ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022м. ДніпроСправа № 904/435/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) до Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, буд. 12, ідентифікаційний код 37871443) про стягнення 172 999,68 грн. 10% штрафу за відмову від поставки товару за договором №67/20 від 24.04.2020

СУТЬ СПОРУ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №350/153/194/ис від 28.01.2022 про стягнення з Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" 172 999,68 грн. 10% штрафу за відмову від поставки товару за договором №67/20 від 24.04.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №67/20 від 24.04.2020 в частині своєчасної та повної поставки товару.

Ухвалою суду від 09.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/435/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/435/22 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - позивач, замовник) та Приватним підприємством "Науково-виробниче підприємство "Спецтехкапітал" (далі - постачальник, відповідач) 24.04.2020 укладено договір про закупівлю № 67/20 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого найменування товару: акумуляторні батареї (31440000-2) (акумуляторні батареї) (лот №1 - акумуляторна батарея NCSP В 25150 RM або еквівалент, а саме акумуляторна батарея NCSP В 25150 RM).

Відповідно до пункту 1.2 договору постачальник зобов`язався поставити замовникові товар у кількості та у терміни визначені у специфікації товару (додаток №1 до договору). Замовник зобов`язався прийняти та оплатити такий товар.

Згідно з п.3.1 договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.07.2020, сума договору становить 1 729 996,80 грн., у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 288 332,80 грн. Ціна товару визначені у протоколі погодження ціни (додаток №2 до договору) за результатами проведення електронного аукціону.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що строк постачання товару: згідно зі специфікацією товару (додаток №1 до договору). Товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору.

Між сторонами укладено специфікацію товару в якій встановлено, що термін постачання товару включно до 01.10.2020 за письмовим повідомленням замовника. Вартість товару 1 729 996,80 грн., у тому числі ПДВ (20%).

Відповідно до пункту 5.4 договору датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1) акту прийому поставленого товару (форма - додаток №3 до договору). Замовник затверджує Акт прийому поставленого Товару (форма - додаток №3 до договору) при наявності Акта приймання передачі (форма - додаток 22, до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440).

Відповідно до п. 6.3 договору, постачальник зобов`язаний здійснити постачання товару в терміни, відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 7.2 договору штрафні санкції до постачальника за порушення строків (термінів) постачання товару не застосовуються з моменту затвердження без претензій Акту приймання-передачі (форма - додаток 22, до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440).

За порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.3 та 5.1 договору виконавець сплачує пеню у розмірі 0,1% відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. У разі непостачання та/або відмови від постачання товару сплачується штраф у розмірі 10% вартості непоставленого товару.

Відповідно до пункту 8.1 договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання договору.

Відповідно до пункту 8.2 договору, сторони домовилися, що достатнім доказом існування обставин, зазначених у пункті 8.1 договору та строку їх дії служать документи, які видаються уповноваженими органами.

Договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору - включно до 31.12.2020, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання (п.10.1 договору).

29 квітня 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 на адресу відповідача надіслано письмове повідомлення №350/1/685 про готовність до виконання умов договору №67/20 від 24.04.2020.

10 вересня 2020 року за вих. №527 відповідачем на адресу позивача надіслано повідомлення про затримку постачання товару. Відповідач мотивував неможливість своєчасної поставки у зв`язку із форс-мажорними обставинами, а саме через епідемію COVID-19. При цьому постачальник просив продовжити строки поставки до 30.11.2020 включно з правом дострокової поставки.

02 жовтня 2020 року за вих. №350/129/120/3/2306/пс позивач звернувся з листом до відповідача, в якому вказав, що у зв`язку із відсутністю відповідного підтверджуючого документу від уповноважених органів, які могли б підтвердити форс-мажорні обставини при постачанні товару у терміни визначені умовами договору подовження строків постачання неможливе.

03 жовтня 2020 року за вих. №350/129/120/3/2307/пс позивач звернувся з листом до відповідача в якому просив повідомити уточнені строки поставки акумуляторних батарей та повідомив, що з 01.10.2020 починають діяти вимоги розділу VII договору (відповідальність сторін).

30 листопада 2020 року за вих. №350/129/120/3/2869/пс позивач повторно звернувся з листом до відповідача в якому повторно уточнював строки поставки товару.

01 грудня 2020 року за вих. №670 відповідач надіслав на адресу позивача листа про необхідність укладення додаткової угоди з попередньою оплатою товару також вказав на велику заборгованість зі сторони клієнтів, що на його думку ускладнює можливість виконання договірних зобов`язань.

07 грудня 2020 року за вих. №350/129/120/3/2942/пс позивач надіслав на адресу відповідача листа в якому вказав, що умовами Тендерної документації відкритих торгів на закупівлю акумуляторних батарей можливість укладання додаткової угоди щодо попередньої оплати відсутня.

11 грудня 2020 року за вих. 688 відповідач повідомив, що має намір поставити нікель кадмієві батареї до 31 травня 2021 року.

В подальшому 06.01.2021 за вих. №350/1/52/пс позивач надіслав на адресу відповідача претензію про сплату пені та штрафу за порушення терміну виконання зобов`язань відповідно до умов договору про закупівлю товару за державні кошти від 24.04.2020 №67/20.

31 березня 2021 року за вих. №350/129/120/43/494/пс позивач надіслав на адресу відповідача лист щодо надання інформації про задоволення претензії.

02 квітня 2021 року за вих. №350/1/596/пс позивач вкотре звернувся до відповідача з метою витребування інформації щодо стану справ із задоволення претензій про сплату пені та штрафу.

У зв`язку із непостачанням товару позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 10% штрафу за відмову від поставку товару в сумі 172 999,68 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача 10% штрафу за відмову від поставку товару в сумі 172 999,68 грн.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк дії договору, наявність прострочення поставки товару.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На час прийняття рішення, доказів поставки товару сторонами до матеріалів справи не надано. Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає його правильним, суд вбачає підстави для задоволення вимоги та стягнення з відповідача 172 999,68 грн. 10% штрафу за відмову від поставки товару за договором №67/20 від 24.04.2020.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за результатами аналізу всіх наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Враховуючи викладені обставини та надаючи оцінку наявним у справі доказам господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 595,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" про стягнення 172 999,68 грн. 10% штрафу за відмову від поставки товару за договором №67/20 від 24.04.2020 задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Спецтех Капітал" (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, буд. 12, ідентифікаційний код 37871443) на користь Військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 172 999,68 грн. 10% штрафу за відмову від поставки товару за договором №67/20 від 24.04.2020 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 595,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв