РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2022Справа № 910/12459/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 910/12459/21

за позовом Комунального підприємства "Бессарабський ринок" (Бессарабська площа, 2, м. Київ., 01024, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (вул. Казимира Малевича 47/49, )

про стягнення 464 533,20 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (далі - відповідач) про стягнення 464 533, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про внесення змін (від 30.09.2020) до договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду від 04.12.2019 №2282-1 та договору №127 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів від 19.06.2017 і додаткових угод до нього, а також договору № 25 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача від 10.03.2021, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 464 533, 20 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.09.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач навів свої заперечення проти позовних вимог, зокрема з тих підстав, що позивач безпідставно покладає відшкодування невірно розрахованих витрат на відповідача, розмір яких не підтверджений, при цьому позивач заявив вимоги за період, у якому сторони взагалі не узгоджували перелік витрат, які підлягають відшкодуванню.

Разом із відзивом на позовну заяву додано клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Також одночасно з відзивом відповідач подав клопотання про витребування доказів, а саме: первинних бухгалтерських документів за період часу з 01.01.2019 по 31.12.2019 та за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, також за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 на підтвердження витрат позивача по утриманню ринку.

Також відповідач подав клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи для отримання відповідей на питання: 1) чи підтверджуються документально витрати комунального підприємства "Бессарабський ринок" по договорам, заборгованість відповідача за якими за визначений період є предметом спору, та 2) якою є фактична сума документально підтверджених витрат комунального підприємства "Бессарабський ринок" по договорам, заборгованість відповідача за якими за визначений період є предметом спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання на 29.09.2021

29.09.2021 через загальний відділ діловодства суду представником Комунального підприємства "Бессарабський ринок" подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що розмір витрат визначено в укладених з відповідачем договорах та в додатках до них, які є невід`ємною їх частиною, і не потребують подальшого документального підтвердження, в свою чергу закінчення дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки такою підставою ж виконання, проведене належним чином, відтак, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також 29.09.2021 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої додатково просить розірвати договір №25 від 10.03.2021 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів.

У судовому засіданні 29.09.2021 судом повідомлено про оголошення перерви до 07.10.2021.

Разом з тим, суд зазначає про відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 29.09.2021.

У поданій заяві позивачем заявлено додаткову вимогу про розірвання договору №25 від 10.03.2021 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Отже фактично позивачем подано заяву про зміну предмета позову.

Частиною 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Перше судове засідання у даній справі відбулось 29.09.2021, тобто кінцевим строком для подання заяви про зміну предмета позову є 25.09.2021 включно.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

06.10.2021 через загальний відділ діловодства позивачем подано заперечення щодо клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи, обґрунтоване тим, що відповідач погодився з тарифами відшкодування витрат під час укладання договорів та у подальшому листуванні з позивачем не оспорював розміри заборгованості та неодноразово просив про відтер мінування погашення заборгованості, клопотання відповідача про призначення експертизи не є предметом доказування даного спору.

06.10.2021 через загальний відділ діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" подано заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначає, що позивач заявляє значно завищені витрати, фактичні витрати неможливо встановити без первинних бухгалтерських документів, позивач невірно визначив площу об`єкта, на які необхідно проводити розрахунок витрат, крім того заява про збільшення розміру позовних вимог підлягає поверненню, оскільки фактично позивач змінює підстави позову та подав її з порушенням процесуальних строків.

У судовому засіданні 07.10.2021 суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Згідно з ч.1-2 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Статтями 76, 77 ГПК України, якими встановлено процесуальні критерії належності та допустимості доказів, передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи вирішується судом після вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

При цьому приписами статті 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

Із врахування вище наведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи, оскільки не вбачає дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

У судовому засіданні 07.10.2021 судом оголошено перерву до 28.10.2021.

27.10.2021 через загальний відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" подано доводи та міркування щодо питань, які виникли під час судового засідання 07.10.2021, де відповідач висловив свою позицію щодо правових підстав позову та доказів, що додані до заяви, також до помилковості розрахунку витрат на 1кв.м. площі, щодо необхідності витребування первинних бухгалтерських документів та відсутності у позивача правових підстав для подачі позову до суду за період часу з 01.11.2019 по 01.03.2021.

28.10.2021 через загальний відділ діловодства суду відповідачем також подано клопотання про закриття провадження у справі в порядку п. 2. ч. 1. ст. 231 ГПК України, обґрунтоване тим, що на час подачі позову був відсутній предмет спору, оскільки сторони шляхом підписання графіку погашення заборгованості внесли зміни до договору №127 від 19.06.2017 та договору №25 від 10.03.2021 щодо строків сплати відшкодувань на утримання майна, переданого в оренду.

Також 28.10.2021 відповідачем подано клопотання про витребування оригіналу доказу (документа) для огляду, а саме: графіка погашення заборгованості ТОВ "Київська транспортно-сервісна група" перед КП "Бессарабський ринок" по комунальним витратам та витратам на утримання нежитлового приміщення зг.дог.№25 від 10.03.21 (дог. №127 від 19.06.17).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 постановлено справу №910/12459/21 розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.11.2021.

12.11.2021 до відділу діловодства суду представником позивача подано заперечення щодо клопотання про закриття провадження у справі

12.11.2021 через загальний відділ діловодства суду позивач подав заперечення щодо клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений сторонами в укладеному договорі № 25 від 10.03.2021, відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі.

16.11.2021 до відділу діловодства суду представником відповідача подано пояснення до клопотання про закриття провадження у справі, в якому відповідач на підставі своїх розрахунків на основі графіка погашення заборгованості ТОВ "Київська транспортно-сервісна група" перед КП "Бессарабський ринок" по комунальним витратам та витратам на утримання нежитлового приміщення згідно договору №25 від 10.03.2021 (Договору № 127 від 19.06.2017 року) стверджує, що відсутній предмет спору за період з листопада 2019 року по 31 березня 2021 року, оскільки відповідно графіку погашення заборгованості термін сплати заборгованості не настав, а позовні вимоги по стягненню заборгованості за період з 1 квітня по 30 червня 2021 року не підлягають задоволенню, оскільки, на думку відповідача, позивач не надав належних доказів виникнення заборгованості, відтак провадження підлягає закриттю.

У підготовчому засіданні 18.11.2021 судом оголошено перерву до 02.12.2021.

29.11.2021 через канцелярію суду позивач подав пояснення щодо предмета та підстав позовних вимог, в якому зазначив, що предметом позову є матеріальна вимога до відповідача за договорами № 127 від 19.06.2017 та № 25 від 10.03.2021, за якими відповідач не здійснював платежі. Також відповідачем не були сплачені суми в терміни відповідно до графіка погашення заборгованості. Відтак, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/12459/21 до розгляду по суті на 12.01.2022.

30.12.2021 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про долучення у матеріали справи № 910/12459/21 висновку спеціаліста. До клопотання було надано висновок вих. № 24/12-2021 від 24.12.2021, виконаний ТОВ "Аудиторська група "Міжнародна правова безпека" на замовлення ТОВ "Київська транспортно-сервісна група" за копіями первинних бухгалтерських документів, що були надані КП "Бессарабський ринок" на вимогу суду у справі № 910/12462/21 на підтвердження понесення витрат на утримання об`єкта оренди за адресою: м. Київ, Бессарабська площа, 2.

Судове засідання, призначене на 12.01.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н. І. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 розгляд справи по суті призначено на 02.02.2022.

02.02.2021 до відділу діловодства суду представником відповідача подано заперечення на пояснення позивача від 30.11.2021, у якому просив суд закрити провадження у справі про стягнення боргу у сумі 348 188,01 грн. за період з 01.11.2019 по 30.06.2021 за відсутності, на думку відповідача, предмету спору та відмовити позивачеві у задоволенні позову про стягнення 116 345,19 грн. за період квітень-червень 2021 у зв`язку з неузгодженістю витрат, що підлягають компенсації.

У судовому засіданні 02.02.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, в свою чергу представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити.

У судовому засіданні 02.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" укладено договір №2282 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

31.01.2019 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (далі - підприємство-балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (далі - орендар) укладено договір про внесення змін до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 04.12.2019 року №2282-1, за умовами п. 1.1. якого орендодавець на підставі протоколів засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.10.2019 року №37/172 та від 17.12.2019 року № 50/185 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 3.9. цього договору вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з підприємством або організаціями, що надають такі послуги.

Згідно з підпунктом 4.2.11. пункту 4.2. договору №2282-1 орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання.

У разі відсутності можливості укладання прямих договорів з підприємствами- постачальниками послуг (водопостачання, газ, теплова енергія та ін.). орендар відшкодовує витрати підприємства-балансоутримувача за надані послуги у відповідності до окремо укладених договорів на підставі даних обліку (лічильників).

Пунктом 4.2.12 договору №2282-1 сторони також погодили обов`язок орендаря самостійно сплачувати на підставі договору з підприємством-балансоутримувачем пропорційно орендованій площі, частку витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж та компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, за послуги з управління об`єктом нерухомості.

У відповідності до вказаних положеннями діяв, зокрема, укладений між Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (далі - підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (далі - орендар) договір №127 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів (далі - договір №127).

До вказаного договору вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод.

Так, додатковою угодою №1 від 27.04.2018 до договору №127 викладено п.п. 1.1.1. п. 1.1. договору №127 у новій редакції, згідно з якою комунальні витрати на утримання нежитлового приміщення, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та на дату початку дії цього договору в місяць становить: 657, 16 грн, з урахуванням ПДВ згідно з додатком №1, що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

Витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та на дату початку дії цього договору становить: 20 419, 46 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком №2, що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди (п. 1.1.2 п. 1.1. договору №127 в редакції, викладеній у додатковій угоді №1).

Додатковою угодою №2 від 10.03.2021 до договору №127 сторони погодилися, що умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами з 27.10.2019 відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України і діє до 31.12.2020 включно, але не більше ніж до початку проведення ремонтно-реставраційних робіт Бессарабського ринку або до прийняття Київською міською радою рішення щодо використання будівлі (п. 6.1. договору №127 в редакції, викладеній у додатковій угоді №2).

Сторони вирішили у договорі слова та цифри "28.10.2016" №2282" замінити на слова та цифри "04.12.2019 року №2282-1" (п. 6.1. договору №127 в редакції, викладеній у додатковій угоді №2) (п. 2 додаткової угоди №2).

Також 10.03.2021 між Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (далі - підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (далі - орендар) укладено договір №25 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів (далі - договір №25), за умовами п. 1.1. якого за цим договором орендар зобов`язується відшкодувати підприємству комунальні витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів.

Згідно з пунктом 1.2. договору №25 за користування та обслуговування об`єкта оренди орендар сплачує щомісячно підприємству:

Відшкодування за комунальні витрати на утримання нежитлового приміщення, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить: 2 228, 62 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком №1, що є невід`ємною частиною цього договору (п.п. 2.1.1.).

Витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить 36 553, 11 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком №2, що є невід`ємною частиною цього договору (п. п. 2.1.2.).

Сторони погодили, що умови цього договору застосовуватимуться до відносин, що виникли між сторонами з 01.01.2021 і діють до 31.12.2021 включно, відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України (п. 7.1. договору №25).

Як зазначає позивач, відповідачем з листопада 2019 року не сплачувались платежі за договорами про відшкодування №127 та №25, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 464 533, 20 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладені між сторонами договори №25 та №127 є договорами про надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктом 5 частини 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до частини 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Умовами пункту 1.1. договору №127 сторони погодили розмір витрат щомісяця на утримання нежитлового приміщення, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та на дату початку дії цього договору 657, 16 грн, з урахуванням ПДВ, а також витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та на дату початку дії цього договору становить: 20 419, 46 грн з урахуванням ПДВ.

В свою чергу, умовами п. 1.2. договору №25 за користування та обслуговування об`єкту оренди орендар сплачує щомісячно підприємству відшкодування за комунальні витрати на утримання нежитлового приміщення, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить: 2 228, 62 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком №1, що є невід`ємною частиною цього договору (п.п. 2.1.1.); витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить 36 553, 11 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком №2, що є невід`ємною частиною цього договору (п. п. 2.1.2.).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

При цьому, наявний у матеріалах справи Графік погашення заборгованості ТОВ "Київська транспортна сервісна група" перед КП "Бессарабський ринок" по комунальним витратам та витратам на утримання нежитлового приміщення зг.дог. №25 від 10.03.2021 (дог. №17 від 19.06.2017) не змінює порядку розрахунків, погодженого між сторонами у договорах, адже по суті не є додатковою угодою до договору.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту умов договору №25 і договору №127, строк виконання грошового зобов`язання з відшкодування за комунальні витрати на утримання нежитлового приміщення за договорами на момент розгляду справи настав.

Разом з цим, умовами договору №25 і договору №127 не передбачено обов`язку підприємства надавати будь-які первинні бухгалтерські документи на підтвердження фактичного понесення таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, додатками до договору №127 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства - балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів від 19.06.2017 та договору №25 про відшкодування комунальних та витрат підприємства-балансоутрисувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, що є невід`ємними частинами даних договорів, сторонами визначено розмір суми відшкодування витрат підприємства - балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів.

За таких підстав, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо необґрунтованості розрахунків сум відшкодувань, оскільки вони є невід`ємними частинами договорів, визначених в якості підстави позову, які в установленому законом порядку не визнані судом недійсними та є чинними на час розгляду даної справи, й сторони під час укладення вказаних договорів погодили їх суттєві умови та розмір витрат на утримання орендованого майна.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договорами №25 та №127 свідчить і відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Тоді як, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договорами про відшкодування витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП «Бессарабський ринок» на утримання орендованого майна та інших платежів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором №127 за період з листопада 2019 по грудень 2020 - 231 842, 82 грн та за договором №25 за період з січня 2021 по червень 2021 - 232 690, 38 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відтак, враховуючи, факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати відповідачем відшкодування за комунальні витрати на утримання нежитлового приміщення, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 464 533, 20 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Бессарабський ринок" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 86, 232, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Бессарабський ринок" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група» (вул. Казимира Малевича 47/49, ) на користь Комунального підприємства «Бессарабський ринок» (Бессарабська площа, 2, м. Київ., 01024, ) заборгованість в сумі 464 533 (чотириста шістдесят чотири тисячі п`ятсот триста три ) грн. 20 коп., та 6968 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. на лікарняному та відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2022

Суддя Наталія Ягічева