ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2677/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс»

прo визнання договору укладеним

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Рабченюк Л.П.

відповідача: Гаврин Д.В.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (надалі відповідач) прo визнання договору укладеним.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2021 року відкрито провадження у справі № 911/2677/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 05.10.2021 року відповідачем подано заяву б/н від 05.10.2021 року про продовження строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.10.2021 року підготовче засідання відкладено на 04.11.2021 року. Продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» процесуальний строк встановлений судом для подачі відзиву на позовну заяву до 18.10.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 20.10.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 279/1-10-21 від 13.10.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 29.10.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив № 35-22/1-535 від 27.10.2021 року.

У підготовчому засіданні 04.11.2021 року оголошено перерву на 18.11.2021 року.

У підготовчому засіданні 18.11.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Згідно з п.3 ч. 2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 18.11.2021 року вирішено питання, зазначені в ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст.177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 16.12.2021 року.

В судовому засіданні 16.12.2021 року оголошувалась перерва на 18.01.2022 року.

В судовому засіданні 18.01.2022 року оголошувалась перерва на 25.01.2022 року.

В судовому засіданні 25.01.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 25.01.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 30.07.2014 року набрав чинності Договір від 30.07.2014 року № 1608 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі Договір оренди), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Росінтер Аеро Україна», найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (відповідач, Орендар).

На умовах і у порядку, визначених п.1.1. і п.2.1. Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608, згідно з Актом приймання-передавання орендованого майна від 29.04.2021 року, відповідачем було прийнято у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частину приміщення № 3.1.4 на третьому поверсі пасажирського терміналу «Б», загальною площею 60,0 кв.м (далі - Майно), розміщене за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Бориспіль-7 на 3-му поверсі термінального комплексу «В» (інв. №47578), що перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (позивач, Балансоутримувач).

Таким чином, з 29.04.2021 року Майно знаходиться у строковому платному користуванні відповідача на умовах Договору оренди, виконання якого є обов`язковим для його сторін.

На умовах п.5.10. Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608 відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання Майна за переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної Орендарем площі Майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих Орендареві.

Відповідно до п.5.18. Договору оренди відповідач взяв на себе зобов`язання на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору оренди, звернутися до позивача для отримання проекту договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Таким чином, Договором оренди передбачено обов`язок орендаря відшкодовувати витрати балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю та обов`язок укласти відповідні договори.

Примірний договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю затверджений наказом Фонду державного майна України від 23.08.2000 року № 1774.

02.07.2021 року з метою забезпечення виконання умов п.5.10, п.5.18 Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608, позивачем разом із супровідним листом від 30.06.2021 року №25-22-359 на підписання відповідачу було надіслано два примірники проекту Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (без номера та дати) з Додатками до нього (далі Договір відшкодування), підписані зі сторони позивача.

21.07.2021 року на адресу позивача, із супровідним листом від 16.07.2021 року №248-07-21, надійшов підписаний відповідачем із Протоколом розбіжностей від 16.07.2021 року договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі - Протокол розбіжностей).

Згідно з Протоколом розбіжностей відповідач наполягає на виключенні з тексту Договору п. 8 Таблиці №1 Додатку №1 Договору наступного змісту: «Створення та підтримання Балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Орендарем господарської діяльності в ДП МА «БОРИСПІЛЬ» (код 68.20) - Послуга надається з 29.04.2021 року відповідно до Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 року №01-35-16, вартість послуги складає 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності в орендованому Майні.

Щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: Чистий дохід Орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де Чистим доходом Орендаря є виручка від продажу товарів у Закладі, розташованому в орендованому Майні. Чистий дохід підтверджується довідкою за звітний місяць».

Також, стосовно п.2.8. Договору «Для послуги «Забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника»: Орендар протягом 5-ти робочих днів з дати укладання Договору надає інформацію про кількість працівників Орендаря, які працювали в орендованому приміщенні за період з 12.02.2019 року до дати укладання Договору. Інформація надається офіційним листом, такий лист вважається невід`ємною частиною Договору, що не потребує внесення змін до Договору. В подальшому, при зміні кількості працюючих, Орендар до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає оновлену інформацію офіційним листом (такий лист вважається невід ємною частиною Договору, що не потребує внесення змін до Договору). В разі отримання Балансоутримувачем такої інформації після 5-го числа місяця, наступного за звітним, така інформація приймається Балансоутримувачем для виставлення рахунку-фактури з оновленою кількістю працюючих, починаючи з місяця отримання листа (місяця, наступного за звітним). Перерахунок за попередні місяці не здійснюється»

Відповідач в протоколі розбіжностей запропонував дату - з 29.04.2021 року і відповідна пропозиція прийнята позивачем.

В протоколі розбіжностей відповідач наполягав на виключенні п. 2.9. Договору «Для Послуги «Створення та підтримання Балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Орендарем господарської діяльності в ДП МА «БОРИСПІЛЬ» - Орендар, щомісячно, до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, надає до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід (далі - Довідка), отриманий від своєї діяльності в орендованому згідно з договором оренди приміщенні, за звітний місяць. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Орендаря. Орендар несе відповідальність завчасне надання Довідки та достовірність даних в Довідці».

Також в протоколі розбіжностей відповідач наполягав на виключенні наступних умов Договору:

Підпункту 3.2.2 Договору «Своєчасно надсилати Балансоутримувачу Довідку та листи, визначені розділом 2 Договору».

Підпункту 3.2.14 Договору «Дотримуватись вимог та нести відповідальність за порушення правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 року №01-35-16, далі - Правила від 11.03.2019 року №01-35-16, які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту «Бориспіль».

Пункту 3.2.15 «Дотримуватись вимог і нормативів екологічної безпеки чинної редакції Правил від 11.03.2019 року №01-35-16».

Пункту 5.7 Договору «У разі порушення Орендарем встановленого п.2.9 Договору строку надання Довідки більш, ніж на 5 календарних днів, Орендар сплачує Балансоутримувачу неустойку в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) за кожний випадок порушення вказаного строку окремо».

Пункту 5.8 Договору «У разі надання Орендарем недостовірних даних у визначеній п.2.9 Договору Довідці, що буде встановлено в ході перевірки Балансоутримувача контролюючими органами (відображено в Акті перевірки), Орендар відшкодовує Балансоутримувачу завдані цим збитки (неодержаний прибуток) на підставі окремо виставленого рахунку-фактури у порядку і строки, визначені п.3.2.4 Договору. Додатково Орендар сплачує на користь Балансоутримувача штраф у розмірі 20% від суми збитків (неодержаного прибутку)».

За результатом розгляду Протоколу розбіжностей від 16.07.2021 року до Договору відшкодування позивачем було відхилено пропозицію про укладення договору на інших, ніж було запропоновано, умовах та зроблено нову пропозицію, яку було оформлено у вигляді Протоколу узгодження розбіжностей від 29.07.2021 року до Протоколу розбіжностей від 16.07.2021 року до Договору, відповідно до якого позивач погодився із пунктом 2.8. Договору в редакції відповідача, зазначеній в Протоколі розбіжностей від 16.07.2021 року, інші пункти Договору позивач залишив в первісній редакції.

Таким чином, Протокол розбіжностей від 16.07.2021 року до Договору був підписаний позивачем з Протоколом узгодження розбіжностей від 29.07.2021 року.

Супровідним листом від 29.07.2021 року №01-22-777 два екземпляри підписаного з боку позивача Протоколу узгодження розбіжностей від 29.07.2021 року до Протоколу розбіжностей від 16.07.2021 року до Договору були направлені для підписання відповідачу.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до абз.1-2 ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 646 Цивільного кодексу України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Протокол узгодження розбіжностей від 29.07.2021 року до Протоколу розбіжностей від 16.07.2021 року до Договору, який було направлено на підпис відповідачу супровідним листом від 29.07.2021 року № 01-22-777 на адресу позивача не повернувся.

Таким чином, Сторонами не досягнуто згоди щодо укладення договору, обов`язковість укладення якого випливає як із нормативних підстав (ст. 629 Цивільного кодексу України, ст.179, ст.187 Господарського кодексу України, Наказу Фонду державного майна України від 23.08.2000 року № 1774), так і з договірних підстав (п.п. 5.10., 5.18. Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608).

У зв?язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з вимогами визнати укладеним між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю шляхом врегулювання розбіжностей в запропонованій позивачем редакції Договору.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, в обґрунтування заперечень зазначає, що витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна, компенсуються на підставі Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю, який укладається з Балансоутримувачем на виконання Договору оренди.

Таким чином, Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю є взаємопов`язаним з Договором оренди та має укладатись на умовах Договору оренди.

