ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022м. ДніпроСправа № 904/289/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд дистриб`юшн схід", с. Котляри, Харківська область

до Фізичної особи-підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни, м. Дніпро

про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 250 800 грн., пені у розмірі 207 328 грн. та 3% річних у розмірі 659,64 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд дистриб`юшн схід" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 250 800 грн., пені у розмірі 207 328 грн. та 3% річних у розмірі 659,64 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/289/22 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Фізичною особою-підприємцем Сарієвою Ганною Михайлівною (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд дистриб`юшн схід" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 822/09/21 від 10.09.2021 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність) покупця товар, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно з п. 1.2 договору, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру товару визначена у специфікації, що є невід`ємною частиною договору, (надалі додаток № 1).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що ціна за одиницю товару вказується у рахунку та специфікації, є фіксованою і може бути змінена за угодою сторін.

Так, за твердженням позивача, на виконання умов договору, 10.09.2021 між сторонами було підписано специфікацію № 1, у який визначено загальну кількість, асортимент, одиницю виміру, ціну товару, графік поставки тощо.

Відповідно до п. 3.5 договору, який кореспондується з п. 2.1 специфікації № 1, покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах 50% передплати від вартості партії товару протягом 5 банківських днів з моменту підтвердження замовлення відповідно до п. 2.3.1 цього договору та отримання рахунку.

Позивач вказав, що виконав умови договору, платіжним дорученням № 144 від 23.09.2021 сплатив відповідачу 334 400 грн. передоплати за товар.

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник зобов`язується поставити товар протягом строку, зазначеного у специфікації на відповідну одиницю товару, покупцю на базисних умовах DDP автотранспортом постачальника на склад покупця відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції Міжнародної торгівельної палати 2010 року, якщо інше не погоджено у додатках до цього договору. Вартість доставки включено до вартості товару.

За твердженням позивача, згідно вимог специфікації № 1, постачальник мав здійснити поставку восьми партій товару вартістю 83 600 грн. кожна. Графік поставок: 22.09.2021, 08.10.2021, 18.10.2021, 15.11.2021, 01.12.2021, 17.12.2021, 31.01.2022, 11.02.2022.

Позивач наполягає на тому, що строк виконання відповідачем зобов`язань з поставки перших шести партій товару є таким, що настав.

Позивач вказав, що відповідачем було здійснено поставку лише двох партій товару, що підтверджується видатковими накладними № 600/1 від 22.09.2021 та № 600/2 від 22.10.2021. Платіжними дорученнями № 229 від 01.10. 2021, № 375 від 23.10.2021 позивачем було сплачено постачальнику залишкову частину вартості поставленого товару у загальному розмірі 83 600 грн.

Решту товару, відповідач, за твердженням позивача, поставляти відмовився, чим порушив свої зобов`язання за договором.

Позивач вказав, що у претензії № 10/12 від 10.12.2021 відмовився від подальшої співпраці з відповідачем за спірним договором та вимагав повернути аванс у розмірі 250 800 грн.

Аванс у розмірі 250 800 грн. відповідач, за твердженням позивача, йому не повернув. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач вважає, що листи позивача № 10/12 від 10.12.2021 та № 21/12 від 21.12.2021 підписані неуповноваженою особою, а тому не можуть впливати на порядок виконання сторонами за спірним договором своїх зобов`язань.

Також відповідач зазначив, що у зв`язку зі зміною вартості товарів, які є предметом спірного договору, він не має наміру поставляти товар на умовах, що були визначені таким договором, а пропонував покупцю або збільшити ціну товару, або розірвати укладений договір.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором поставки № 822/09/21 від 10.09.2021 у розмірі 250 800 грн., пені у розмірі 207 328 грн. та 3% річних у розмірі 659,64 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був оплачений позивачем товар, у якому розмірі; в які строки товар мав бути поставлений відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Фізичною особою-підприємцем Сарієвою Ганною Михайлівною (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд дистриб`юшн схід" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 822/09/21 від 10.09.2021 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 8.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині взаєморозрахунків до їх повного здійснення.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність) покупця товар, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно з п. 1.2 договору, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру товару визначена у специфікації, що є невід`ємною частиною договору, (надалі додаток № 1).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що ціна за одиницю товару вказується у рахунку та специфікації, є фіксованою і може бути змінена за угодою сторін.

