ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року м.Дніпро Справа № 904/3923/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник відповідача Демченко Андрій Григорович (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 року, прийнятої за результатами розгляду заяви Комунального підприємства "Криворіжтепломережа" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 904/3923/20

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

про стягнення 212 007,95 грн. збитків, пені, інфляційних та 3% річних.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021р. Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернувся до суду із заявою про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 року у справі №904/3923/20 заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" № 262/07 від 13.12.2021 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково.

Суд визнав таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 у справі №904/3923/20 в частині стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 68 923,10 грн. пені, 13 514,33 грн. 3% річних, 18 068,41 грн. індексу інфляції.

В іншій частині вимог заяви в задоволенні відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач -Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі та скасувати ухвалу суду від 17.01.2022 року в частині задоволення заяви боржника та винести постанову, якою відмовити Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 у справі №904/3923/20 таким, що не підлягає виконанню.

Апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених судом, дійсним обставинам справи; незаконність і необґрунтованість ухвали, оскільки вона не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх юридичних фактів, що мають суттєве значення для вирішення справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що приписи Закону України №1730 "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних і теплоенергуючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не наділяють суд процесуальною можливістю визнавати недійсними видані виконавчі документи, а обов`язок відповідача перед позивачем за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області є дійсним та не припинений.

На думку апелянта, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Апелянт посилається на те, що Боржник не є учасником процедури врегулювання заборгованості, оскільки з даних Реєстру, розміщеного на офіційному сайті Мінрегіону не вбачається, що Боржник включений до нього в частині врегулювання заборгованості саме перед НАК Нафтогаз України, тобто за Стягувачем у виконавчому провадженні ВП №55475547.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022р. у справі №904/3923/20 та відмови у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.05.2022 року розгляд справи №904/3923/20 призначено в судовому засіданні на 27.06.2022 року об 09:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №207.

В судовому засіданні представник відповідача -Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

27.06.2022 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" із позовом про стягнення 68 923,10 грн. - пені, 18 068,41 грн. - індексу інфляції, 13514,33 грн. - 3 % річних, 111502,11 грн. - збитків, мотивуючи свої вимоги порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020, залшеним без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.02.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020, позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 68 923,10 грн. пені, 13514,33 грн. 3% річних, 18068,41 грн. індексу інфляції, 111 502,11 грн. збитків, 3 180,12 грн. судового збору.

На виконання рішення суду, господарським судом Дніпропетровської області був виданий наказ від 23.02.2021 №904/3923/20, який перебуває на виконанні у Центрально-Міському відділі ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро, виконавче провадження №64871428 .

Звертаючись до суду із заявою про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021р. таким, що не підлягає виконанню, боржник - Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа посилався на вимоги ст.7 ЗУ Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруюючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення в редакції Закону від 14.07.2021 р. № 1639-ІХ, відповідно до яких повинно бути здійснено списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до ст. 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до ст. 4 цього Закону.

Задовольняючи частково заяву про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021р. таким, що не підлягає виконанню у справі № 904/3923/20, господарський суд першої інстанції виходив з того, що ч. 3 ст. 7 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних і теплоенергуючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" є нормою прямої дії, застосування приписів якої не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до 1 червня 2021 року. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а тому наказ в частині стягнення на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 68 923,10 грн. пені, 13 514,33 грн. 3% річних, 18 068,41 грн. індексу інфляції, не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

29.08.2021р. набрав чинності Закон України від 14.07.2021р. N 1639-IX Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу (далі Закон № 1639-ІХ), яким, між іншим, внесено зміни до Закону України від 03.11.2016р. №1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення " (далі Закон №1730-VIII).

За приписами ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення " в редакції, з урахуванням змін, внесених Законом від 14.07.2021р. №1639-IX, визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

На відміну від приписів ст. 2 Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу, законодавець не обмежив дії Закону N 1730-VIII на суб`єктів, в залежності від включення їх до Реєстру.

Згідно із ст. 7 Закону 1730-VIII, із змінами, внесеними Законом від 14.07.2021р., на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Проаналізувавши Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення та Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, суд зауважує, що встановлений законодавцем обов`язок списати заборгованість з неустойки, 3% річних, інфляційних витрат, має на меті вилучення з обліку кредитора, та як наслідок, звільнення боржника від додаткового навантаження, в умовах повного виконання основного зобов`язання задля забезпечення досягнення мети Закону 1730-VIII, а саме забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Суд зауважує, що встановлений Законом обов`язок списати заборгованість виникає у стягувача з моменту набрання ним чинності. Заперечення позивача, в умовах чітко встановлених та підтверджених судом в межах цієї справи боргових зобов`язань, не може впливати на права відповідача бути вільним від боргів, які підлягають списанню.

Зі змісту абзацу 4 ч. 1 ст. 1 Закону до заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону віднесена заборгованість за спожиті енергоносії та заборгованість з різниці в тарифах. Під процедурою врегулювання заборгованості законодавець визначив заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до акту звіряння розрахунків, станом на 31.05.2021р., між КПТМ Криворіжтепломережа та АТ НАК Нафтогаз України сума основного боргу за договором постачання природного газу №3490/18-БО-5/ПТ від 05.10.2018р. відсутня. Заборгованість становить 215 188,07 грн., з яких: інфляційні втрати 18 068,41 грн., 3% річних 13 514,33 грн., пеня 68 923,10 грн.

З контекстного змісту Закону №1730-VIII випливає, що вказана вище заборгованість та заборгованість з 3% річних , неустойки, інфляційних витрат відокремлені законодавцем, хоча остання заборгованість включається у довідку для включення в реєстр, але вона відображається із основною заборгованістю, яка підлягає врегулюванню згідно Закону Неможливість внесення до реєстру основної заборгованості, яка погашена станом на 1 червня 2021 року, на погляд суду, унеможливлює та робить недоцільним внесення заборгованості зі сплати неустойки, 3 % річних та інфляційних витрат, в умовах відсутності боргу, який підлягає врегулюванню за Законом.

Така позиція суду узгоджується із ч.2 ст. 7 Закону №1730-VIII, за якою нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року.

Таким чином, відсутність основного боргу та обов`язок списати неустойку (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних з дня набрання чинності Законом, виключає будь - який їх облік у реєстрі, який формується в нової редакції після набрання Законом чинності.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Оскільки основна заборгованість за природний газ була сплачена до 01.06.2021р., тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що нарахована на основну заборгованість пеня, інфляційні нарахування та проценти річних підлягають списанню у силу вимог Закону.

При цьому, доводи апелянта про те, що приписи Закону №1730 не наділяють суд процесуальною можливістю визнавати недійсними видані виконавчі документи є безпідставними, оскільки суд не визнавав виконавчий документ недійсним, а ухвалив рішення про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в силу положень ч.2 ст. 328 ГПК України у зв`язку з врегулюванням заборгованості шляхом списання згідно Закону №1730-VIII.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без зміни.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022р. у справі №904/3923/20 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.06.2022року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя М.О.Дармін