СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

21 лютого 2022 року м. Харків Справа № 905/643/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Семенова О.Є.,

за участю представників сторін:

від апелянта: Белкін Л.М., довіреність б/н від 06.05.2021;

від позивача: не з`явились;

від відповідача-1: Рабко Т.О., довіреність №01.01-98/616 від 23.12.2021;

від відповідача-2: не з`явились;

від відповідача-3: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост", м.Київ (вх. № 60 Д/2),

на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 (повний текст складено 17.11.2021) у справі №905/643/21 (колегія суддів: головуючий суддя Курило Г.Є., суддя Ніколаєва Л.В., суддя Аксьонова К.І.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оціночний стандарт", м.Київ,

до відповідачів:

1) Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецька область,

2) Компанії Barlenco LTD, Nicosia, Cyprus,

3) Компанії Metinvest B.V., Netherlands,

про визнання зобов`язання припиненим,

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецька область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оціночний стандарт", м.Київ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Компанії Barlenco LTD, Cyprus,

2) Компанії Metinvest B.V., Netherlands,

про спонукання до виконання умов договору (усунення недоліків виконаної роботи),

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оціночний стандарт" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", Компанії Barlenco LTD та Компанії Metinvest B.V. про визнання припиненим зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оціночний стандарт" за Договором №0103/11640 від 02.03.2018 з проведення оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" у складі пакетів загальною кількістю 3,256% від статутного фонду станом на 02.03.2018 та надання рецензії на звіт про оцінку ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" у складі пакетів загальною кількістю 3,256% від статутного фонду станом на 02.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на те, що ним було отримано від відповідача-1 лист №МКАС/16/03 від 16.03.2021 із вимогою про вчинення додаткових дій з оцінки простої іменної акції ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" відповідно до умов Договору №0103/11640 від 02.03.2018. Натомість позивач заперечує проти задоволення вказаної вимоги з огляду на те, що його зобов`язання за Договором №0103/11640 від 02.03.2018 припинено на підставі ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області суду від 21.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/643/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання суду призначено на 18.05.2021.

06.05.2021 в рамках справи №905/643/21 надійшов зустрічний позов ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" до відповідача, ТОВ "Оціночний стандарт" про спонукання до виконання умов Договору №0103/11640 від 02.03.2018 (усунення недоліків виконаної роботи).

В обґрунтування зустрічного позову ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" зазначає, що ТОВ "Оціночний стандарт" під час проведення оцінки майна було допущено порушення, які вплинули на достовірність ринкової оцінки акцій для цілей сквіз-ауту.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21 у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов?язання сторін за Договором №0103/11640 від 02.03.2018 припинилися їх виконанням, проведеним належним чином та відповідно до умов договору. Крім того, місцевий господарський суд вказав, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання припиненими зобов?язання, яке вже виконано, не передбачений законом або договором та є неефективним для захисту прав позивача.

Щодо зустрічного позову господарський суд першої інстанції зазначив про те, що оскільки ТОВ "Оціночний стандарт" виконано звіт про оцінку майна у відповідності до вимог чинного законодавства та умов Договору №0103/11640 від 02.03.2018, отримано позитивну рецензію ВГО "Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів" №13/03-2018РА від 12.03.2018, тому зобов?язання ТОВ "Оціночний стандарт" припинене належним виконанням, у зв`язку з чим, ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" не має права вимагати виконання додаткових умов.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" як особа, яка не є учасником справи, однак вважає себе зацікавленою у результаті вирішення спору (в частині вирішення зустрічного позову), оскільки, на думку апелянта, рішення буде впливати на його права, інтереси та обов`язки, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21, виключивши з тексту мотивувальної частини розділ від абзацу "Укладаючи договір №0103/11640 від 02.03.2018, сторони встановили об`єкт оцінки, що визначений у складі пакетів акцій загальною кількістю 3,256% від статутного фонду станом на 02.03.2018" до абзацу "За результатами нового розгляду справи фактично-доказова база в ній може істотно змінитися, адже, направлення справи на новий розгляд стало наслідком недостатнього дослідження обставин і доказів, і така зміна, у свою чергу, вплине на правові висновки, які будуть зроблені у справах. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №917/931/20 від 21.12.2020" включно;

