ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/368/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу,

за позовом: Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області, вул. Миру, 16, м. Виноградів Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 37713243,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС", вул. Говорова, 11, м. Ужгород Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 39007679,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, вул. Коперника, 4, м. Львів, код ЄДРПОУ - 42899921,

про стягнення 4 331,42 грн. за договором оренди від 22.08.2018 №22-18/06-08,

секретар судового засідання: Сінкіна Е.В.

за участі представників сторін: не викликались,

в с т а н о в и в:

Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області звернулось до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС" про стягнення заборгованості за договорами оренди у розмірі 22 796,75 грн., з якої 16 261,92 грн. - основна заборгованість, 4 357,40 грн. - пеня і 2 177,53 грн. - штраф.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №907/178/22. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Даною ухвалою також залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, яке є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, та запропоновано йому надати до суду пояснення щодо позову та відзиву.

14.06.2022 Господарським судом Закарпатської області було постановлено ухвалу про роз`єднання позовних вимог, оскільки було встановлено, що позивачем порушено вимоги ч. 1 ст. 173 ГПК України, тому що в одній позовній заяві ним було об`єднано вимоги по стягненню по 2 окремим договорам оренди нерухомого майна.

Крім того, встановлено, що Господарським судом Закарпатської області вже було винесено рішення по справі №907/734/21, яким вже стягнуто заборгованість зі сплати орендної плати на користь орендодавця за договором оренди №17-18/06-08 від 23.05.2018 та розірвано договір оренди №17-18/06-08 від 23.05.2018 на вимогу позивача. Саме даний договір виступає однією з підстав для стягнення заборгованості за вимогою позивача (балансоутримувача) у господарській справі №907/178/22.

Таким чином, суд дійшов висновку про роз`єднання позовних вимог, виділивши їх в окремі самостійні провадження за принципом розгляду в межах одного провадження вимог за кожним окремим договором оренди:

- вимоги про стягнення 18 465,33 грн. за договором оренди від 23.05.2018 №17-18/06-08, розглядати в межах справи №907/178/22;

- вимоги про стягнення 4 331,42 грн. за договором оренди від 22.08.2018 №22-18/06-08, виділити в самостійне провадження.

Також, судом було відстрочено позивачеві сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. за ще одну вимогу майнового характеру до ухвалення судового рішення у справі.

Даною ухвалою судом також доручено відділу діловодства та забезпечення судового процесу Господарського суду Закарпатської області забезпечити реєстрацію роз`єднання у самостійні провадження позовних вимог.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.06.2022 справу виділену в самостійне провадження передано до розгляду головуючого судді - Пригузі П.Д. Присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 907/368/22.

Сторонами, у встановлені судом строки, заяв по суті справи не було подано в межах справи 907/368/22, хоча вони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та роз`єднання позовних вимог.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, 23.06.2022 суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду по справі.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області звернулось до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС" про стягнення заборгованості за договорами оренди у розмірі 22 796,75 грн., з якої 16 261,92 грн. - основна заборгованість, 4 357,40 грн. - пеня і 2 177,53 грн. - штраф.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем були укладені договори оренди:

- від 23.05.2018 №17-18/06-08 (об`єкт оренди: підвальні приміщення загальною площею 281,2 кв.м. частини будівлі літ. "А", що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 16/а та підвальні приміщення загальною площею 143,9 кв.м. частини будівлі літ. "А", що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 16);

- від 22.08.2018 №22-18/06-08 (об`єкт оренди: підвальні приміщення загальною площею 102,1 кв.м. частини будівлі літ. "А", що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 16).

Пунктом 5.3. зазначених вище договорів встановлено обов`язок орендаря своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Позивач вказує, що являється балансоутримувачем переданих в оренду підвальних приміщень, а згідно п. 3.6. зазначених вище договорів оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Однак, позивач зазначає, що у порушення умов договору орендарем - ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" допущено та не сплачено заборгованість з орендної плати.

Позивач неодноразово повідомляв відповідача листами від 10.02.2021 №02-08/35, від 23.02.2021 №02.1-07-08/51, від 04.03.2021 №02.1-07/54, від 02.07.2021 №02-08-08/155 про необхідність сплати дебіторської заборгованості за оренду підвальних приміщень.

Зокрема листом від 13.09.2021 №02-07-08/206 орендодавець повідомив орендаря про необхідність сплати заборгованості за оренду приміщень, визначених договорами та заявив вимогу про дострокове припинення договірних відносин.

