактів які б підтверджували наявність порушень чинного законодавства у господарській діяльності зі сторони ПП "Луцькпідшипниксервіс". Вказані документи містять виключно припущення, що прямо суперечить вимогам статті 62 Конституції України.

Судом засвідчено, що відповідачі не ставили під сумнів об`єм та вартість послуг з правової допомоги щодо супроводу позапланових перевірок позивача, що виключає ініціативу суду з приводу їх детального обґрунтування. Разом із тим, такі послуги не включені у правову допомогу під час судового провадження, а отже не можуть оцінюватись судом в розрізі статей 123-130 ГПК України. Судом встановлено, що збитки позивача в якості позапланових витрат на правову допомогу документально підтверджені. Зв`язок між протиправною поведінкою відповідачів прослідковується у відповідях на адвокатські запити представника позивача. Суд засвідчив, що вина відповідачів в даній справі у формі прямого умислу щодо залучення до вирішення конфліктної із позивачем ситуації контролюючих органів в частині нагляду (контролю) за дотриманням податкового та трудового законодавства, є доведеною.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСББ "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року та ухвалити нове, яким в позові відмовити повністю.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити у діях винної особи наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення. Позивачем не було доведено протиправності поведінки відповідачів. Як вбачається із шостого питання протоколу засідання правління №3 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" від 10 червня 2021 року усне звернення мешканців будинку до правління об`єднання, щодо проведення перевірки дотримання законодавства в частині офіційного працевлаштування працівників ПП "Луцькпідшипниксервіс", яке знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, буд. 10, а також, щодо сплати податку за оренду вищевказаного офісного приміщення було прийнято. Внаслідок прийнятого рішення головою ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" Мірчук Т.О. були направлені звернення в Управління Держпраці у Волинській області та Головне управління ДПС у Волинській області.

Скаржник зауважує, що у своїх зверненнях до контролюючих органів відповідачі просили провести перевірки (а не притягнути Позивача до відповідальності за вчинення констатованих правопорушень). Саме по собі проведення перевірки не може вважатися порушенням будь-яких прав суб`єкта господарювання, якщо в процесі перевірки не була порушена нормальна діяльність підприємства, не було знищено чи пошкоджено його майно. Витрати суб`єкта господарювання на правову допомогу можна вважати реальними збитками лише в тому випадку, якщо в процесі такої перевірки контролюючий орган прийняв рішення про накладення грошового стягнення, а за правової допомоги адвоката таке рішення було скасоване в адміністративному чи судовому порядку. В такому випадку витрати на правову допомогу адвоката дійсно спрямовані на відновлення порушеного права суб`єкта господарювання та можуть вважатися збитками в розумінні статті 22 ЦК України. В результаті ініційованих за зверненнями відповідачів заходів контролюючих органів, жодних збитків позивачу не завдано, а в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення.

Листом №903/939/21/2617/22 від 18 травня 2022 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Волинської області.

24 травня 2022 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/939/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 травня 2022 року у справі №903/939/21 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" на рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21. Запропоновано позивачу та відповідачу 1 в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу/письмові пояснення на апеляційну скаргу та докази їх надсилання апелянту. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

14 червня 2022 року від позивача Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 в частині відмови в задоволенні позову скасувати. Позов в частині стягнення моральної шкоди за приниження ділової репутації позивача по 10000 грн. з кожного з відповідачів задовольнити. В решті рішення суду залишити без змін. Здійснити новий розподіл судових витрат, в т.ч. 7500 грн. витрат на правову допомогу в суді першої інстанції та витрат за підготовку даного відзиву на апеляційну скаргу в сумі 4000 грн. Позивач зазначає, що підтвердженим є факт проведення документальної позапланової невиїзної перевірки зі сторони ГУ ДПС у Волинській області, та факт проведення позапланової виїзної фактичної перевірки зі сторони Управління праці у Волинській області. Відповідачами поширено недостовірну інформацію, тобто доведено її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб, а саме доведено інформацію (а не заяву) до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області в письмовий спосіб шляхом подання 18 червня 2021 року звернення №28 від 17 червня 2021 року. Поширена відповідачами інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача юридичної особи. Поширена відповідачами недостовірна інформація, тобто така, яка не відповідає дійсності, що доведено результатами перевірок та спростована першоджерелом ( ОСОБА_1 ). Поширена відповідачами недостовірна інформація порушує особисті немайнові права, а саме право визначене статтею 94 Цивільного кодексу України, згідно якої юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини 10 статті 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абзац 2 частини 10 статті 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" на рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення частковому скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2021 року головою правління Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Набережна 8А" та Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" Мірчук Тамарою Олександрівною у письмовому вигляді сформовано звернення за №28 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, яке було зареєстроване управлінням 18 червня 2021 року за вх. №14053/6.