01.02.2020 року Закон України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-ХІІ від 10.04.1992 втратив чинність у зв`язку з введенням в дію Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019 року.

За приписами ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019 року договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Пунктом 10.1. Договору оренди передбачено, що цей договір укладено строком (терміном) на 10 (десять) років, що діє з 30.07.2014 року до 29.07.2024 року включно.

Відповідно до п. 10.2. Договору оренди умови договору зберігають силу протягом усього строку Договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище Орендаря.

Частиною 2 ст. 284 Господарського кодексу України так само визначено, що умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги Правилами здійснення господарської діяльності на території Аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року, які діють з 11.03.2019 року та значно погіршують становище Орендаря.

Зокрема, п.5.6.2. Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року передбачено:

«Суб`єкти господарювання мають право здійснювати на території аеропорту «Бориспіль» неавіаційну господарську діяльність (продаж продуктів харчування та напоїв, товарів, надання послуг пасажирам та іншим відвідувачам аеропорту) на умовах концесії з використанням приміщень або площ (нерухоме майно: магазини, ресторани тощо) та без використання приміщень або площ (реклама тощо).

Відносини між суб`єктом господарювання, який здійснює неавіаційну господарську діяльність на території аеропорту «Бориспіль», та ДП МА «Бориспіль» регулюються нормами діючого українського законодавства, цими Правилами та договором про умови здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль», що укладаються між ДП МА «Бориспіль» та суб`єктом господарювання та ґрунтуються на принципах та рекомендаціях Керівництва з економіки аеропортів ICAO (Doc 9562).

Суб`єкти, що здійснюють свою господарську діяльність з використанням приміщень або площ (нерухоме майно: магазини, ресторани тощо), укладають стосовно цих приміщень або площ договори оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, далі - РВ ФДМУ по Київській області, на умовах та у відповідності з діючим законодавством України про оренду державного майна.

Кожен суб`єкт господарювання, який здійснює на території аеропорту «Бориспіль» неавіаційну господарську діяльність, має сплачувати ДП МА «Бориспіль» плату за право здійснювати свою діяльність в аеропорту «Бориспіль», за створення та підтримання відповідних майнових, інституційних, правових, організаційних та комерційних умов для здійснення такої діяльності.

Розмір такої плати визначається або як відсоток від чистого доходу суб`єкту господарювання від здійснення ним неавіаційної господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» за відповідним договором з ДП МА «Бориспіль» або у вигляді фіксованої плати або комбіновано (Фіксована плата плюс відсоток від чистого доходу, отриманого цим суб`єктом від здійснення ним неавіаційної діяльності). Розмір такої плати залежить від виду діяльності, яку здійснює суб`єкт господарювання на території аеропорту «Бориспіль», та визначається в договорі, що укладається між суб`єктом господарювання та ДП МА «Бориспіль».

Суб`єкти, що здійснюють свою господарську діяльність на території аеропорту «Бориспіль» без використання приміщень або площ, укладають з ДП МА «Бориспіль» договір про умови здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль», в якому Сторони визначають види діяльності умови її здійснення, права та обов`язки сторін, а також порядок та розмір плати за здійснення такої діяльності тощо».

Як стверджує відповідач, з вищенаведеного вбачається, що норми Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року погіршують становище орендаря, тому не розповсюджуються на відповідача, оскільки Договір оренди був укладений до набрання чинності цих Правил.

Однак, відповідач не обґрунтовує в чому полягає погіршення його становища і якого саме становища, яке стосується спірних питань, що розглядаються у даній справі.

Як встановлено постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 року у справі № 911/1098/19, в якій по суті оскаржувались положення Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року, визначила, що Правила є актом, обов?язковим для виконання усіма суб?єктами, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території Аеропорту «Бориспіль». Правила є актом, на основі якого повинні укладатись усі договори з усіма суб`єктами господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території Аеропорту «Бориспіль».

Крім того, суд не погоджується з твердженнями відповідача стосовно безпідставності вимог про укладення Договору відшкодування з посиланням на неможливість погіршення становища за Договором оренди. Зокрема, Договір оренди є самостійним договором, який слугує правовою підставою для здійснення відповідачем господарської діяльності в Аеропорту. В той же час, Договір відшкодування пов?язаний з орендою майна на території Аеропорту, однак є самостійним договором, який випливає з орендних відносин, однак не впливає на них, а стосується умов та правил здійснення господарської діяльності на території Аеропорту.

Фактично, заперечення відповідача зводяться до незгоди зі змістом Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року, однак цьому надано правову оцінку постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 року у справі № 911/1098/19.

Твердження відповідача, що на нього не повинні поширюватись загальні для всіх Правила здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року, суперечить правилам ведення господарської діяльності.

В ході розгляду справи судом досліджено та встановлено, що спір виник у зв?язку з неукладенням обов?язкового Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю через неврегулювання сторонами розбіжностей по умовах п.8 Таблиці № 1 Додатку № 1 до Договору, п. 2.9, підпунктів 3.2.14-3.2.15 пункту 3.2.Договору, п. 5.7., п.5.2. Договору.

Обов?язковість укладення Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю визначена п.5.10, 5.18. Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608, який є правовою підставою ведення відповідачем господарської діяльності на території Аеропорту.

Зокрема, за умовою п.5.10. Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608 відповідач зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання Майна за переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної Орендарем площі Майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих Орендареві.

Відповідно до п.5.18. Договору оренди відповідач зобов`язаний на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору оренди звернутися до позивача для отримання проекту договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Таким чином, Договором оренди передбачено обов`язок орендаря відшкодовувати витрати балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю та обов`язок укласти відповідні договори.

З метою забезпечення виконання умов п.5.10, п.5.18 Договору оренди від 30.07.2014 року № 1608, позивачем разом супровідним листом від 30.06.2021 року №25-22-359 надіслано відповідачу на підписання два примірники проекту Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (без номера та дати) з Додатками до нього (далі - Договір), підписані зі сторони позивача.

При цьому, відповідний проект Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (без номера та дати) з Додатками до нього (далі - Договір) складений позивачем на основі Примірного договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 23.08.2000 року № 1774.

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Статтею 187 Господарського кодексу України визначено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

За приписами ч.ч.1-4 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Відповідно до п.п.3.2.14 п.3.2 Договору Орендар зобов`язується дотримуватись вимог та нести відповідальність за порушення Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 року № 01-35-16 (далі - Правила від 11.03.2019 року № 01-35-16), які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту «Бориспіль».

Відповідно до п.п.3.2.15 п.3.2. Договору Орендар зобов`язується дотримуватись вимог і нормативів екологічної безпеки чинної редакції Правил від 11.03.2019 року №01-35-16.

Правила розміщені на офіційному сайті позивача в мережі Інтернет. Розділом 2 Правил від 11.03.2019 року № 01-35-16 визначено, що вони є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту «Бориспіль».

Кожен суб`єкт господарювання, який здійснює авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту «Бориспіль», приймає, погоджується з цими Правилами та зобов`язується неухильно їх виконувати.

Правила впроваджуються для забезпечення рівних, прозорих організаційних, фінансових, конкурентних та правових умов здійснення на території аеропорту «Бориспіль» господарської діяльності всіма суб`єктами авіаційної та неавіаційної діяльності, постійного розвитку міжнародного аеропорту «Бориспіль» та сприяння збільшенню пасажиропотоку, підвищенню умов та стандартів обслуговування повітряних суден, пасажирів, багажу, вантажів та пошти, з використанням при цьому об`єктів інфраструктури аеропорту на взаємовигідних умовах платності, відповідальності та свободи договору: на умовах концесії, оренди, спільної діяльності або інших форм договірних відносин, передбачених чинним законодавством України, міжнародними договорами, чинними для України, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО).

Відповідно до п.5.2 Правил ДП МА «Бориспіль», виходячи з інтересів розвитку аеропорту «Бориспіль», створення необхідних умов для збільшення пасажиропотоку, створення умов для залучення авіаперевізників та створення належних умов для їх діяльності, покращення якості та збільшення кількості послуг, що надаються пасажирам, забезпечення належного рівня безпеки польотів та авіації, отримання необхідного рівня фінансування утримання існуючої та створення нової інфраструктури аеродрому та аеропорту, з ринкових умов діяльності, надає суб`єктам господарювання право здійснювати авіаційну/неавіаційну діяльність на території ДП МА «Бориспіль» на умовах концесії, передбаченої стандартами та рекомендованою практикою ІСАО, а саме: Doc 9562.

Підставою для здійснення авіаційної/неавіаційної діяльності суб`єктів господарювання на території аеропорту «Бориспіль» є договір, укладений між ДП МА «Бориспіль» та суб`єктом господарювання, з урахуванням наступних особливостей для суб`єктів неавіаційної діяльності:

Суб`єкти господарювання мають право здійснювати на території аеропорту «Бориспіль» неавіаційну господарську діяльність (продаж продуктів харчування та напоїв, товарів, надання послуг пасажирам та іншим відвідувачам аеропорту) на умовах концесії з використанням приміщень або площ (нерухоме майно: магазини, ресторани тощо) та без використання приміщень або площ (реклама тощо).

Відносини між суб`єктом господарювання, який здійснює неавіаційну господарську діяльність на території аеропорту «Бориспіль», та ДП МА «Бориспіль» регулюються нормами діючого українського законодавства, цими Правилами та договорами про умови здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль», що укладаються між ДП МА «Бориспіль» та суб`єктом господарювання та ґрунтуються на принципах та рекомендаціях Керівництва з економіки аеропортів ICAO (Doc 9562).

Суб`єкти, що здійснюють свою господарську діяльність з використанням приміщень або площ (нерухоме майно: магазини, ресторани тощо), укладають стосовно цих приміщень або площ договори оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, далі - РВ ФДМУ по Київській області, на умовах та у відповідності з діючим законодавством України про оренду державного майна.

Кожен суб`єкт господарювання, який здійснює на території аеропорту «Бориспіль» неавіаційну господарську діяльність, має сплачувати ДП МА «Бориспіль» плату за право здійснювати свою діяльність в аеропорту «Бориспіль», за створення та підтримання відповідних майнових, інституційних, правових, організаційних та комерційних умов для здійснення такої діяльності.

Розмір такої плати визначається або як відсоток від чистого доходу суб`єкту господарювання від здійснення ним неавіаційної господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» за відповідним договором з ДП МА «Бориспіль» або у вигляді фіксованої плати або комбіновано (фіксована плата плюс відсоток від чистого доходу, отриманого цим суб`єктом від здійснення ним неавіаційної діяльності). Розмір такої плати залежить від виду діяльності, яку здійснює суб`єкт господарювання на території аеропорту «Бориспіль», та визначається в договорі, що укладається між суб`єктом господарювання та ДП МА «Бориспіль» (підпункт 5.6.2 п.5.6 Правил від 11.03.2019 №01-35-16).

У свою чергу, «Керівництво з економіки аеропортів» ICAO (Doc 9562) (є у загальному доступі в мережі Інтернет) визначає наступне:

- п.3.1: з метою сприяння підвищенню транспарентності ефективності і рентабельності керівництву аеропортів слід застосовувати передову практику експлуатації і управління в усіх сферах своєї діяльності незалежно від того, здійснюється володіння і користування аеропортом державою чи приватним сектором і чи приносить воно прибуток;

- п.1.17: Аеропорти можуть отримувати достатні доходи, що перевищують всі прямі і непрямі експлуатаційні витрати, і, таким чином, мати розумний прибуток на активи на рівні, що дозволяє забезпечити ефективне фінансування на ринках капіталу з метою інвестування нової або такої, що розвивається інфраструктури аеропорту;

- п.4.19 визначено, що однією зі статей доходів аеропортів від неавіаційної діяльності є діяльність ресторанів, барів, кафетеріїв і постачання бортового харчування. Збори та платежі, що вносяться комерційними підприємствами та іншими установами за право експлуатувати в аеропорту ресторани, бари, кафетерії і постачати харчування, включаючи постачання бортового харчування;

- п.5.27: розміри концесійних платежів можуть бути змінними або постійними, хоча можливо і поєднання обох варіантів.

- п.5.28: постійний і змінний компоненти концесійного платежу повинні забезпечувати відшкодування аеропортом всіх витрат, пов`язаних з відповідною концесією, а також необхідний рівень прибутку. Кожен аеропорт сам повинен вирішувати, яка частка витрат і доходів повинна припадати, відповідно, на постійні і змінні компоненти концесійних платежів.

Аналізуючи правову природу Правил від 11.03.2019 року № 01-35-16, мотивувальною частиною рішення Господарського суду Київської області від 14.08.2019 року у справі № 911/1098/19, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року у справі № 911/1098/19 і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 року у справі № 911/1098/19, встановлено: «Аналізуючи правову природу Правил, суд дійшов висновку, що Правила є актом, обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту «Бориспіль», що має на меті забезпечення рівня безпеки авіації, який відповідає вимогам законодавства України та міжнародним стандартам; забезпечення та підвищення якості обслуговування повітряних суден, пасажирів та їх багажу, вантажу та пошти в аеропорту «Бориспіль»; забезпечення збереження та належного використання майна, балансоутримувачем якого є ДП МА «Бориспіль»; визначення єдиних умов здійснення авіаційної/неавіаційної діяльності на території аеропорту «Бориспіль» з використанням об`єктів інфраструктури аеропорту/аеродрому.

Отже, Правила є актом, на основі якого повинні укладатися усі договори з усіма суб`єктами господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території Аеропорту.

Вирішуючи питання відповідності законодавству України поняття «концесія», сформульоване у Правилах, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст. 37 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. кожна Договірна держава зобов`язується співпрацювати у забезпеченні максимально можливого ступеня однаковості правил, стандартів, процедур і організації, що стосуються повітряних суден, персоналу, повітряних трас і допоміжних служб, з усіх питань, в яких така однаковість сприятиме аеронавігації і вдосконалювати її.

З цією метою Міжнародна організація цивільної авіації приймає і в міру необхідності час від часу змінює міжнародні Стандарти, Рекомендовану практику і процедури, які стосуються: систем зв`язку та аеронавігаційних засобів, включаючи наземне маркування; характеристик аеропортів і посадочних майданчиків; правил польотів і практики управління повітряним рухом; присвоєння кваліфікації льотному і технічному персоналу; придатності повітряних суден до польотів; реєстрації та ідентифікації повітряних суден; збору метеорологічної інформації та обміну нею; бортових журналів; аеронавігаційних карт і схем; митних та імміграційних процедур; повітряних суден, що зазнають лиха, і розслідування пригод; а також таких інших питань, що стосуються безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації, які час від часу можуть виявитися доцільними.

«Керівництво з економіки аеропортів» (Doc 9562) ґрунтується на міжнародній політиці і принципах щодо відшкодування аеропортових витрат, які були розроблені державами за сприяння ІСАО, і містить опис процедур і практик, що відповідають цій політиці і принципам (п.3 Сфери застосування).

Згідно з «Керівництвом з економіки аеропортів» ICAO (Doc 9562) концесія це право здійснювати певну комерційну діяльність в аеропорту, зазвичай на виключній основі і у певному місці.

Згідно з Правилами концесія це право здійснювати певну комерційну (господарську) діяльність в аеропорту на виключний або невиключний основі у певному місці або з використанням інфраструктури аеродрому/аеропорту на платній та договірний основі (розділ 3 Визначення термінів та скорочення Правил).

«Керівництво з економіки аеропортів» ICAO (Doc 9562) визначає, зокрема, що з метою сприяння підвищенню транспарентності, ефективності і рентабельності керівництву аеропортів слід застосовувати передову практику експлуатації і управління в усіх сферах своєї діяльності незалежно від того, здійснюється володіння і користування аеропортом державою чи приватним сектором (п. 3.1).

Аеропорти можуть отримувати достатні доходи, що перевищують всі прямі і непрямі експлуатаційні витрати, і, таким чином, мати прибуток, що дозволяє забезпечити ефективне фінансування на ринках капіталу з метою інвестування розвитку інфраструктури аеропорту (п. 1.17).

Виходячи з системного аналізу норм міжнародних договорів, які є частиною законодавства України, а також законодавства України, суд дійшов висновку, що закріплення концесії, що передбачена «Керівництвом з економіки аеропортів» ICAO (Doc 9562), у Правилах не є порушенням відповідачем законодавства України про захист економічної конкуренції».

Таким чином, умови п.8 Таблиці № 1 Додатку № 1 до Договору та підпунктів 3.2.14-3.2.15 в редакції позивача є правомірними і обґрунтованими, оскільки повністю відповідають вимогам «Керівництва з економіки аеропортів» ICAO (Doc 9562); Правилам від 11.03.2019 року № 01-35-16, що підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2020 року у справі № 911/1098/19; складовою частиною предмету Договору, погодження умов якого є обов`язковим відповідно до норм матеріального права України; засобом виконання відповідачем зобов`язань, взятих на себе на умовах п.5.10 Договору оренди від 30.07.2014 року №1608.

