Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Господарський суд Харківської області 01 липня 2022 року м. Харків
справа № 922/374/22
склад суду:суддя Бринцев О.В.
позивач:Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО- СТРАХУВАННЯ"
відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ"
вимоги позивача:стягнення 28.219,82 грн
без виклику учасників справи

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам законодавства України не відшкодував позивачеві в повному обсязі шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між АТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений Договір від 29.06.2016 №1600881 "ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС". Предметом вказаного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - Nissan Almera, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору встановлено з 30.06.2016 по 29.06.2017.

2.2. 06.12.2016 о 21:01 год. у с. Проліски (Київська обл.) по вул. Богдана Хмельницького сталося ДТП за участю транспортних засобів Mercedes-Benz E220 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , та Nissan Almera, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , про що була складена Довідка про дорожньо-транспортну пригоду №207306.

2.3. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2016 у справі №359/10221/16-П визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

2.4. 08.12.2016 страхувальник ОСОБА_1 за Договором від 29.06.2016 №1600881 звернувся до позивача з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, в якій повідомив страховика АТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" про настання страхового випадку.

2.5. Відповідно до рахунку-фактури від 14.12.2016 №08141216, виставленого ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Almera, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 86.721,00 грн. Також, між страхувальником ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 був підписаний наряд-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (Акт виконаних робіт) від 14.12.2016 №08141216 на суму 86.721,00 грн.

2.6. Позивач склав Страховий акт від 11.01.2017 №117681, згідно з яким пошкодження транспортного засобу Nissan Almera, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 83.053,27 грн.

2.7. На підставі складеного Страхового акту від 11.01.2017 №117681 позивач АТ "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 83.053,27 грн на рахунок ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 11.01.2017 №617.

2.8. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Mercedes-Benz E220 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" з полісом серії АК №6021912.

2.9. Позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування від 07.02.2017 вих. №04-381, в якій просив компенсувати страхове відшкодування в розмірі 83.053,27 грн. Натомість, відповідач частково компенсував суму страхового відшкодування в розмірі 54.833,45 грн.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 28.219,82 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є стаття 993 ЦК України, статті 12, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", стаття 27 Закону України "Про страхування".

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині невиконання в повному обсязі покладеного на нього обов`язку щодо відшкодування шкоди, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач відзиву на позов не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі №922/374/22 позовну заяву було залишено без руху.

5.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 з урахуванням малозначності справи №922/374/22 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи набув позивач прав кредитора в частині залишку страхового відшкодування?

- Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАБУТТЯ ПОЗИВАЧЕМ ПРАВ КРЕДИТОРА.

7.1. Позивач стверджує, що до нього в межах суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП. Оскільки відповідач є страховиком згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ серії АК №6021912, то позивач у межах понесених ним фактичних витрат, набув право вимоги до відповідача.

7.2. Суд погоджується з наведеними твердженнями позивача - у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

7.3. Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

7.4. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.5. Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.

7.6. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією (аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17).

7.7. Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов Договору від 29.06.2016 №1600881 "ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС".

7.8. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

7.9. Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

7.10. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про те, що позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 83.053,27 грн. Натомість, сума страхового відшкодування була сплачена відповідачем позивачеві частково в розмірі 54.833,45 грн, залишок заборгованості складає 28.219,82 грн.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НЕНАЛЕЖНИЙ СПРОСІБ ЗАХИСТУ, ОБРАНИЙ ПОЗИВАЧЕМ.

8.1. Частиною другою статті 16 ЦК України та частиною другою статті 20 ГК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

8.2. З огляду на положення зазначених норм та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, який закріплений у статті 14 ГПК України, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

8.3. Суд зазначає, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №903/857/17, від 28.05.2020 у справі №917/750/19).

8.4. Так, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 28.219,82 грн у відповідності до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

8.5. Однак, судом встановлено, що відповідач ТДВ "Міжнародна страхова компанія" з 07.12.2021 перебуває в процесі припинення за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

8.6. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

8.7. Згідно із частиною восьмою статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, яка ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

8.8. За змістом положень частин третьої, четвертої статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

8.9. Отже, законодавством передбачений спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється. Належним способом визначено звернення із відповідними вимогами до ліквідаційної комісії такої особи. Натомість у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про звернення позивача до відповідача із заявою про включення його грошових вимог до реєстру вимог кредиторів з дотриманням строків, встановлених чинним цивільним законодавством.

8.10. Такого способу захисту права стягувача (кредитора) порушеного особою, що припиняється, як звернення із вимогами про стягнення заборгованості норми статей 104-112 ЦК України не передбачають (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №922/416/19).

8.11. Застосувати обраний позивачем спосіб захисту права в порядку статті 5 ГПК України суд наразі також не в змозі. Згідно з частиною другою цієї статті запропонований позивачем спосіб, що не передбачений ні законом, ні договором повинен відповідати двом умовам. По-перше, він не повинен суперечити закону. По-друге, він повинен бути ефективним.

8.12. В даному випадку відсутня перша з названих умов. Обраний позивачем спосіб захисту прав суперечить закону, адже його застосування безумовно тягне за собою порушення процедури заявлення та задоволення кредиторських вимог у процедурі ліквідації, котра встановлена статтею 112 ЦК України.

8.13. Так само відсутня й друга умова. Обраний позивачем спосіб не є ефективним. Навіть у разі задоволення позову само по собі рішення суду про стягнення страхового відшкодування не вирішить питання про наявність чи відсутність підстав для включення відповідних вимог до ліквідаційного балансу. Між тим без вирішення цього питання правовий спір не буде вважатися вичерпаним.

8.14. Враховуючи неможливість застосування судом обраного позивачем способу захисту права з огляду на його суперечність вимогам закону та неефективність, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5.000,00 грн залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.07.2022.

Суддя Бринцев О.В.