Згідно звернення, ОСОБА_2 ініціювала проведення контролюючим органом перевірки щодо сплати податку за оренду офісного приміщення та належного щорічного повідомлення органів ДПС та ДФС в частині оплати податку за оренду приміщення, а саме офіс 157 по вул. Набережна 10, орендарем якого виступає ПП "Луцькпідшипниксервіс" (), а власником (орендодавцем) якого, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є Несторук Віталій Анатолійович.

Також голова правління Мірчук Т.О. у своєму зверненні ініціювала питання проведення перевірки ПП "Луцькпідшипниксервіс" () в частині офіційно працевлаштованих працівників в магазині "Підшипник", який знаходиться по вул. Набережна, 10, офісне приміщення 157.

У звернені констатовано, що станом на дату його подання існують сумніви щодо дотримання законодавства в частині офіційного працевлаштування працівників ПП "Луцькпідшипниксервіс" в магазині "Підшипник" та сплати податку за оренду офісного приміщення, що, в свою чергу, може бути ухиленням від сплати податків згідно вимог Податкового кодексу України та є наслідком недоповнення бюджетів.

До відповідного звернення було долучено копію укладеного між ПП "Луцькпідшипниксервіс" та ОСОБА_3 договору оренди приміщення від 21 листопада 2016 року, копію (скріншот) Інтернет-сторінки інформаційного агентства "Волинські новини" за 17 червня 2021 року, а саме статті під назвою "У Луцьку підприємиця вимагає ОСББ знести паркан".

На підставі засвідченого звернення Головним управлінням ДПС у Волинській області на адресу керівника ПП "Луцькпідшипниксервіс" було направлено лист про надання інформації та її документального підтвердження за №2262/12/03-20-07-10-12 від 07 липня 2021 року.

Відповідно до визначеного листа податковим органом ініціювалось питання надання підприємством ряду документів на підтвердження вищеописаних фактів з одночасним попередженням про наслідки невиконання запиту (у випадку ненадання пояснення та документального підтвердження у п`ятнадцятиденний термін будуть вжиті заходи щодо проведення позапланової виїзної перевірки).

Відповідні витребувані документи були надані ПП "Луцькпідшипниксервіс" у встановлений строк та подальших дій щодо позапланової виїзної перевірки зі сторони ГУ ДПС у Волинській області не здійнювалось.

Водночас, 06 липня 2021 року згідно акта №ВЛ 510/545 АВ, який складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду, у формі інспекційного відвідування ПП "Луцькпідшипниксервіс" за адресою м. Луцьк вул. Набережна 10, офіс 157, проведено позаплановий тип заходу державного нагляду під час якого здійснювалось фіксування процесу засобами відеотехніки. В ході перевірки встановлено, що на підприємстві працює 14 найманих працівників, які перебувають в трудових відносинах з підприємством, порушень при укладенні не встановлено.

Підставою проведення вищевказаних перевірок було звернення голови правління ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" Мірчук Тамари Олександрівни, що підтверджено листами-відповідями на адвокатські запити адвоката Терлецького О.М. (лист Управління держпраці у Волинській області від 21 вересня 2021 року, відповідь ГУ ДПС у Волинській області №12837/6/03-20-07-10-06 від 27 серпня 2021 року)

З метою правового супроводу перевірки згідно направлення Управління держпраці у Волинській області від 01 липня 2021 року №241 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування та правового супроводу перевірки згідно листа Державної податкової служби України Головне управління ДПС У Волинській області про надання інформації та її документального підтвердження №2262/12/03-20-07-10-12 від 07 липня 2021 року, Адвокатським бюро "Олександра Терлецького" було надано послуги згідно актів приймання-передачі наданих послуг від 31 липня 2021 року на загальну суму 20 000 грн.

Визначені послуги надавались на підставі укладеного між ПП "Луцькпідшипниксервіс" та АБ "Олександра Терлецького" договору №006 від 14 травня 2019 року про надання правової допомоги з додатковою угодою №2 від 31 липня 2021 року.

Згідно пункту 3 додаткової угоди №2 від 31 липня 2021 року до договору №006 від 14 травня 2019 року про надання правової допомоги, платежі за послуги згідно угоди не є регулярними, а є разовими по факту надання послуг.

Послуги за правовий супровід згідно актів від 31 липня 2021 року оплачені на підставі платіжного доручення №3737 від 14 грудня 2021 року на суму 20 000 грн., що в повній мірі засвідчує факт виконання угоди, повного надання послуг з правової допомоги, отримання послуг замовником та їх оплати.

З настанням встановлених обставин, позивач стверджує про факт понесення збитків в сумі 20 000 грн. та просив їх стягнути з відповідачів по 10 000 грн. з кожного, при цьому стверджував, що вказані витрати не є регулярними, є позаплановими та спричинені виключно незаконними діями відповідачів (голови правління ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" Мірчук Т.О.). Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідачів по 10000 грн. моральної шкоди з кожного.

Враховуючи викладені обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що поширена інформація не мала доказового підтвердження. Підсумовуючи питання протиправності поведінки відповідачів підтвердженим, на думку місцевого суду, є висновок про те, що звернення вих. №28 від 17 червня 2021 року, заява співвласника Шульгача В.П. від 10 червня 2021 року та протокол №3 правління ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" від 10 червня 2021 року не відповідають вимогам пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, є суперечливими та не містять жодних фактів, які б підтверджували наявність порушень чинного законодавства у господарській діяльності зі сторони ПП "Луцькпідшипниксервіс". Вказані документи містять виключно припущення, що прямо суперечить вимогам статті 62 Конституції України. Судом встановлено, що збитки позивача в якості позапланових витрат на правову допомогу документально підтверджені. Зв`язок між протиправною поведінкою відповідачів прослідковується у відповідях на адвокатські запити представника позивача. Суд засвідчив, що вина відповідачів в даній справі у формі прямого умислу щодо залучення до вирішення конфліктної із позивачем ситуації контролюючих органів в частині нагляду (контролю) за дотриманням податкового та трудового законодавства, є доведеною.

Однак, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли щодо завдання матеріальних збитків, їх відшкодування та відшкодування моральної шкоди. Збитками позивач вважає ті витрати, які він поніс у зв`язку із оплатою правової допомоги адвоката на правовий супровід процедур державного контролю у зв`язку із поширенням відповідачами недостовірної інформації.

А тому позивач зобов`язаний довести неправність дій відповідачів, що, за його твердженням, полягають в поширенні недостовірної інформації та свідчать про вину відповідачів; факт спричинення відповідачами та понесення позивачем збитків та причинно наслідковий зв`язок між неправомірними діями та понесеними збитками.

Стаття 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до пункту 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Пункт перший частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлює, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі №904/1448/20.

Оцінюючи поведінку відповідачів на факт протиправності їх дій колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Частиною першою статті 94 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

За змістом статей 94, 277 Цивільного кодексу України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно із статтею 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.

У відповідності до статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною другою статті 34 Господарського кодексу України передбачено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно із частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації забезпечується баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Як встановлено колегією суддів, відповідачами (діями голови правління ОСББ) скеровано звернення до Головного управління державної податкової служби у Волинській області про порушення законодавства в діяльності підприємства-позивача. На підставі такого звернення Головне управління ДПС у Волинській області скерувало до Управління Держпраці у Волинській області копію звернення голови ОСББ про проведення перевірки ПП "Луцькпідшипниксервіс" та вжиття заходів щодо дотримання законодавства в частині офіційного працевлаштування працівників.

Місцевий господарський суд зазначив, що дана скарга не відповідала положенням Податкового кодексу України та не містила підтверджуючих доказів.