Так, на виконання умов договору, 10.09.2021 між сторонами було підписано специфікацію №1, у який визначено загальну кількість, асортимент, одиницю виміру, ціну товару, графік поставки тощо.

Відповідно до п. 3.5 договору, який кореспондується з п. 2.1 специфікації № 1, покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах 50% передплати від вартості партії товару протягом 5 банківських днів з моменту підтвердження замовлення відповідно до п. 2.3.1 цього договору та отримання рахунку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, платіжним дорученням № 144 від 23.09.2021 сплатив відповідачу 334 400 грн. передоплати за товар.

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник зобов`язується поставити товар протягом строку, зазначеного у специфікації на відповідну одиницю товару, покупцю на базисних умовах DDP автотранспортом постачальника на склад покупця відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції Міжнародної торгівельної палати 2010 року, якщо інше не погоджено у додатках до цього договору. Вартість доставки включено до вартості товару.

Згідно вимог специфікації № 1, постачальник мав здійснити поставку восьми партій товару вартістю 83 600 грн. кожна. Графік поставок: 22.09.2021, 08.10.2021, 18.10.2021, 15.11.2021, 01.12.2021, 17.12.2021, 31.01.2022, 11.02.2022.

З урахуванням п. 2.1 договору та положень специфікації, строк виконання відповідачем зобов`язань з поставки перших шести партій товару є таким, що настав.

Відповідачем було здійснено поставку лише двох партій товару, що підтверджується видатковими накладними № 600/1 від 22.09.2021 та № 600/2 від 22.10.2021.

Платіжними дорученнями № 229 від 01.10. 2021, № 375 від 23.10.2021 позивачем було сплачено постачальнику залишкову частину вартості поставленого товару у загальному розмірі 83 600 грн.

Решту товару, відповідач, поставляти відмовився, чим порушив свої зобов`язання за договором.

Позивач у претензії № 10/12 від 10.12.2021 відмовився від подальшої співпраці з відповідачем за спірним договором та вимагав повернути аванс у розмірі 250 800 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 615 Цивільного кодексу України, внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

З матеріалів справи вбачається, що позивач претензією від 10.12.2021 № 10/12 відмовився від договору № 822/09/21 від 10.09.2021. У вказаній претензії, як зазначено вище, позивач вимагав повернення відповідачем авансу у розмірі 250 800 грн. протягом 5 робочих днів з моменту відправлення зазначеної претензії.

Доказів отримання відповідачем вказаної претензії, з яких можливо було б встановити дату такого отримання позивачем до матеріалів справи не долучено. Разом з тим, у відзиві відповідач підтверджує факт отримання ним претензії позивача 10.12.2021.

Згідно ст. 651 ЦК України, наслідком односторонньої відмови від договору є його розірвання.

За таких обставин, договір № 822/09/21 від 10.09.2021 є розірваним з 10.12.2021 через односторонню відмову покупця за причини порушення постачальником умов договору та відмови у переданні товару, а зобов`язання сторін за договором поставки № 822/09/21 від 10.09.2021 є припиненими.

З урахуванням того, що спірний договір є розірваний в односторонньому порядку з ініціативи покупця, відповідач мав повернути позивачу аванс у розмірі 250 800 грн. наступного дня після отримання претензії від 10.12.2021 № 10/12 - до 11.12.2021 включно.

Однак, відповідач своє зобов`язання не виконав, аванс у розмірі 250 800 грн. позивачу не повернув.

Щодо твердження відповідача про те, що претензія від 10.12.2021 № 10/12, що надійшла на його адресу, була підписана неповноважною особою слід зазначити про таке.

За приписами ст. 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинне законодавство не вимагає.

Щодо твердження відповідача про втрату ним інтересу до виконання договору внаслідок зміни ринкових цін на аналогічні товари та послуги слід зазначити про таке.

Як було вказано вище, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 42 ГК України, яка кореспондується положеннями з ч. 1 ст. 1 ЗУ Про підприємництво, визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Укладаючи спірний договір, відповідач взяв на себе можливі ризики, пов`язані з виконанням такого договору.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд дистриб`юшн схід" про повернення суми попередньої оплати у розмірі 250 800 грн. є обґрунтованими.

