ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.06.2022 Справа № 908/866/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сороки Миколи Андрійовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «ІРБІС» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Правди, буд. 80-Д)

про стягнення 33552,37 грн.

ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець Сорока Микола Андрійович звернувся до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою від 15.06.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «ІРБІС» про стягнення заборгованості в сумі 28198,07 грн., пені в сумі 2078,16 грн., трьох процентів річних в сумі 273,48 грн. та інфляційних витрат в сумі 3002,66 грн. за договором № 62 про надання послуг термінового виїзду групи реагування на інформаційні повідомлення з об`єктів від 01.02.2020, що разом складає 33552,37 грн.

При цьому в пункті 7 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить розглянути справу за цим позовом в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2022 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому просить відстрочити вимогу щодо оплати судового збору за вимогами про стягнення заборгованості за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Сороки Миколи Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна компанія «ІРБІС» до винесення судом відповідного рішення у справі. Вказане клопотання мотивоване тим, що через військову агресію Російської федерації та введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану на території України господарська діяльність позивача фактично призупинена. Вказує, що більша частина клієнтів позивача знаходились у Київській області, яка тривалий час перебувала в епіцентрі активних бойових дій, а заборгованість з оплати послуг позивача складає більше 100 000 грн. Зазначає, що все це призвело до дуже скрутного фінансового стану позивача, а відстрочення та розстрочення сплати судового збору особи, яка через важкий фінансовий стан не може його сплатити, як механізм спрямовано на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно із ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

За змістом п. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (з наступними змінами та доповненнями), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно із пунктом 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 № 211 при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Форма опису вкладення (ф. 107) передбачає, що внесення виправлень до опису вкладення не допускається, про що зазначено безпосередньо на бланку опису вкладення.

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу(ам) та іншим учасникам справи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Позивач в позовній заяві зазначив, що не має можливості направити копію позовної заяви відповідачу національним поштовим оператором - Укрпошта, оскільки він не здійснює пересилання поштових відправлень на тимчасово окуповані території. Вказує, що направляє позовну заяву з додатками наявним можливим способом - шляхом направлення на офіційну (яка міститься в державному реєстрі) електронну пошту.

В якості доказу направлення копії позовної заяви з додатками на офіційну електронну адресу відповідача позивач надав відповідну роздруківку від 15.06.2022.

Втім докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача у спосіб та порядку, передбачені нормами чинного ГПК України, позивач суду не надав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Нормою ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2022 рік" № 1928-ІХ від 02.12.2021 встановлено, що з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

Згідно із п. п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом розгляду поданого позову є вимога про стягнення коштів в загальній сумі 33552,37 грн., що є вимогою майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, вбачається що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан позивача.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, обов`язковою умовою для відстрочення від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов`язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст.ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення, відстрочення від сплати судового збору.

Вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За змістом положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади).

Відтак, відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Водночас, законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов`язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

Враховуючи положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір", наведені позивачем обставини щодо фактичного призупинення господарської діяльності, наявності заборгованості клієнтів з оплати послуг перед позивачем, не можуть вважатися безумовною підставою для надання позивачу відстрочки сплати судового збору. Крім того, будь-яких доказів на підтвердження свого складного фінансового становища позивач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність Фізичною особою-підприємцем Сорокою Миколою Андрійовичем існування передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» підстав для відстрочення сплати судового збору, відтак клопотання Фізичної особи-підприємця Сороки Миколи Андрійовича про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві зазначив, що у лютому 2022 року ним окрім абонентського обслуговування було здійснено 4 направлення групи швидкого реагування на об`єкти відповідача через отримання тривожних сповіщень від працівників замовника, що підтверджується витягом з електронної бази Пульту централізованого спостереження позивача.

Однак, витяг з електронної бази Пульту централізованого спостереження позивача позивач до позовної заяви не надав, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України.

Таким чином, позивачем при поданні позовної заяви до суду порушено приписи п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 164 ГПК України, ст. 172 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати:

- докази сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. (платіжні документи в оригіналі);

- докази направлення копії позовної заяви з додатками згідно поіменного переліку на адресу відповідача у спосіб та порядку, передбачені нормами чинного ГПК України (з описом вкладення в оригіналі);

- витяг з електронної бази Пульту централізованого спостереження позивача (щодо здійснення 4 направлення групи швидкого реагування на об`єкти відповідача у лютому 2022 року).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб.

15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон України «Про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада ухвалила Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, - до 25 травня 2022 року.

22.05.2022 Верховна Рада ухвалила Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ Гурепка проти України № 2 наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Процесуальна рівність (засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом) забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Враховуючи відсутність у позивача можливості усунути обставини, що зумовили залишення позовної заяви без руху в частині надання доказів надсилання копії поданої до суду позовної заяви від 15.06.2022 відповідачу, суд дійшов висновку про необхідність відкладення питання щодо можливості відкриття провадження у справі до усунення обставин.

Керуючись п. 1 ч. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 174, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Сороки Миколи Андрійовича про відстрочення сплати судового збору до винесення судом відповідного рішення у справі № 908/866/22 відмовити.

Відкласти вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі № 908/866/22 до 29.08.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.06.2022 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.Г.Смірнов