Надаючи оцінку такому висновку, апеляційний суд зазначає, що згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Тлумачення вказаних статей свідчить, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для твердження про поширення недостовірної інформації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації, як про це зазначив місцевий суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з рішенням Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року звернення до правоохоронного органу про порушення прав особи не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Хоча Конституційний Суд дійшов такого висновку у контексті тлумачення положень Цивільного кодексу 1963 року (стаття 7), який втратив чинність до того, як відбулися оскаржувані події, заявниця могла обґрунтовано сподіватися, що цей висновок так само буде застосовний і до "нового" Цивільного кодексу 2003 року. Така правова позиція підтверджується постановою Пленуму Верховного Суду від 27 лютого 2009 року (SIRYK v. UKRAINE, N 6428/07, § 37, ЄСПЛ, від 31 березня 2011 року).

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Основними завданнями органів ГУ ДПС є забезпечення реалізації державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного (при виконанні повноважень з контрольно-перевірочної, оперативно-розшукової роботи, досудового розслідування, перевірок фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом) законодавства.

Таким чином, надсилання головою правління ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" Мірчук Т.О. звернення до ГУ ДПС у Волинській області, яке також фіскальним органом було скеровано до Управління праці у Волинській області є реалізацією особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширенням недостовірної інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №207/1161/17.

Таким чином, колегією суддів не вбачається в діях голови правління ОСББ протиправної поведінки.

Безпідставним є також посилання місцевого господарського суду на презумпцію добропорядності, оскільки даний принцип відображений у частині третій статті 277 Цивільного кодексу України. Аналіз статті 5 Цивільного кодексу України свідчить, що зазвичай чинність актів цивільного законодавства не обмежена певним строком, якщо в них не передбачено іншого. Тобто акт цивільного законодавства є чинним до його скасування у встановленому порядку. Про скасування акту цивільного законодавства чи цивільно-правової норми може бути прямо вказано в новому акті цивільного законодавства.

У частині третій статті 277 ЦК України (у редакції, чинній станом на 28 березня 2014 року) передбачалося, що "негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 1170-VII від 27 березня 2014 року, що набрав чинності 19 квітня 2014 року, частину третю статті 277 ЦК України виключено.

Тому чинне законодавство з 19 квітня 2014 року не містить норми щодо принципу презумпції добропорядності і відсутні підстави для застосування такої конструкції при вирішенні спорів про спростування недостовірної інформації та спорів про відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації

Щодо завданої шкоди та причинного зв`язку, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач до позовної заяви додає копію договору про надання правової допомоги №006 від 14 травня 2019 року, згідно пункту 1.1.1 якого Сторони врегулювали питання щодо надання Клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права.

Пунктом 1.1.3. договору №006 від 14 травня 2019 року засвідчено факт надання Клієнту правової допомоги щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування.

До матеріалів справи долучено копію акта приймання-передачі наданих послуг від 31 липня 2021 року, яким засвідчено факт надання послуг з правового супроводу перевірки згідно листа Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Волинській області про надання інформації та її документального підтвердження №2262/12/03-20-07-10-12 від 07 липня 2021 року ПП "Луцькпідшипниксервіс" та суму до оплати 10 000 грн.

Також до матеріалів справи додано копію акта приймання-передачі наданих послуг від 31 липня 2021 року, яким засвідчено факт надання послуг з правового супроводу перевірки згідно направлення Управління держпраці у Волинській області від 01 липня 2021 року №241 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ПП "Луцькпідшипниксервіс" та суму до оплати 10 000 грн.

Загальна вартість послуг була оплачена позивачем згідно платіжного доручення №3737 від 14 грудня 2021 року на суму 20 000 грн.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи дійшов висновку, що правовою природою заявлених позивачем до стягнення спірних коштів в розмірі 20000 грн. є оплата на надані послуги адвоката по договору, і хоча вказані кошти сплачені адвокату в рахунок оплати послуг щодо супроводу перевірки, проте, вони не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України і не набули такої правової природи.

Так, укладаючи угоди щодо надання послуг з правового супроводу, позивач керувався власним волевиявленням, факт укладення таких договорів не може перебувати в причинно наслідковому зв`язку зі зверненням відповідачів до ГУ ДПС, оскільки такі дії позивача не носять обов`язкового та необхідного характеру. Крім того, обставини справи свідчать про відсутність у позивача статусу потерпілої особи, що також є підставою для спростування доводів позивача про наявність у нього збитків, саме як потерпілої особи від дій відповідачів.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує приписи статті 42 Господарського кодексу України, якою встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична господарська діяльність, яка здійснюється на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

А відтак оплата 20000 грн. за надані послуги адвоката по договору жодним чином не може свідчити про наявність причинного зв`язку між діями відповідачів в частині звернення до ГУ ДПС і понесеними витратами в контексті спірних правовідносин.

З огляду на викладене, наявність причинного зв`язку між стверджуваними позивачем неправомірними діями і заподіяними збитками - не була доведена позивачем в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, і судом апеляційної інстанції вказаного причинного зв`язку, як і наявність його складових - не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що позивачем в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України не було доведено неправомірність дій відповідачів, як не доведено і наявність саме збитків та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяними збитками, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Оскільки позивачем не доведено неправомірності дій відповідачів, відсутні підстави для стягнення з ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "Житловий комплекс "Набережна-Луцьк" моральної шкоди (шкоди діловій репутації) в розмірі по 10 000 грн. з кожного з відповідачів. Судами критично оцінюється викладений позивачем взаємозв`язок факту припинення торгівлі в магазині "Підшипник" із фактом завдання шкоди діловій репутації підприємству. До матеріалів справи позивачем не додано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ділова репутація ПП "Луцькпідшипниксервіс" зазнала приниження.

При цьому, тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді компенсації завданої моральної шкоди не настає.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем у встановленому порядку не доведено та не підтверджено позовні вимоги, котрі стосуються стягнення з відповідачів суми у відшкодування завданих матеріальних збитків та моральної шкоди.

Таким чином, апеляційна скарга ОСББ "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" на рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення слід скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення 20000 грн. завданих матеріальних збитків.

Відтак, колегія суддів перераховує та здійснює новий розподіл судових витрат понесених сторонам у суді першої інстанції.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновки суду про відмову у позові, судові витрати по сплату судового збору за подання позовної заяви та витрати Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" по оплаті наданої правової допомоги в сумі 7500 грн. покладаються на позивача.

Стосовно витрат відповідачів по оплаті наданої правової допомоги на загальну заявлену до відшкодування суму 30 000 грн. (по 15 000 грн. вартості послуг, наданих кожному з відповідачів), судом зауважується, що в підтвердження надання адвокатом Стецюком О.В. ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" послуг з професійної правничої допомоги в суді першої інстанції під час розгляду справи суду надано договори про надання правової допомоги від 19 листопада 2021 року, ордери на дання правничої (правової) допомоги серія АС №1030659 від 19 листопада 2021 року та серія АС №1030660 від 19 листопада 2021 року, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 01 листопада 2013 року №782.

Дослідивши надані ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" докази, колегія суддів приймає до уваги, що 19 листопада 2021 року між адвокатом Стецюком Олегом Васильовичем (адвокат) та ОСББ "Набережна 8А" (клієнт), ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк"(клієнт) були укладені договори про надання правової допомоги, згідно умов розділів 1 "Предмет договору" (п.п. 1.1.-1.3) яких сторони визначили, що клієнти в порядку та на умовах, визначених цими договорами, дають завдання-доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдань-доручень клієнтів надати їм за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнтів в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо, у справі №903/939/21, яка перебуває в провадженні Господарського суду Волинської області за позовом ПП "Луцькпідшипниксервіс" про стягнення на його користь з ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" загальної суми 40 000 грн., в тому числі, по 10 000 грн. з кожного відповідача у відшкодування завданих матеріальних збитків та по 10 000 грн. з кожного відповідача у відшкодування завданої моральної шкоди.

Клієнти делегують адвокату наступні права: представляти інтереси клієнтів та примати участь у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового за сідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами встановленими ЦПК, КПК, КАСУ тощо. Адвокат має право передавати (надавати доручення) делеговані йому права передбачені пунктом 1.2. Договору - помічнику адвоката.