Однак, відповідач свого обов`язку за договором не виконав і станом на 23.03.2022 заборгованість з орендної плати за обома договорами оренди склала 16 261,92 грн., зокрема заборгованість за договором оренди від 22.08.2018 №22-18/06-08 склала 3 089,79 грн.

Позивачем за несвоєчасну сплату орендної плати, відповідно п. 3.7. договорів оренди, нарахована пеня в сумі 4 357,30 грн., зокрема за договором оренди від 22.08.2018 №22-18/06-08 нарахована пеня у розмірі 827,90 грн.

Також, відповідно до п. 3.8. договорів оренди, нарахований штраф у загальному розмірі 2 177,53 грн., зокрема за договором оренди від 22.08.2018 №22-18/06-08 нарахований штраф у розмірі 413,73 грн.

Все зазначене вище, на переконання позивача, свідчить про порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, і відтак, скориставшись правом на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, ним подано дану позовну заяву.

Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області просить суд стягнути з ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" загальну заборгованість з орендної плати за двома договорами оренди у розмірі 22 796,75 грн. та суму плаченого судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" значиться 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Говорова, буд. 11, на цю ж адресу судом була направлена ухвала про відкриття провадження від 05.04.2022 року, однак конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, де містилась дана ухвала, повернувся на адресу суду 09.05.2022 із відміткою відділу поштового зв`язку «за зазначеною адресою адресат відсутній».

Також, представника відповідача, а саме директора підприємства Танчинець Сергія Віталійовича, додатково повідомлено телефонограмою від 16.05.2022 на виконання ч. 6 ст. 120 ГПК України про відкриття провадження у справі та про необхідність подачі відзиву на позовну заяву.

Станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Позиція Третьої особи у справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.04.2022 долучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та запропоновано йому надати до суду пояснення щодо позову та відзиву.

Регіональне відділення ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником ФДМУ по Закарпатській області, який являється орендодавцем згідно договорів оренди.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичною адресою третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, значиться 79005, Львівська область, м. Львів, вул. М. Коперника, буд. 4, а електронною поштою - , на цю ж електронну пошту судом були направлені: ухвала про відкриття провадження від 05.04.2022 та ухвала про роз`єднання позовних вимог від 14.06.2022. Всі дані ухвали є доставленими на електронну пошту третьої особи.

Згідно ч. 6 ст. 120 ГПК України, суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Отже, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, є належно повідомленою про відкриття провадження та про залучення її до справи. Однак, від третьої сторони не надійшло жодних заяв по суті справи станом на дату ухвалення рішення судом.

Згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Таким чином, суд зазначає, що третя особа своїми правами в даній справі не скористалася, пояснень щодо позову і відзиву не надала і, відповідно, суд вправі на виконання ч. 10 ст. 81 ГПК України, розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Відтак, оскільки третя особа повідомлена про строк подання заяв по суті справи належним чином, не скористалася своїм правом на подання пояснень у встановлений судом строк, суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІV. Мотивувальна частина рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи на давши їм відповідну правову оцінку, судом встановлено таке:

4.1. 22.08.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС" (орендар) було укладено договір №22-18/06-08 індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди), згідно з умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: підвальні приміщення (поз. 11-16 загальною площею 102,1 кв.м. частини будівлі літ. "А", реєстровий номер - 37713243.1.АААГБГ729), що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 16 та перебуває на балансі Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 37713243 (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.05.2018 і становить за незалежною оцінкою 180 259,00 грн. без ПДВ. (а.с. 8 - 12).

4.2. Згідно п. 1.2. договору оренди, майно передається в оренду з метою: розміщення торговельного об`єкта продажу продовольчих товарів для пільгових категорій громадян.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати державної реєстрації права оренди за цим договором та підписання акта приймання - передавання майна.

У пункті 2.3. договору оренди передбачено, що передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку.

Пунктом 3.1. договору оренди передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2018 - 298,33 грн.

Пункт 3.3. договору оренди передбачає, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, з врахуванням чинного законодавства. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно п. 3.6. договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7. договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Пунктом 3.8. договору оренди передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

У пункті 3.10. договору оренди також вказано, що зобов`язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечується у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься за рахунок плати за останній місяць оренди.