Щодо неврегульованих розбіжностей по умовах п.2.9, п.3.2.2, п.5.7, п.5.8 Договору, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Тобто, договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Умови п.2.9, п.3.2.2 Договору в редакції позивача, спрямовані саме на досягнення конкретної мети - отримання плати за послугу, визначену умовами п.8 Таблиці № 1 Додатку № 1 до Договору, у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно, невиконання або неналежне виконання умов господарського зобов`язання є підставою для відповідальності і застосування господарських санкцій за таке порушення.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення (ч.1 ст.220 Господарського кодексу України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст.224 Господарського кодексу України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, утому числі: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною (ч. 1 ст.225 Господарського кодексу України).

Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі (ч.1 ст.226 Господарського кодексу України).

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ст.230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, умови п.2.9, п.3.2.2, п.5.7, п. 5.8 Договору в редакції позивача повністю відповідають наведеним вище нормам матеріального права України жодним чином не порушують інтереси відповідача; можливе практичне застосування позивачем передбачених даними умовами Договору господарських санкцій є лише наслідком дій (бездіяльності) відповідача в частині виконання взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, за наслідками розгляду спору позивачем доведено обов?язковість укладення Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (з Додатком №1) та правомірність змісту спірних умов Договору в запропонованій позивачем редакції, які безпідставно та необґрунтовано були відхилені відповідачем, що унеможливило укладення обов?язкового Договору відшкодування.

З дій відповідача та змісту його заперечень вбачається намір ухилення від виконання Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» №01-35-16 від 11.03.2019 року та уникнення відповідальності в разі порушення зобов?язань, що суперечить правилам здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору, враховуючи обов?язковість укладення Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю та безпідставність і необґрунтованість відхилення відповідачем запропонованих позивачем умов проекту Договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом визнання Договору укладеним в цілому в запропонованій позивачем редакції, яка надсилалась відповідачу супровідним листом від 30.06.2021 року № 25-22-359 і викладена в прохальній частині позову з врахуванням погоджених в ході розгляду спору умов:

- п. 8 Таблиці № 1 Додатку № 1 Договору «Створення та підтримання Балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Орендарем господарської діяльності в ДП МА «БОРИСПІЛЬ» (код 68.20) - Послуга надається з 29.04.2021 року відповідно до Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 року №01-35-16, вартість послуги складає 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності в орендованому Майні.

Щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: Чистий дохід Орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де Чистим доходом Орендаря є виручка від продажу товарів у Закладі, розташованому в орендованому Майні. Чистий дохід підтверджується довідкою за звітний місяць».

- 2.8. «Для послуги «Забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника»: Орендар протягом 5-ти робочих днів з дати укладання Договору надає інформацію про кількість працівників Орендаря, які працювали в орендованому приміщенні за період з 29.04.2021 до дати укладання Договору. Інформація надається офіційним листом, такий лист вважається невід ємною частиною Договору, що не потребує внесення змін до Договору. В подальшому, при зміні кількості працюючих, Орендар до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає оновлену інформацію офіційним листом (такий лист вважається невід ємною частиною Договору, що не потребує внесення змін до Договору). В разі отримання Балансоутримувачем такої інформації після 5-го числа місяця, наступного за звітним, така інформація приймається Балансоутримувачем для виставлення рахунку-фактури з оновленою кількістю працюючих, починаючи з місяця отримання листа (місяця, наступного за звітним). Перерахунок за попередні місяці не здійснюється».

- 2.9. «Для Послуги «Створення та підтримання Балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Орендарем господарської діяльності в ДПМА «БОРИСПІЛЬ» - Орендар, щомісячно, до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, надає до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід (далі - Довідка), отриманий від своєї діяльності в орендованому згідно з договором оренди приміщенні, за звітний місяць. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Орендаря. Орендар несе відповідальність завчасне надання Довідки та достовірність даних в Довідці».

- 3.2.2. «Погоджувати всі зміни зовнішнього вигляду обладнання (конструкції), розміщеного на орендованому Майні, протягом всього строку дії Договору».

- 3.2.14. «Дотримуватись вимог та нести відповідальність за порушення Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 № 01-35-16, далі - Правила від 11.03.2019 № 01-35-16, які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту «Бориспіль».

- 3.2.15. «Дотримуватись вимог і нормативів екологічної безпеки чинної редакції Правил від 11.03.2019 року № 01-35-16».

- 5.7. «У разі порушення Орендарем встановленого п.2.9 Договору строку надання Довідки більш, ніж на 5 календарних днів, Орендар сплачує Балансоутримувачу неустойку в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) за кожний випадок порушення вказаного строку окремо».

- 5.8. «У разі надання Орендарем недостовірних даних у визначеній п.2.9 Договору Довідці, що буде встановлено в ході перевірки Балансоутримувача контролюючими органами (відображено в Акті перевірки), Орендар відшкодовує Балансоутримувачу завдані цим збитки (неодержаний прибуток) на підставі окремо виставленого рахунку-фактури у порядку і строки, визначені п.3.2.4 Договору. Додатково Орендар сплачує на користь Балансоутримувача штраф у розмірі 20% від суми збитків (неодержаного прибутку)».

При цьому, суд вважає за необхідне викласти зміст спірних умов Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (з Додатком №1), оскільки решта тексту Договору не є спірною, тому не досліджувалась і не розглядалась по суті в межах позовних вимогі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» про визнання укладеним договору задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (з Додатком №1) в редакції Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в якому погодити умови:

- п. 8 Таблиці № 1 Додатку № 1 Договору «Створення та підтримання Балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Орендарем господарської діяльності в ДП МА «БОРИСПІЛЬ» (код 68.20) - Послуга надається з 29.04.2021 року відповідно до Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 року №01-35-16, вартість послуги складає 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності в орендованому Майні.

Щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: Чистий дохід Орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де Чистим доходом Орендаря є виручка від продажу товарів у Закладі, розташованому в орендованому Майні. Чистий дохід підтверджується довідкою за звітний місяць».

- 2.8. «Для послуги «Забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника»: Орендар протягом 5-ти робочих днів з дати укладання Договору надає інформацію про кількість працівників Орендаря, які працювали в орендованому приміщенні за період з 29.04.2021 до дати укладання Договору. Інформація надається офіційним листом, такий лист вважається невід ємною частиною Договору, що не потребує внесення змін до Договору. В подальшому, при зміні кількості працюючих, Орендар до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає оновлену інформацію офіційним листом (такий лист вважається невід ємною частиною Договору, що не потребує внесення змін до Договору). В разі отримання Балансоутримувачем такої інформації після 5-го числа місяця, наступного за звітним, така інформація приймається Балансоутримувачем для виставлення рахунку-фактури з оновленою кількістю працюючих, починаючи з місяця отримання листа (місяця, наступного за звітним). Перерахунок за попередні місяці не здійснюється».

- 2.9. «Для Послуги «Створення та підтримання Балансоутримувачем відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Орендарем господарської діяльності в ДПМА «БОРИСПІЛЬ» - Орендар, щомісячно, до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним, надає до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід (далі - Довідка), отриманий від своєї діяльності в орендованому згідно з договором оренди приміщенні, за звітний місяць. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Орендаря. Орендар несе відповідальність завчасне надання Довідки та достовірність даних в Довідці».

- 3.2.2. «Погоджувати всі зміни зовнішнього вигляду обладнання (конструкції), розміщеного на орендованому Майні, протягом всього строку дії Договору».

- 3.2.14. «Дотримуватись вимог та нести відповідальність за порушення Правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 № 01-35-16, далі - Правила від 11.03.2019 № 01-35-16, які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту «Бориспіль».

- 3.2.15. «Дотримуватись вимог і нормативів екологічної безпеки чинної редакції Правил від 11.03.2019 року № 01-35-16».

- 5.7. «У разі порушення Орендарем встановленого п.2.9 Договору строку надання Довідки більш, ніж на 5 календарних днів, Орендар сплачує Балансоутримувачу неустойку в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) за кожний випадок порушення вказаного строку окремо».

- 5.8. «У разі надання Орендарем недостовірних даних у визначеній п.2.9 Договору Довідці, що буде встановлено в ході перевірки Балансоутримувача контролюючими органами (відображено в Акті перевірки), Орендар відшкодовує Балансоутримувачу завдані цим збитки (неодержаний прибуток) на підставі окремо виставленого рахунку-фактури у порядку і строки, визначені п.3.2.4 Договору. Додатково Орендар сплачує на користь Балансоутримувача штраф у розмірі 20% від суми збитків (неодержаного прибутку)».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (08301, Київська обл., м. Бориспіль-7, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст складено 01.07.2022 року