Згідно з п. 5.2. договору, за порушення постачальником строків поставки товару/заміни неякісного товару, постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 1% від вартості непоставленого/не заміненого в строк товару за кожний день прострочення строку поставки.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 5.2. договору позивач нарахував пеню у розмірі 1% від вартості непоставленого товару за загальний період з 19.10.2021 по 21.01.2022 у загальному розмірі 207 328 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, станом на 19.10.2021 у відповідача існувало прострочення виконання зобов`язання з поставки другої партії товару (яка була згодом поставлена 22.10.2021) та поставки третьої партії товару. Загальна вартість таких зобов`язань станом на 19.10.2021 становила 167 200 грн., а не 250 800 грн., як зазначено позивачем.

Станом на 10.12.2021 у відповідача існувало прострочення виконання зобов`язання з поставки третьої п`ятої партій товару. Загальна вартість таких зобов`язань станом на 10.12.2021 становила 250 800 грн., а не 334 400 грн., як зазначено позивачем.

При цьому, кожне зобов`язання відповідача з поставки чергової партії товару має свій строк виконання. Відповідно, штрафні санкції за порушення кожного окремого зобов`язання мають нараховуватись окремо, адже періоди прострочення виконання таких зобов`язань не є тотожними.

Судом здійснено перерахунок сум пені, заявлених позивачем. При цьому слід зазначити, що умовами договору передбачено право покупця нараховувати пеню саме за несовоєчасну поставку/непоставку товару до моменту припинення у постачальника обов`язку з поставки товару.

У даному випадку, обов`язок постачальника поставити товар за договором припинився у момент здійснення покупцем свого волевиявлення щодо розірвання договору. Тобто, у момент отримання відповідачем претензії від 10.12.2021 № 10/12 10.12.2021.

Відтак, 10.12.2021 негрошове зобов`язання відповідача з поставки товару було припинено. Замість цього, у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення авансу.

Нарахування пені за порушення постачальником строків повернення авансу спірним договором не передбачено.

А отже, нарахування пені з 10.12.2021 є неправомірним.

За розрахунком суду:

- пеня на суму боргу 83 600 грн. (2 партія товару) за період з 19.10.2021 по 21.10.2021 становить 2 508 грн.;

- пеня на суму боргу 83 600 грн. (3 партія товару) за період з 19.10.2021 по 09.12.2021 становить 43 472 грн.;

- пеня на суму боргу 83 600 грн. (4 партія товару) за період з 16.11.2021 по 09.12.2021 становить 20 064 грн.;

- пеня на суму боргу 83 600 грн. (5 партія товару) за період з 02.12.2021 по 09.12.2021 становить 6 688 грн.

Всього: 112 860 грн.

Тому, вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 112 860 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних на суму боргу 250 800 грн. за загальний період з 21.12.2021 по 21.01.2022 у розмірі 659,64 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 659,64 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 822/09/21 від 10.09.2021 з додатками (т. 1 а.с. 10 - 12), видатковими накладними (т. 1 а.с. 15 - 16), платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 12 - 14), претензією разом з доказами направлення (т. 1 а.с. 17 - 20).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться листом від 21.12.2021№ 21/12/3 (т. 1 а.с. 36), листом-пропозицією від 15.12.2021 (т. 1 а.с. 37 - 39), висновками Торгово-промислової палати (т. 1 а.с. 40 - 42).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми попередньої оплати у розмірі 250 800 грн., пені у розмірі 112 860 грн. та 3% річних у розмірі 659,64 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 94 468 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд дистриб`юшн схід" (місцезнаходження: 64291, Харківська обл., с. Котляри, вул. Миру, буд. 1, корп. Р; ідентифікаційний код: 36094643) суму попередньої оплати у розмірі 250 800 грн., пеню у розмірі 112 860 грн., 3% річних у розмірі 659,64 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 464,79 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 94 468 грн.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2022 у справі № 904/289/22 здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу в розмірі 250 800 грн. з 22.01.2022 до моменту виконання рішення суду у даній справі за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 04.07.2022.

Суддя М.О. Ніколенко