Відповідно до п. 5.9. договору оренди, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Пунктом 7.1. договору оренди передбачено, що орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду майно, згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується та скріплюється печатками одночасно з цим договором після державної реєстрації права оренди за договором.

У пункті 9.1. договору оренди передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

4.3. Судом встановлено, а пунктом 10.1. договору оренди передбачено, що договір оренди укладено строком на 20 років, що діє з 22.08.2018 по 21.08.2038 включно.

Пунктом 10.2. договору оренди передбачено, що умови договору оренди зберігають силу протягом усього строку договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань.

Згідно п. 10.13. договору оренду, договір оренди укладено в 3 примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу для орендодавця, орендаря та зберігання у нотаріуса.

4.4. 22.08.2018 був підписаний акт приймання-передачі майна, за яким Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС" прийняло підвальні приміщення (поз. 11-16) загальною площею 102,1 кв.м. частини будівлі літ. "А" (далі - майно), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 16 та перебуває на балансі Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області (а.с. 12) (далі - акт приймання-передачі).

Також додатком до договору оренди долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди за договором оренди №22-18/06-08.

До договору оренди також долучено розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна (а.с. 11). В даному розрахунку зазначено, що майно перебуває на балансі Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області. Вартість об`єкта оренди за незалежною оцінкою станом на 31.05.2018 становить 180 259,00 грн.; орендна ставка - 2%.

4.5. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" є орендарем, прийнятих згідно акту - приймання передачі, підвальних приміщень загальною площею 102,1 кв.м. з метою розміщення торговельного об`єкта продажу продовольчих товарів для пільгових категорій громадян, балансоутримувачем яких являється позивач, за які згідно умов договору оренди зобов`язується сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому п. 3.1. договору, до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, передбаченому п. 3.6. договору оренди.

Сам договір оренди є чинним, укладений на виконання та відповідно до вимог ст. ст. 283, 287 ГК України; ст. ст. 793, 794, 795 ЦК України, за умовами якого виникло право користування об`єктом оренди у відповідача та право вимоги сплати орендної плати у позивача.

4.6. Однак станом на 23.03.2022 відповідач має заборгованість по орендній платі, що підтверджується долученими до матеріалів позовної заяви розрахунками заборгованості за договором оренди від 22.08.2018 №22-18/06-08 , проведеними позивачем (а.с. 16, 17).

Згідно розрахунку заборгованості з орендної плати ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" по обом договорам оренди склала 16 261, 92 грн. станом на 23.03.2022 року. Провівши розрахунок заборгованості за двома окремими договорами оренди після роз`єднання позовних вимог, судом встановлено, що заборгованість за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 склала 3 089,79 грн.

Відповідно до розрахунку процентів, проведеному позивачем за двома договорами оренди, загальна сума процентів за договорами складає 2 177,53 грн. Провівши розрахунок процентів за двома окремими договорами оренди після роз`єднання позовних вимог, судом встановлено, що розмір нарахованих процентів за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 склав 413,73 грн.

Згідно даних розрахунку суми пені, проведеному позивачем за двома договорами оренди, загальна сума пені за договорами складає 4 357,30 грн. Провівши розрахунок суми пені за двома окремими договорами оренди після роз`єднання позовних вимог, судом встановлено, що розмір нарахованої суми пені за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 склав 827,90 грн.

Отже, твердження позивача про наявність заборгованості, нарахованих процентів та суми пені та їхній розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості не надав.

Таким чином, відповідачем порушено зобов`язання, які мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та ГК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідач має сплатити розмір заборгованості, яка виникла за договором оренди, а позивач має право на захист своїх порушених майнових прав.

4.7. Розглядаючи питання розміру стягнення з відповідача грошових сум, суд зазначає, що 01.02.2020 введений в дію Закон України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон), прийнятий Верховною Радою України у новій редакції.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону, договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Тобто договір оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 є діючим договором до моменту закінчення свого строку - до 21.08.2038 включно.

4.8. Статтею 17 даного Закону передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Згідно ч. 5 ст. 17 даного Закону, порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду.

17.06.2020 набув чинності Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений Постановою КМУ від 03.06.2020 №483 (далі - Порядок).