Згідно з пунктами 3.1.-3.3. договорів про надання правової допомоги від 19 листопада 2021 року за надану правову допомогу передбачу даними договорами, клієнти сплачують адвокату гонорар в розмірі 15 000 грн. з кожного з клієнтів ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк".

Клієнти здійснюють оплату адвокату, вказану в пункті 3.1 договорів, до 31 грудня 2022 року. Оплата може здійснюватися в формі, не забороненій законодавством України.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорах у вигляді фіксованих сум, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19).

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на суму 40 000 грн. витрати на оплату послуг з правової допомоги, котрі понесли відповідачі - ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" та котрі підлягають відшкодуванню в рівних частинах (по 15 000 грн.) кожному з відповідачів за рахунок позивача, становлять 30 000 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 126, частиною 8 статті 129 ГПК України, визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Частиною 3 статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Співмірність витрат це доволі суб`єктивна категорія, яка залежить від кількох чинників, та може тлумачитися судом відповідно до його дискреційних повноважень. Проте дискреція суду в цьому випадку усічена та може бути застосована лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок ПП "Луцькпідшипниксервіс" має бути встановлено, що такі витрати ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено статтею 126 ГПК України та статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На думку суду, витрати на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, про що йшлося вище, проте, їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також складністю і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

За приписами частини 6 статті 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи заперечення позивача від 30 березня 2022 року №893 про неспівмірність розміру витрат на правовому допомогу, заявлених до стягнення відповідачами, порівняно зі складністю даної справи, мотивацію в обґрунтування цієї заяви, засвідчуючи при цьому, що, на думку позивача, орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі міг би становити 1 875 грн. для кожного з відповідачів, відповідні заперечення позивача приймаються судом.

На підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з вимог розумності та справедливості, врахувавши обставини справи, тривалості розгляду справи, мотиви прийняття даного судового рішення, суд дійшов висновку щодо доцільності відшкодування відповідачам - ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" витрат на надання правової допомоги в суді в загальному зменшеному судом розмірі 15000 грн. (по 7500 грн. з ПП "Луцькпідшипниксервіс").

При цьому судом враховано також і те, що усі підготовлені та підписані адвокатом Стецюком О.В. матеріали, котрі долучались судом до матеріалів справи та висловлюють правову позицію обох відповідачів, зокрема, відзив (заперечення) ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" від 03 грудня 2021 року на позовну заяву, відзив (заперечення) ОСББ "Набережна 8А" від 03 грудня 2021 року на позовну заяву, клопотання ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" від 10 грудня 2021 року про приєднання до матеріалів справи доказів з додатками документів, клопотання ОСББ "Набережна 8А" від 10 грудня 2021 року про приєднання до матеріалів справи доказів, заперечення ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк" від 13 січня 2022 року на відповідь ПП "Луцькпідшипниксервіс" на відзив на позовну заяву, заперечення ОСББ "Набережна 8А" від 13 січня 2022 року на відповідь ПП "Луцькпідшипниксервіс" на відзив на позовну заяву, клопотання відповідачів від 22 лютого 2022 року про приєднання до матеріалів справи копій Статутів ОСББ "Набережна 8А" та ОСББ "ЖК "Набережна-Луцьк", є аналогічними за змістом, правові позиції відповідачів були також однаковими.

З огляду на викладене судом враховується, що надання послуг адвокатом відповідачів у справі не потребувало здійснення останнім додаткового правового аналізу, вивчення судової практики та джерел права, а підготовка ідентичних за змістом процесуальних документів не вимагала значних витрат часу представником, що у свою чергу не призводило до збільшення обсягу юридичної роботи адвоката.

Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, а тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Також судом встановлено, що матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

З огляду на викладене, доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" на рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі №903/939/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог. В цій частині прийняти нове рішення. В позові відмовити. В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" (м. Луцьк, вул. Набережна, 10, офіс 157, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Набережна Луцьк" (м. Луцьк, вул. Набережна, 10, ) 3405 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 7500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Стягнути з Приватного підприємства "Луцькпідшипниксервіс" (м. Луцьк, вул. Набережна, 10, офіс 157, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Набережна 8А" (м. Луцьк, вул. Набережна, 8А, ) 7500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Доручити Господарському суду Волинської області видачу відповідних судових наказів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №903/939/21 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "30" червня 2022 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.