ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Черкаси справа № 909/851/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача (в режимі відеоконференції) адвоката Басюри Л.М., відповідача адвоката Бондара К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлінк про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 27.08.2021 року звернулася в Господарський суд Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлінк (далі - відповідач), в якому просила суд припинити дію укладеного ними договору № 03112020 від 03.11.2020 року з надання послуг у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

Позов мотивовано повним і належним виконанням позивачкою своїх зобов`язань за спірним договором, свободою договору, що є однією із загальних засад цивільного законодавства, забороною використання примусової праці, ґрунтується на нормах статті 43 Конституції України, статей 3 ч. 1 п. 3, 598 ч.ч. 1, 2, 599, 627 ч. 1, 651 ч.ч. 1-3 ЦК України, статті 188 ГК України, що дає підстави для дострокового розірвання договору за її ініціативою.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.09.2021 року у справі № 909/851/21 матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлінк про розірвання договору передано до Господарського суду Черкаської області.

04.10.2021 року супровідним листом за вх. № 15816/21 матеріали за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлінк про розірвання договору надійшли до Господарського суду Черкаської області та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 909/851/21 передана судді Грачову В.М.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 909/851/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.12.2021 року, ухвалою суду від 16.12.2021 року, за клопотанням позивача, судове засідання відкладено на 18.01.2022 року, для забезпечення дотримання прав відповідача бути проінформованим про час і дату призначення судового засідання, розміщено інформацію про виклик Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлінк на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

Відповідач в особі свого представника подав суду 18.01.2022 року засобами електронного зв`язку, 20.01.2022 року на паперових носіях відзив на позов (вх. № 695/22, а.с. 89-93, 104-112), у якому заперечував проти позову з мотивів необґрунтованості і безпідставності позовних вимог, оскільки наведені позивачем обставини і встановлені договором умови виключають можливість дострокового розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою позивача, як виконавця.

Ухвалами суду від 18.01.2022 року, 21.01.2022 року, 24.04.2022 року, 24.03.2022 року задоволено клопотання відповідача про продовження строку подачі відзиву (вх. № 695/22 від 18.01.2022 року), відкладено розгляд справи по суті з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закону України № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", рекомендацій Ради суддів України 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, запропоновано усім учасникам справи направити в суд і іншим учасникам справи свої пропозиції щодо дати призначення судового засідання та можливості їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Представник позивача подав суду:

22.02.2022 року засобами електронного зв`язку клопотання (вх. № 3011/22, а.с. 197-198), в якому просив відмовити у поновленні процесуального строку відповідачу за результатами розгляду відзиву на позов;

26.04.2022 року відповідь на відзив (вх. № 4498/22, а.с. 20-210), в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач в особі свого представника подав суду 09.05.2022 року:

заяву (вх. № 4892/22, а.с. 213), в якій просив призначити справу № 909/851/21 до судового розгляду;

заперечення на відповідь на відзив (вх. № 4893/22, а.с. 217-221), в якому додатково доводив безпідставність позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою суду від 17.05.2022 року, за клопотанням відповідача, судове засідання призначено на 14.06.2022 року, забезпечено проведення судового засідання для представників сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів.

У судовому засіданні 14.06.2022 року представник позивача позов з підстав, викладених у її заявах по суті справи, підтримала і просила суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у його заявах по суті справи.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши їх заяви по суті справи, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.

03.11.2020 року між позивачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як виконавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Інтерлінк, як замовником, укладено договір № 03112020/ ОСОБА_1 (далі Договір, а.с. 15-29, 114-128), за умовами п. 1.1. якого виконавець за завданням замовника, зобов`язався надавати замовнику наступні послуги (виконувати роботи) у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, у тому числі, але не обмежуючись: послуги по тестуванню програмного забезпечення; - послуги у сфері оброблення даних (в т.ч. робота із базами даних); - розміщення інформації на веб-сторінках, веб-вузлах та веб-порталах та пов`язана із цим діяльність; - послуги, пов`язані із підтримкою Замовника в питаннях інформатизації (в т.ч. консультування з питань інформатизації); - інші необхідні послуги (роботи) в сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

Сторони погодили усі істотні умови договору, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 1.2. конкретний перелік послуг (робіт), які будуть надаватися виконавцем за цим договором, вимоги щодо кількості, якості, порядку та строків надання послуг (по кожному виду послуг) та будь-які інші умови та характеристики послуг, що сторони визнають необхідними та істотними, а також будь-які вимоги та/або рекомендації замовника до таких послуг, визначаються у електронних повідомленнях замовника (завдання замовника), направлених останнім на електронну поштову скриньку виконавця, адреса якої зазначена в цьому договорі. Завдання замовника є невід`ємною частиною цього договору і є обов`язковими для виконавця. В окремих випадках завдання замовника можуть надаватись виконавцеві за допомогою інших засобів передачі інформації (телефон, факс, Sкуре і т.д.);

п. 1.3. з моменту узгодження сторонами цього договору істотних його умов, але до моменту підписання договору, замовник зобов`язаний створити своїми засобами та за допомогою своїх ресурсів електронну поштову скриньку для виконавця та надати останньому його адресу, а також забезпечити доступ до неї виконавця. З моменту укладення цього договору виконавець буде використовувати цю електронну поштову скриньку для надання послуг (виконання робіт) по договору. Адреса, зазначеної в цьому пункті електронної поштової скриньки виконавця, зазначається в ст. 14 Юридичні адреси цього договору;

п. 2.1. послуги за цим договором надаються виконавцем у відповідності до умов цього договору та повідомлень замовника (завданнях замовника), зазначених в п. 1.2. цього договору;

п. 3.1. загальна ціна цього договору визначається як сума вартості всіх наданих послуг (виконаних робіт), відповідно до підписаних сторонами Актів наданих послуг за цим договором протягом строку його дії;

п. 3.9. оплата проводиться після підписаного сторонами Акту наданих послуг та виставленого виконавцем рахунку;

п. 4.1. надані виконавцем за цим договором належним чином послуги (викопані роботи) приймаються замовником шляхом підписання сторонами Акту наданих послуг (у двох примірниках, по одному для кожної сторони);

п. 5.1. сторони зобов`язані виконувати умови цього договору своєчасно і в повному обсязі;

п. 5.5. виконавець бере на себе зобов`язання своєчасно надавати послуги (виконувати роботи) за цим договором, вчасно завершуючи роботу за отриманими від замовника завданнями, У всіх випадках неможливості дотримання строків надання послуг (виконання робіт) незалежно від причин, що їх викликали, виконавець зобов`язаний своєчасно оповіщати про це замовника;

п. 11.1. усі спірні питання, суперечки та розбіжності, що виникають між сторонами у зв`язку із укладенням та/або виконанням цього Договору, сторони намагаються вирішити шляхом переговорів. Однак досудове (шляхом переговорів) врегулювання спору не є обов`язковим для сторін;

п. 12.1. договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 року, але не раніше повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором;

п. 12.4. дострокове розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою виконавця забороняється;

п. 12.5. - замовник може розірвати договір, з обов`язковим письмовим повідомленням виконавця не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання.

Договір підписаний повноважними представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками.

01.02.2021 року до Договору сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с. 129), в якій сторони домовились в п.3 розділу «Вартість послуг (робіт) та порядок розрахунків. Додаткові компенсаційні виплати», п. 3.2. внести зміни та з 01.02.2021 року встановити вартість робіт в рамках ітерації в розмірі 10612 грн.

Із актів виконаних робіт № 04-2021 від 05.05.2021 року, № 05-2021 від 07.06.2021 року, № 06-2021 від 05.07.2021 року, відповідних рахунків на оплату № 04-2021 від 05.05.2021 року, № 05-2021 від 07.06.2021 року, № 06-2021 від 05.07.2021 року та платіжних доручень № 2534 від 05.05.2021 року, № 2591 від 07.06.2021 року. № 2672 від 05.07.2021 року (а.с. 132-137) вбачається, що сторонами виконувався спірний Договір.

За твердженнями відповідача та відповідно до даних електронного листування позивача з представниками відповідача (а.с. 138-160) вбачається намір позивача розірвати спірний договір з липня 2021 року у зв`язку з поганим самопочуттям та необхідністю тривалого стаціонарного лікування.

Згідно довідки КНП «Обласної клінічної лікарні м. Івано-Франківська» виданої ОСОБА_1 (а.с. 161) остання зверталась до лікарні у період з « 27.06.2021 року до теперішнього часу» за виявленим діагнозом «Гострий аліментарний панкреатит(К85.0)» рекомендовано продовжити лікування у хірургічному відділенні КНП «ОКЛ ІФОР» лікуючим лікарем ОСОБА_2 , зав. відділенням ОСОБА_3

09.07.2021 року адвокат відповідача ОСОБА_4 звернувся із адвокатським запитом до КНП «Обласної клінічної лікарні м. Івано-Франківської обласної ради» з метою з`ясування обставин видачі цієї довідки позивачу (а.с. 162)

29.07.2021 року генеральний директор КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської області» Грищук О.І. листом № 1391 (а.с. 163, докази направлення а.с. 164) повідомив адвоката Бондара К.В. на його запит від 09.07.2021 року, що вказана довідка не була складена завідуючим хірургічного відділення ОСОБА_3 чи лікарем ОСОБА_5

14.07.2021 року позивач звернулася до відповідача з листом (а.с. 10-11,165-166 ), в якому з урахуванням умов договору № 03112020 від 03.11.2020 року, вимог ст. 188 ГК України, ч.3 ст. 651 ЦК України просила припинити його дію за її зверненням.

У зв`язку з відсутністю відповіді відповідача 30.07.2021 року адвокат позивача Басюр Л.М. звернувся до відповідача із адвокатським запитом (а.с. 12-13), в якому просив повідомити про отримання звернення позивача від 14.07.2021 року, наявність відповіді, уточнення інформації про наявність трудових відносин, перелік обов`язків позивача.

03.08.2021 року відповідач на звернення позивача надіслав відповідь № 1 (а.с. 30 32, 167-169, докази направлення 170), в якому заперечив проти припинення дії договору № 03112020 від 03.11.2020 року, оскільки це є порушенням умов погодженого сторонами спірного договору, пропонував приступити до виконання отриманих позивачем у червні, липні 2021 року завдань, які є невиконаними останнім.

09.08.2021 року відповідач листом № 2 повідомив адвокатське бюро «Лесі Басюри» на їх запит від 30.07.2021 року (а.с. 177-178, докази направлення а.с. 179), що додана до адвокатського запиту копія ордеру не відповідає вимогам Положення 36 та рішення Ради адвокатів України Національної асоціації адвокатів України від 04.08.22017 року № 162.

Отже, предметом позову, що розглядається у даній справі, є вимога позивача до відповідача про дострокове розірвання укладеного ними договору

№ 03112020 від 03.11.2020 року за рішенням суду.

Спірні правовідносини сторін виникли із договору № 03112020 від 03.11.2020 року, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань підряду та послуг, загальні положення про підряд, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 1 глави 61 ЦК України, загальні положення про послуги визначені главою 63 ЦК України, ст. 324 ГК України, про зобов`язання і договір розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, п.п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, присудження до виконання обов`язку в натурі, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст. 524);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1, 2 ст. 533);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ч. 1 ст. 607);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640);

зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч. 1, 2 ст. 651);

у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору (ч.ч. 1-3 ст. 652);

у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.ч. 2, 3 ст. 653);

зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань. Главою 61 врегульовано загальні положення про підряд, зокрема:

за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.ч. 1, 2 ст. 837);

у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч.ч. 1, 3 ст. 843);

строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846);

замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849);

замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору (ч.ч. 1, 2 ст. 850).

Главою 63 врегульовано загальні положення про послуги, зокрема:

за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901);

якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 903);

строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905);

збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що 03.11.2020 року позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , як виконавець, та відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Інтерлінк, як замовник, уклали договір № 03112020/ ОСОБА_1 , за умовами якого виконавець за завданням замовника зобов`язався надавати замовнику наступні послуги (виконувати роботи) у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, у тому числі, але не обмежуючись: послуги по тестуванню програмного забезпечення; послуги у сфері оброблення даних (в т.ч. робота із базами даних); розміщення інформації на веб-сторінках, веб-вузлах та веб-порталах та пов`язана із цим діяльність; послуги, пов`язані із підтримкою Замовника в питаннях інформатизації (в т.ч. консультування з питань інформатизації); інші необхідні послуги (роботи) в сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

Пунктами 5.1., 5.5 Договору сторони погодили, що зобов`язані виконувати умови цього договору своєчасно і в повному обсязі; виконавець взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати послуги (виконувати роботи) за цим договором, вчасно завершуючи роботу за отриманими від замовника завданнями, У всіх випадках неможливості дотримання строків надання послуг (виконання робіт) незалежно від причин, що їх викликали, виконавець зобов`язаний своєчасно оповіщати про це замовника.

Також пунктами 12.1., 12.4. Договору сторони визначили строк його дії до 31.12.2021 року, але не раніше повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором; дострокове розірвання договору в односторонньому порядку за ініціативою виконавця забороняється.

Договір № 03112020 від 03.11.2020 року виконувався сторонами, однак в липні 2021 року позивачка пославшись на погіршення стану здоров`я та необхідності тривалого лікування просила припинити дію договору № 03112020/ ОСОБА_1 від 03.11.2020 року, на підтвердження наявності підстав для розірвання договору позивачка надала довідку КНП «Обласної клінічної лікарні м. Івано-Франківської обласної ради». Відповідач, спростовуючи доводи позивача, надав докази, недійсності виданої довідки позивачу оскільки заперечена генеральним директором КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської області» Грищуком О.І. в листі № 1391від 29.07.2021 року.

З урахуванням п. 11.1. Договору, 14.07.2021 року позивачка звернулася до відповідача з листом, в якому з урахуванням вимог ст. 188 ГК України і ст. 651 ЦК України, просила припинити дію договору № 03112020 від 03.11.2020 року. Однак відповідач листом № 1 від 03.08.2021 року заперечив проти цього.

Позивач, як виконавець, при підписанні Договору, була обізнана і погодилася з умовами п. 12.4. договору щодо неможливості дострокового розірвання договору в односторонньому порядку. Сторони не домовились про дострокове припинення Договору на підставі п. 11.1. Договору, доказів істотного порушення відповідачем умов Договору, внаслідок якого завдана цим позивачці шкода значною мірою позбавляла б її того, на що вона розраховувала при укладенні договору, матеріали справи не містять.

Оскільки у випадку, що розглядається у цій справі, суд не вбачає обставин для припинення зобов`язань за договором на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України України, а тому відсутні і підстави для задоволення позову.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору, наведені норми законодавства і судової практики суд надає перевагу доводам відповідача, викладеним у його запереченнях проти позову, а позов про розірвання договору визнає необґрунтованим, недоказаним і з цих підстав у його задоволенні відмовляє повністю.

Судові витрати позивача, у відповідності до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлінк про розірвання договору № 03112020 від 03.11.2020 року відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.07.2022 року.

Суддя В.М. Грачов