Згідно п. 132 даного Порядку, у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, орендна плата спрямовується: за нерухоме майно державних підприємств, установ, організацій (крім підприємств, установ та організацій галузі кінематографії, що належать до сфери управління МКІП , - на період до 31 грудня 2021 р., та державних підприємств, організацій, установ та закладів, яким указом Президента України надано статус національних та які провадять діяльність з організації конгресів і торговельних виставок) - 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків балансоутримувачу майна. 4.9. 19.06.2021 набула чинності Постанова КМУ №630 "Деякі питання розрахунку орендної плати за державне майно", якою було затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно (далі - Методика). Дана Методика визначає механізм визначення розміру плати за оренду об`єктів, визначених ч. 1 ст. 3 Закону, тобто в тому числі за оренду нерухомого майна (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини), що належить до державної власності. Пунктом 7 даної Методики передбачено формулу розрахунку розміру орендної плати за базовий місяць оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна. 4.10. При визначенні суми, що підлягає стягненню на користь Позивача, суд виходить з приписів пункту 3.1. цього договору оренди, відповідно до якого визначено, що сплата і розподіл коштів має відбуватися за правилами, що визначені відповідною Методикою, визначеною Кабінетом Міністрів України. Отже, має бути застосовано співвідношення, що встановлено чинним законодавством. Таким чином, розрахунок заборгованості орендної плати, процентів та суми пені, які є долученими додатками до матеріалів позовної заяви, не відповідають співвідношенню розподілу коштів, який встановлено Законом та визначено чинним з 17.06.2020 Порядком передачі в оренду державного та комунального майна. Отже, розмір заборгованості підлягає перерахунку, починаючи з жовтня 2020 року та коригуванню з урахуванням положень п. 132 Порядку, оскільки починаючи з дати набрання законної сили даним Порядком, балансоутримувач набув матеріальне право на 30% від загального розміру орендної плати, а не на 50%, як це передбачено попередніми актами законодавства та договором. 4.11. З даних підстав, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково через проведений перерахунок заборгованості за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018. Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке. 4.12. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини. Цивільний кодекс України. Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення. 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання. 1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 534. Черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням. 1. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням. 1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629. Обов`язковість договору. 1. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 793. Форма договору найму будівлі або іншої капітальної споруди. 1. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. 2. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років. Стаття 794. Державна реєстрація права користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди. 1. Право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 793 ЦКУ, якщо договір, укладений за результатами електронного аукціону, предметом якого є майно державної або комунальної власності. Стаття 795. Передання будівлі або іншої капітальної споруди у найм. 1. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. 2. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Господарський кодекс України. Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать. Стаття 283. Оренда майна у сфері господарювання. 1. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. 2. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). 3. Об`єктом оренди можуть бути: - державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як єдині майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; - нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); - інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання. Стаття 284. Умови договору оренди 1. Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. 2. Оцінка об`єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об`єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Стаття 286. Орендна плата. 1. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. 4. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. Стаття 287. Оренда державного та комунального майна. 1. Орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо єдиних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом. Закон України "Про оренду державного та комунального майна". Стаття 3. Об`єкти оренди. Об`єктами оренди за даним законом можуть бути зокрема: єдині майнові комплекси підприємств, їхніх відокремлених структурних підрозділів; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини). Стаття 4. Суб`єкти орендних відносин. 1. Суб`єктами є зокрема: орендар; орендодавець; балансоутримувач. 2. Орендодавцями є зокрема: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна (будівель, споруд, їх окремих частин), а також майна, що не увійшло до статутного капіталу, що є державною власністю. Стаття 17. Орендна плата. 1. Орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. 3. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. 4. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. 5. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою КМУ від 03.06.2020 №483. Розділ - Розподіл орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності. п. 132. У разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, орендна плата спрямовується: за нерухоме майно державних підприємств, установ, організацій (крім підприємств, установ та організацій галузі кінематографії, що належать до сфери управління МКІП , - на період до 31 грудня 2021 р., та державних підприємств, організацій, установ та закладів, яким указом Президента України надано статус національних та які провадять діяльність з організації конгресів і торговельних виставок) - 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків балансоутримувачу майна.