- у зустрічному позові відмовити з інших підстав, а саме у зв`язку із припиненням зобов`язань по Договору № 0103/11640 від 02.03.2018, що виключає висунення додаткових вимог в частині виправлення звіту про оцінку акції товариства;

- постановити окрему ухвалу на адресу суддів Господарського суду Донецької області Курило Г.Є., Ніколаєвої Л.В. та Аксьонової К.І. у зв`язку із умисним порушенням норм матеріального права та необґрунтованим відступленням від правових позицій вищих судів при розгляді даної справи №905/643/21;

- стягнути з ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" судові витрати апелянта, включаючи витрати на правову допомогу.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою та обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження судового рішення заявник зазначає, що АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" є одним із колишніх акціонерів ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", який відповідно до ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" та на підставі публічної безвідкличної вимоги від 24.11.2017 був примусово позбавлений права власності на належні йому акції вказаного товариства. Не погодившись із заявленою ціною викупу акцій, ним було подано до Господарського суду Донецької області позов про стягнення з емітента недоплаченої суми за акціями (справа №905/520/21). Позов у вказаній справі №905/520/21 обґрунтовано з посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, в постанові від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 щодо застосування певних методів оцінки вартості акцій.

Апелянт вважає безпідставними та такими, що суперечать законодавству і правовим висновкам Верховного Суду та позиціям Фонду державного майна України висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про правомірність проведення оцінки об`єкту у вигляді акцій мінориторного пакету (3,256% від статутного фонду). Аналогічно апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції про необов`язковість застосування усіх методів оцінки акцій, зокрема, майнового суперечить практиці Верховного Суду при розгляді спорів у подібних правовідносинах.

За твердженням апелянта, в оскаржуваному рішенні від 08.11.2021 у цій справі №905/643/21 Господарський суд Донецької області фактично висловився та встановив правильність визначеної суб`єктом оціночної діяльності ціни акцій 0,564грн за одну акцію (при номінальній вартості 0,25грн), що прямо порушує права апелянта, який з такою ціною не погоджується, оскаржує її правильність в рамках іншого спору (справа №905/520/21) і вимагає доплати. Водночас відповідач у справі №905/520/21 (ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь") посилається на обставини, встановлені у даній справі №905/643/21, як преюдиційні.

Як вказує апелянт, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 Судом наведено правову позицію про те, що при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при "сквіз-ауті" має бути застосований майновий метод оцінки (як єдиний або поряд з іншими). При цьому ціна однієї простої акції Товариства має визначатися ... за формулою: "ринкова вартість чистих активів товариства поділена на загальну кількість простих акцій товариства". В той же час, суд першої інстанції у даній справі №905/643/21 дійшов хибного висновку про необов`язковість застосування усіх методі оцінки, зокрема, майнового.

Апелянт вважає, що зустрічний позов ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" у цій справі переслідує єдину мету створити штучну преюдицію щодо заниженої оцінки вартості акцій ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" та спростування чи розмивання висновків Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 (щодо застосування майнового підходу; щодо неприпустимості знижок на міноритарний пакет акцій; щодо нібито самостійного вибору оцінювачем методу оцінки; про можливість викупу акцій за ціною, яка не є справедливою, тощо) з подальшим використанням цього рішення при розгляді іншого спору у справі №905/520/21.

В частині відмови у задоволенні первісного позову апелянт вважає висновки суду першої інстанції правомірними, погоджується з тим, що зобов`язання оцінювача за Договором №0103/11640 від 02.03.2018 є виконаними належним чином.

Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права під час прийняття рішення не врахував заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" про вступ у справу як третьої особи, а також відступив від правових позицій Верховного Суду. Вказані обставини, на думку апелянта, є підставою для постановлення окремої ухвали стосовно суддів Господарського суду Донецької області Курило Г.Є., Ніколаєвої Л.В., Аксьонової К.І.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

До відкриття провадження у справі ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" подано до суду заперечення щодо відкриття апеляційного провадження за скаргою АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост", які мотивовано відсутністю поважних причин для поновлення скаржникові пропущеного процесуального строку, а також відсутністю у апелянта права на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 поновлено АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 21.02.2022 о 10:45 год.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" вказує на те, що мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення суду не містять висновки про права, обов`язки чи інтереси АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост"; апелянт не є учасником договірних відносин, які виникли між позивачем та відповідачем. Просить закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

ТОВ "Оціночний стандарт" подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач за первісним позовом проти доводів апелянта заперечує, зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" надало суду відповідь на відзиви на апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21 об`єктивно впливає на права та інтереси скаржника, оскільки цим судовим актом підтримано правильність визначення ціни викупу акцій по 0,564грн, що прямо порушує права АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост", котре, як міноритарний акціонер з цією ціною не погоджується. При цьому, оскільки відповідач-1 у цій справі наполягає на врахуванні преюдиційних обставин встановлених у цьому рішенні при розгляді справи іншої справи №905/520/21 (спір за позовом апелянта про визнання недійсним рішення наглядової ради товариства, визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій та визнання права на отримання компенсації), тому вказане свідчить про вирішення питання про права та інтереси заявника апеляційної скарги АТ "Аванпост".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 задоволено клопотання АТ "Аванпост" про проведення судового засідання в режимі відео конференції; судове засідання у справі №905/643/21, призначене на 21.02.2022 о 10:45 год. ухвалено провести в режимі відеоконференції з Оболонським районним судом міста Києва.

Присутній у судовому засіданні 21.02.2022 в режимі відеоконференції представник апелянта наполягав на доводах апеляційної скарги, просив змінити мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав. Також просив постановити окрему ухвалу відносно суддів місцевого суду, які ухвалювали зазначене рішення.

Представник відповідача-1, ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" у судовому засіданні 21.02.2021 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки ухвалене рішення у цій справі не стосується прав та обов`язків заявника скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, апелянт не погоджується із рішенням місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, оскільки вважає, що визнавши в мотивувальній частині оскаржуваного рішення вартість акцій за ціною 0,564грн, що була встановлена за результатом виконання укладеного між ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" та ТОВ "Оціночний стандарт" Договору №0103/11640 від 02.03.2018 з проведення оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", суд порушив права та інтереси АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост", як колишнього акціонера ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", акції якого в процедурі публічної безвідкличної вимоги від 24.11.2017 було реалізовано за ціною, що не є справедливою та заниженою.

З огляду на наведене, апелянт просить змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21, виключивши з тексту мотивувальної частини розділ від абзацу "Укладаючи договір №0103/11640 від 02.03.2018, сторони встановили об`єкт оцінки, що визначений у складі пакетів акцій загальною кількістю 3,256% від статутного фонду станом на 02.03.2018" до абзацу "За результатами нового розгляду справи фактично-доказова база в ній може істотно змінитися, адже, направлення справи на новий розгляд стало наслідком недостатнього дослідження обставин і доказів, і така зміна, у свою чергу, вплине на правові висновки, які будуть зроблені у справах. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі №917/931/20 від 21.12.2020" включно. У зустрічному позові відмовити з інших підстав, а саме у зв`язку із припиненням зобов`язань по Договору № 0103/11640 від 02.03.2018, що виключає висунення додаткових вимог в частині виправлення звіту про оцінку акції товариства.

Таким чином, колегія суддів здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, як то встановлено приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на апеляційну скаргу доводи сторін, відповідь на відзив на апеляційну скаргу, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

За змістом частин 1 та 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Отже, держава гарантує право на апеляційний перегляд справи, який здійснюється після її розгляду в суді першої інстанції, а касаційне оскарження допускається у визначених законом випадках.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз. 3 пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007).

За приписами з ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судова колегія зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п. 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який ст. 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, серія A, № 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996, серія A, N 212-A, с. 15, п. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У ч. 1 ст. 254 ГПК України закріплено норму, відповідно до якої учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України передбачає необхідність з`ясування апеляційним господарським судом питання про те, чи вирішено оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №921/730/13-г/3 від 12.05.2020.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають зі сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може бути взято до уваги.

Отже, за змістом ст.ст. 17, 254 ГПК України особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку цих статей Кодексу, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Аналогічні висновки наведені об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020 у справі №910/3438/17, від 01.12.2020 у справі №910/5511/19.

Колегія суддів також зазначає, що норма ч. 1 ст. 254 ГПК України розширює коло осіб, які мають право оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, порівняно з учасниками справи, лише на перший погляд, оскільки особи, про які йдеться в цій нормі, є суб`єктами матеріально-правових відносин, яких стосується спір, що отримав вирішення в судовому рішенні. Та обставина, що вони не приймали участь у справі, була обумовлена застосуванням щодо них незаконних процесуальних обмежень.

Отже, як вже зазначалось, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок, як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкований іншими правовідносинами.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12.

Матеріалами справи підтверджується, що правовідносини сторін у даній справі №905/643/21 винили між ТОВ "Оціночний стандарт" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на підставі двостороннього Договору №0103/11640 від 02.03.2018, предметом якого була оцінка ринкової вартості 1 (однієї) акції простої іменної Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", у складі пакетів загальною кількістю 3,256% від статутного фонду станом на 02.03.2018 з метою реалізації права обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимоги особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій.

Предметом первісного позову у цій справі є визнання припиненим зобов`язання ТОВ "Оціночний стандарт" за Договором №0103/11640 від 02.03.2018.

Предметом зустрічного позову є вимога ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" про спонукання до виконання умов Договору №0103/11640 від 02.03.2018 (усунення недоліків виконаної роботи).

Як також вбачається, рішенням Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у цій справі у задоволенні зустрічного та первісного позову відмовлено, з посиланням, зокрема на те, що відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання за Договором №0103/11640 від 02.03.2018 припинилися його виконанням, проведеним належним чином та відповідно до умов договору.

Отже, апеляційним судом встановлено, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було вирішено спір у правовідносинах, учасниками яких є ТОВ "Оціночний стандарт" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" та які виникли на підставі Договору №0103/11640 від 02.03.2018.

АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" не є стороною Договору №0103/11640 від 02.03.2018.

Вказаний договір не наділяє апелянта будь-якими правами та не створює для нього ждних обов`язків.

Як стверджує сам апелянт, він не погоджується із ціною, за якою було здійснено викуп його акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги від 24.11.2017, у зв`язку з чим, ним подано до Господарського суду Донецької області позов про стягнення з емітента (ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь") недоплаченої суми за акціями компенсації за примусово вилучені акції виходячи із розрахунку 6,2442грн за одну акцію (справа №905/520/21).

З наведеного вбачається, що АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" є учасником інших правовідносин, які склалися між ним, як колишнім акціонером та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" з приводу відшкодування збитків (стягнення компенсації), спричинених, на його думку, визначенням заниженої ціни акції для пред`явлення публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій.

При цьому апелянт не є учасником правовідносин, які виникли у зв`язку із виконанням ТОВ "Оціночний стандарт" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" Договору №0103/11640 від 02.03.2018, що свідчить про відсутність правового зв`язку між скаржником і сторонами у цій справі.

В апеляційній скарзі заявник просить виключити з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновки, які стосуються аналізу виконаного ТОВ "Оціночний стандарт" Звіту про оцінку вартості однієї акції (у складі пакетів загальною кількістю 3,256% від статутного фонду з метою реалізації права обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій) ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", оскільки вважає, що рішення суду у цій частині має преюдиціальний характер та встановлює факт правильності здійснення оцінки акції ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", а тому порушує його права як колишнього акціонера вказаного товариства.

Дослідивши наведені обставини, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи судовим рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути в загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що змагальність сторін належить до основних засад (принципів) господарського судочинства.

Отже, судове рішення у справі не може бути використане проти особи, яка не брала участі у цій справі.

До того ж протилежний підхід призвів би до порушення ст. 6 "Право на справедливий суд" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на приписи цих процесуальних норм, особа, що не брала участі у справі, у якій встановлені певні обставини щодо неї, які вона не визнає, вправі спростувати ці обставини у загальному порядку. Тобто таке рішення не буде мати преюдиційного значення для особи, яка не брала участі у справі.

Вказану правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №921/730/13-г/3 від 12.05.2020.

Оскільки АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" не брало участі при розгляді цієї справи, тому для нього не мають преюдиціального значення обставини, встановлені судом в оскаржуваному рішенні у ціій справі №905/643/21 за результатами вирішення спору між ТОВ "Оціночний стандарт" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Крім того, обставини, встановлені судом в оскаржуваному рішенні відповідно до ч. 5 ст. 75 ГПК України можуть бути оспорені чи спростовані АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" у загальному порядку під час розгляду інших спорів за його участі, в тому числі, при розгляді Господарським судом Донецької області справи №905/520/21.

Також судова колегія враховує, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду (ч.7 ст.75 ГПК України).

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків.

Натомість, правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних обставин.

Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надаєтьсяьсаме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №916/1041/17.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 11.12.2019 у справі №320/4938/17, не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Під час розгляду цієї справи №905/643/21 Господарським судом Донецької області досліджувалися обставини укладення та виконання сторонами умов Договору №0103/11640 від 02.03.2018 та здійснено правову кваліфікацію спірних правовідносин сторін на підставі наданих до матеріалів справи доказів, а відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Водночас, висновки суду першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, які стосуються аналізу виконаного ТОВ "Оціночний стандарт" Звіту про оцінку однієї акції є правовою оцінкою, здійсненою судом у зв`язку із встановленням судом певних обставин, в той час, як преюдиціальними є ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема, зазначені у резолютивній частині рішення.

Оскільки за результатами розгляду спору в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено, в резолютивній частині рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у цій справі №905/643/21 не встановлено будь-яких фактів.

Судова колегія, дослідивши зміст та резолютивну частину рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у цій справі, дійшла висновку, що в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не містяться судження про права, інтереси та обов`язки АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост".

Крім того судовою колегією встановлено, що при вирішенні спору у цій справі, з огляду на предмет і підстави заявленого позову, питання про права та законні інтереси апелянта не вирішувалося; у мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваного рішення суду не наведено будь-яких висновків щодо прав та обов`язків скаржника; скаржник не є стороною у спірних правовідносинах.

До того ж, предмет спору у справі №905/643/21 виключає можливість вирішення судом першої інстанції прав, інтересів та (або) обов`язків АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заявником апеляційної скарги не доведено, що оскаржуване судове рішення прийнято про його права, інтереси та (або) обов`язки.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження (вказану правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 11.07.2018 у справі №5023/4734/12, від 09.04.2019 у справі №916/1717/17).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Встановивши, що АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" не є учасником провадження у справі №905/643/21, а також те, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про його права, інтереси та (або) обов`язки, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21.

Щодо заяви апелянта про постановлення окремої ухвали стосовно суддів Господарського суду Донецької області Курило Г.Є., Ніколаєвої Л.В., Аксьонової К.І., судова колегія зазначає наступне.

Як вже вказувалось вище, під час апеляційного провадження у цій справі колегією суддів встановлено, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки апелянта. У зв`язку з закриттям на цій підставі апеляційного провадження суд не здійснює перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права чи правових позицій суду касаційної інстанції при вирішенні цього спору по суті.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" на рішення Господарського суду Донецької області від 08.11.2021 у справі №905/643/21.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" про постановлення окремої ухвали відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки її оскарження визначені у ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 29.06.2022.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов