ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 р. Справа № 917/187/22

За позовною заявою Першого заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Покровська, 22, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400

в інтересах держави в особі Білицької селищної ради Полтавської області, вул. Кобеляцька, 53 а, смт. Білики, Полтавський район, Полтавська область, 39220

до Фізичної особи-підприємця Халява Олег Григорович, АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна та зобов`язання повернути нерухоме майно.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники учасників справи згідно протоколу судового засідання від 07.06.2022 р.

Суть справи. Перший заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Білицької селищної ради Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Халяв Олега Григоровича, в якій просить:

1) визнати недійсним договір № 1 оренди майна від 05.10.2020 р., що укладений між Фізичною особою-підприємцем Халявою Олегом Григоровичем та Чорбівською сільською радою;

2) зобов`язати Фізичну особу-підприємця Халяву Олега Григоровича (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) повернути нежитлові будівлі площею 2087,7 кв.м., а саме: вагова - 21 м. кв.; критий тік; приміщення № 1 (склад) - 635,2 м. кв.; приміщення № 2 (склад) - 632,6 м. кв.; вагова - 22,5 м. кв.; склад - 771 м. кв., що знаходиться за адресою: с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а, Кобеляцького (наразі - Полтавського) району - Білицькій селищній раді Полтавського району Полтавської області.

Ухвалою суду від 22.02.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 24.03.2022 р.

У зв`язку з введенням воєнного стану на території Україні та перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, засідання суду 24.03.2022 р. не відбулося. Наступне засідання призначено на 07.06.2022 р.

21.04.2022 р. від селищного голови Білицької селищної ради надійшла заява, якій останній вказує, що позов прокурора підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за відсутності його уповноваженого представника (вх. № 2688).

Від відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника (вх. № 3495 від 03.06.2022 р.).

Будь-які інші заяви чи клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи станом на 07.06.2022 р. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 07.06.2022 р. прокурором викладено зміст позовних вимог.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Прокурору надано заключне слово, який підтримав свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (заява відповідача вх. № 3495 від 03.06.2022 р.).

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що між Чорбівською сільською радою (Орендодавець) та Фізичною особою підприємцем Халявою Олегом Григоровичем (Орендар) 05.10.2020 р. укладено договір №1 оренди майна, що є спільною власністю територіальної громади Чорбівської сільської ради Полтавської області (а.с. 28-30).

Підставами для укладення договору стало рішення 35 сесії VII скликання Чорбівської сільської ради № 115 від 07.08.2020 р. «Про надання в оренду майнового комплексу в с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а» (а.с. 27).

З рішення вбачається, що розглянувши заяву Халяви Олега Григоровича про надання в оренду майнового комплексу (току) в с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а, Кобеляцького району Полтавської області , загальною площею приміщень - 2087,7 кв.м, керуючись статетю 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оренду державного та комунального майна», Положенням про оренду майна, яке належить до спільної власності територіальної громади Чорбівської сільської ради, сесія сільської ради вирішила надати в оренду майновий комплекс (тік) в с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а, Кобеляцького району Полтавської області, загальною площею приміщень - 2087,7 кв.м, терміном на 2 роки 10 місяців (до 31.08.2023 р.), укласти договір оренди майна, що є спільною власністю територіальної громади Чорбівської сільської ради, між Халявою О.Г. і Чорбівською сільською радою в особі сільського голови Васюти Л.І. терміном до 31.08.2023 р.. Ринкова вартість об`єкту оцінки складає 425 000 грн. Орендна плата становить 6% відповідно до Методики розрахунку, тобто 25 512 грн. на рік (2 126 грн. на місяць).

Відповідно до пунктів 1.1.-1.2. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові будівлі площею 2087,7 кв.м, а саме: вагова - 21,0 м кв; критий тік; приміщення №1 (склад) - 635,2 м.кв; приміщення №2 (склад) - 632,6 м.кв; вагова - 22,5 м.кв; склад - 771 м.кв, що знаходиться за адресою: с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а, Кобеляцького району, та перебуває на балансі Чорбівської сільської ради. Об`єкт, що орендується, являє собою господарський двір з підсобними спорудами та передається в оренду під зерносклади. Вартість об`єкта оренди визначена шляхом проведення незалежної оцінки та становить 425 000 грн.

Відповідно до пункту 10.1. Договору, останній діє з 01.11.2020 р. до 31.08.2023 р.

Прокурор стверджує, що договір оренди майна № 1 від 05.10.2020 р. укладено із порушенням вимог законодавства, а тому він підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне.

Станом на дату прийняття спірного рішення та укладення на його підставі договору оренди, організаційні та майнові відносини, що виникають у зв`язку з орендою державного та комунального майна, врегульовано Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІX від 03.10.2019 р.

Відповідно до положень статті 3 Законом України «Про оренду державного та комунального майна», об`єктами оренди за цим Законом, є в тому числі нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини).

Предметом спірного договору є передача в строкове платне володіння і користування комунального нерухомого майна - нежитлової будівлі, яка є об`єктом оренди в розумінні Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», визначено етапність передачі в оренду державного та комунального майна, яка передбачає:

- прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду;

- внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ETC;

- прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків;

- опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ETC;

- розміщення в ETC оголошення про передачу майна в оренду;

- проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ETC договору оренди.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатись рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС.

Порядок функціонування ЕТС, порядок та строки передачі майна в оренду, подання заяв на участь в аукціоні, проведення аукціонів, розмір, порядок та строки сплати, повернення гарантійних, реєстраційних внесків, плати за участь в аукціоні (винагороди оператора), порядок та строки підписання, опублікування протоколу та договору оренди за результатами аукціону визначаються Порядком передачі майна в оренду.

Однак, Чорбівською сільською радою не дотримано передбаченої Законом України «Про оренду державного та комунального майна» етапності передачі в оренду майна, яке є предметом договору № 1 від 05.10.2020 р. оренди майна, що є спільною власністю територіальної громади.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, статей 20, 207 ГК України, оспорюваний договір оренди підлягає визнанню недійсним.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

На підставі рішення 35 сесії VII скликання Чорбівської сільської ради № 115 від 07.08.2020 р. «Про надання в оренду майнового комплексу в с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а» (а.с. 27), між Чорбівською сільською радою (Орендодавець) та Фізичною особою підприємцем Халявою Олегом Григоровичем (Орендар) 05.10.2020 р. укладено договір №1 оренди майна, що є спільною власністю територіальної громади Чорбівської сільської ради Полтавської області (а.с. 28-30).

Рішенням першої сесії восьмого скликання Білицької селищної ради від 06.11.2020 р. № 18.5 «Про реорганізацію юридичної особи Чорбівської сільської ради шляхом приєднання до Білицької селищної ради» реорганізовано юридичну особу - Чорбівську сільську раду (код СДРІІОУ 21052069), шляхом приєднання до Білицької селищної ради (код СДРІІОУ 21051585) та до виконавчого комітету Білицької селищної ради.

Так, Білицька селищна рада та її виконавчий комітет є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Чорбівської сільської ради (а.с. 19-20).

Згідно Витягу з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про припинення юридичної особи та дані про юридичних осіб-правонаступників - Білицька селищна рада () (а.с. 21-22).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Вказані органи діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

У статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування га інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, втому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС.

Таким чином, орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкти нерухомого майна за спірним договором всупереч вимогам закону щодо обов`язкового проведення конкурсу на оренду комунального майна, порушивши процедуру укладення договору, а саме: сторони не забезпечили відкритість і прозорість передачі майна в оренду, передбачену Законом України «Про оренду державного та комунального майна», тим самим обмежили права інших осіб, які зацікавлені в оренді даного майна та могли б запропонувати більшу орендну плату.

З огляду на викладене, передача Чорбівською сільською радою в строкове платне користування ФО-П Халяві О.Г нежитлових будівель площею 2087,7 кв.м, які є комунальною власністю, суперечить вимогам чинного законодавства України.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановлений законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У відповідності до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно статті 202 ГК України до відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є таким з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину одна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора про визнання недійсним договору № 1 оренди майна від 05.10.2020 р., що укладений між Фізичною особою-підприємцем Халявою Олегом Григоровичем та Чорбівською сільською радою., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 216 Цивільного Кодексу України закріплено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до частини 2 статті 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Як вже зазначалось, Білицька селищна рада та її виконавчий комітет є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Чорбівської сільської ради (а.с. 19-20).

Таким чином вимога про повернення нежитлових будівель площею 2087,7 кв.м. - Білицькій селищній раді Полтавського району Полтавської області є правомірною та підлягає задоволенню.

Статтею 53 ГПК України передбачено право прокурора звертатися до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Решетилівською окружною прокуратурою 04.01.2022 р. скеровано на адресу Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області лист про самостійне вжиття заходів щодо визнання недійсним договору оренди нерухомого майна та його повернення у комунальну власність (а.с. 40).

Необхідність втручання органів прокуратури з метою захисту інтересів держави виникла у зв`язку з тим, що протягом розумного строку зазначений орган самостійно не звернувся до суду з відповідним позовом, а лише звернувся до органів прокуратури з проханням вжиття заходів прокурорського реагування шляхом звернення до суду з відповідним позовом у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування на сплату судового збору (лист а.с. 43).

Наведена обставина свідчить про те, що Білицька селищна рада фактично самоусунулася від виконання покладених на неї повноважень щодо відновлення законності у спірних правовідносинах та не вжила жодних заходів щодо поновлення інтересів держави. Бездіяльність селищної ради призводить до незаконного використання нерухомого майна комунальної власності.

Враховуючи викладене, підставами для подачі даного позову та представництва інтересів Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області є тривале невжиття останньою жодних заходів, спрямованих на визнання недійсним договору оренди майна та повернення його у комунальну власність, і є виключними випадками, що встановлено вимогами статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру», на усунення виявлених порушень та захисту інтересів держави прокурором пред`являється цей позов.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись статтями 123, 129, 130, 185, 209, 210, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір № 1 оренди майна від 05.10.2020 р., що укладений між Фізичною особою-підприємцем Халявою Олегом Григоровичем та Чорбівською сільською радою.

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Халяву Олега Григоровича (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) повернути нежитлові будівлі площею 2087,7 кв.м., а саме: вагова - 21 м. кв.; критий тік; приміщення № 1 (склад) - 635,2 м. кв.; приміщення № 2 (склад) - 632,6 м. кв.; вагова - 22,5 м. кв.; склад - 771 м. кв., що знаходиться за адресою: с. Чорбівка, вул. Центральна, 2а, Кобеляцького (наразі - Полтавського) району - Білицькій селищній раді Полтавського району Полтавської області (, вул. Кобеляцька, 53 а, смт. Білики, Полтавський район, Полтавська область, 39220).

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Халяви Олега Григоровича (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1 100-річчя Полтави, 7, реєстраційний рахунок № UA 43 06160, банк ДКСУ м. Київ, ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Полтавській обласній прокуратурі (м. Полтава, вул. 1 100-річчя Полтави, 7, ) з Державного Бюджету України судовий збір в сумі 2 481,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 120 від 26.01.2022 р., оригінал якого міститься в матеріалах справи № 917/187/22.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст.ст. 255-256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 21.06.2022 р.

Суддя Погрібна С.В.