4.13. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню. 4.13.1. Судом встановлено факт, що ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" являється орендарем підвальних приміщень (поз. 11-16 загальною площею 102,1 кв.м. частини будівлі літ. "А", реєстровий номер - 37713243.1.АААГБГ729), що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, 16 з метою розміщення торговельного об`єкта продажу продовольчих товарів для пільгових категорій громадян, балансоутримувачем яких являється позивач. Дана будівля є державною власністю, орендодавцем згідно даного договору оренди виступає Фонд державного майна України по Закарпатській області, правонаступником якого є Фонд державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, на вимогу ст. 287 ГКУ та ст. 4 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна". Договір оренди є чинним, дійсним до 21.08.2038 включно та відповідає вимогам ст. ст. 793, 794 ЦКУ. 4.13.2. Відповідач не заперечує заборгованість з орендної плати за договором оренди, яка не сплачена станом на дату подання позову до суду та відкриття провадження по справі. Загальна сума нарахованої позивачем заборгованості за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 згідно розрахунку заборгованості з орендної плати ТОВ "ІНТЕР ВІКОС" по обом договорам оренди склала 16 261, 92 грн. станом на 23.03.2022 року.

Провівши розрахунок заборгованості за двома окремими договорами оренди після роз`єднання позовних вимог, судом встановлено, що заборгованість за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 склала 3 089,79 грн.

Відповідно до розрахунку процентів, проведеному позивачем за двома договорами оренди, загальна сума процентів за договорами складає 2 177,53 грн. Провівши розрахунок процентів за двома окремими договорами оренди після роз`єднання позовних вимог, судом встановлено, що розмір нарахованих процентів за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 склав 413,73 грн. Згідно даних розрахунку суми пені, проведеному позивачем за двома договорами оренди, загальна сума пені за договорами складає 4 357,30 грн. Провівши розрахунок суми пені за двома окремими договорами оренди після роз`єднання позовних вимог, судом встановлено, що розмір нарахованої суми пені за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 склав 827,90 грн.

Відтак, загальна заборгованість за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 відповідача перед позивачем складає 4 331,42 грн.

Однак, сума заборгованості у розмірі 4 331,42 грн. є нарахованою у відповідності до розподілу, передбаченого п. 3.6. зазначеного вище договору оренди - орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця.

4.13.3. На підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який введений в дію 01.02.2020 та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна №483, який набув чинності 17.06.2020, з жовтня 2020 року (перший місяць, з якого виникла заборгованість) по останній місяць, за який нараховано орендну плату, лютий 2022 року, розмір щомісячної орендної плати має бути розподілено за пропорцією - 70%/30% орендної плати до державного бюджету/балансоутримувачу майна.

4.14.4. Таким чином, здійснивши даний перерахунок відповідно до пропорції, передбаченої Порядком, суд встановив та дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості по орендній платі, пені та процентах відповідача перед позивачем за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 станом на 23.03.2022 за такі періоди, як жовтень 2020 - лютий 2022, становить - 2 598,85 грн., з якої 1 853,87 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три гривні 87 копійок) - основна заборгованість за договором оренди, 248,23 грн. (двісті сорок вісім гривень 23 копійок) - заборгованість по нарахованих процентах за договором оренди, 496,74 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 74 копійок) - заборгованість по нарахованій сумі пені за договором оренди.

Решту суми заборгованості за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018 відповідач має скерувати до державного бюджету у відповідності до п. 3.6. договору оренди та п. 132 Порядку.

Тобто, саме сума 2 598,85 грн. підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача, що є належним виконанням умов договору оренди.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про часткову відмову у задоволенні позову.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №228 від 25.03.2022 (а.с. 7) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

В Ухвалі від 14.06.2022 судом було відстрочено позивачеві сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. за ще одну вимогу майнового характеру до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на викладене, на підставі положень ст. 129 ГПК України, на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі в сумі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС", вул. Говорова, 11, м. Ужгород Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 39007679, на користь Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області, вул. Миру, 16, м. Виноградів Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 37713243, заборгованість за період жовтень 2020 - лютий 2022 у розмірі 2 598,85 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`яносто вісім гривень 85 копійок) за договором оренди №22-18/06-08 від 22.08.2018, з якої 1 853,87 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три гривні 87 копійок) - основна заборгованість за договором оренди, 248,23 грн. (двісті сорок вісім гривень 23 копійок) - заборгованість по нарахованих процентах за договором оренди, 496,74 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 74 копійок) - заборгованість по нарахованій сумі пені за договором оренди.

3. В іншій частині вимог - відмовити.

4. Судові витрати покласти на відповідача.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ВІКОС", вул. Говорова, 11, м. Ужгород Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 39007679, на користь Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області, вул. Миру, 16, м. Виноградів Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 37713243, судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривні 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза