ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. Справа№ 911/679/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Рудь Н.В.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Радецька Т.П. (ордер серія ЧН №101644 від 09.12.21)

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Боголюбова 23" на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі №911/679/21 (суддя Рябцева О.О., м. Київ, повний текст рішення складено 20.09.2021)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Боголюбова 23", Київська обл.,с. Борщагівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок. Боголюбова 23", Київська обл.,

м. Біла Церква

про зобов`язання передати оригінал технічного паспорту

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Боголюбова 23" (далі-позивач/ОСББ "Боголюбова 23") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок.Боголюбова 23" (далі - відповідач/ТОВ "Городок.Боголюбова 23") про зобов`язання передати оригінал технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в управлінні та обслуговуванні якого до створення ОСББ "Боголюбова 23" перебував будинок № 23, розташований за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, всупереч ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не було передано позивачу оригінал технічного паспорту на квартирний (багатоквартирний) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі № 911/679/21 за позовом ОСББ «Боголюбова 23» до ТОВ «Городок. Боголюбова 23» про зобов`язання передати оригінал технічного паспорту відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивованим, що відповідно до змісту ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та визначення уповноваженої особи паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону. Доказів того, що відповідача було обрано управителем відповідно до закону, матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що він був балансоутримувачем вказаного будинку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням ОСББ «Боголюбова 23» (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського Київської області від 22.07.2021 у справі №911/679/21 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСББ «Боголюбова 23» обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема, - ст.ст. 1, 6, 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме: ст.ст. - 4, 91, 177 Господарського процесуального кодексу України, а також

Скаржник стверджує, що на час утворення ОСББ «Боголюбова 23» балансоутримувачем будинку було ТОВ "Городок.Боголюбова 23", в якого існував обов`язок з передачі документації об`єднанню у тримісячний строк з дня його державної реєстрації, а у разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що ТОВ "Городок.Боголюбова 23" є належним відповідачем у справі, та має відповідно до закону обов`язок передати бо ж виготовити вразі відсутності, оригінал технічного паспорту на багатоквартирний будинок.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

13.12.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому ТОВ "Городок.Боголюбова 23" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі №911/679/21- без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, зокрема, зазначає, що на те, що він не був суб`єктом, на якого може бути покладено зобов`язання передати оригінал технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок по вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка. Відповідач не обирався управителем будинку в передбаченому законом порядку як до так і після створення ОСББ, не був балансоутримувачем будинку, ні замовником будівництва, а був лише надавачем послуг, які можливо віднести до п. 7 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» у справі № 911/679/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСББ «Боголюбова 23» на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/679/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/679/21; розгляд апеляційної скарги ОСББ «Боголюбова 23» на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі № 911/679/21 призначено на 14.12.2021.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та 18.01.2022 розгляд справи №911/679/21 відкладався.

24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 розгляд апеляційної скарги ОСББ «Боголюбова 23» на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі № 911/679/21 призначено на 07.06.2022.

Явка представників сторін

У судове засідання 07.06.2022 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від позивача клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача.

Позиція представників сторін у справі

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі №911/679/21 - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи, рішенням № 128 від 12.04.2016 виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області "Про визнання виконавцем послуг з обслуговування будинків та прибудинкових територій" на підставі ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" було визнано виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в будинку по вул. Боголюбова, 23 с. Софіївська Борщагівка товариство з обмеженою відповідальністю "Городок.Боголюбова 23" (код 40303348).

21.04.2018 установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 було прийнято рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Боголюбова 23".

07.05.2018 було здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Боголюбова 23"; код 42115702; місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23.

Рішенням правління ОСББ "Боголюбова 23" від 07.05.201, яке оформлено протоколом засідання правління № 2 від 07.05.2018, було вирішено взяти в управління будинок за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 з 07.05.2018 р.

Листом № 1/2018 від 14.05.2018 позивач повідомив відповідача про реєстрацію ОСББ за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, та просив створити спільну комісію з оцінки технічного стану будинку та підготувати акт приймання-передачі документів, серед яких технічний паспорт будинку і відповідна технічна документація.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 22.05.2018 р. № 1302/23 повідомив позивача, що за Актами приймання-передачі № № 1303/23, 1305/23 від 22.05.2018 передає до ОСББ "Боголюбова 23" частину технічної документації багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул. Боголюбова 23 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Як вбачається з Актів приймання-передачі №№ 1303/23, 1305/23 від 22.05.2018, ТОВ "Городок.Боголюбова 23" передало, а ОСББ "Боголюбова 23" прийняло частину технічної документації багатоповерхового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул. Боголюбова 23 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Однак технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області передано не було.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 53/2018 від 01.11.2018 , в якому, посилаючись на те, що ТОВ "Городок. Боголюбова 23" як організація, яка здійснювала обслуговування будинку до 01.05.2018, повинно було передати до ОСББ "Боголюбова 23" оригінал або належним чином завірену копію технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, просив надати вказані документи у найкоротший термін.

Проте, технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу відповідачем позивачу передано не було, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він, посилаючись на те, що відповідач, в управлінні та обслуговуванні якого до створення ОСББ "Боголюбова 23" перебував будинок № 23, розташований за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, відповідно до ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" є особою, яка зобов`язана передати позивачу оригінал технічного паспорту на вказаний будинок.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Як вже зазначалось вище, рішенням правління ОСББ "Боголюбова 23" від 07.05.2018, яке оформлено протоколом засідання правління № 2 від 07.05.2018, було вирішено взяти в управління будинок за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 з 07.05.2018.

Листом № 1/2018 від 14.05.2018 позивач повідомив відповідача про реєстрацію ОСББ за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, та просив створити спільну комісію з оцінки технічного стану будинку та підготувати акт приймання-передачі документів, серед яких технічний паспорт будинку і відповідна технічна документація.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 22.05.2018 р. № 1302/23 повідомив позивача, що за Актами приймання-передачі № № 1303/23, 1305/23 від 22.05.2018 передає до ОСББ "Боголюбова 23" частину технічної документації багатоквартирного будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул. Боголюбова 23 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Як вбачається з Актів приймання-передачі №№ 1303/23, 1305/23 від 22.05.2018 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Городок.Боголюбова 23" передало, а ОСББ "Боголюбова 23" прийняло частину технічної документації багатоповерхового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул. Боголюбова 23 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Однак технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області передано не було.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

Відповідно до ч. 18 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок (ч. 19 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Отже, обов`язок передати об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку технічний паспорт на будинок законом покладено на колишнього балансоутримувача багатоквартирного будинку або особу, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання.

Рішенням № 128 від 12.04.2016 виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області "Про визнання виконавцем послуг з обслуговування будинків та прибудинкових територій" на підставі ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" було визнано виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в будинку по вул. Боголюбова, 23 с. Софіївська Борщагівка товариство з обмеженою відповідальністю "Городок.Боголюбова 23" (код 40303348).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, що діяла на час прийняття вказаного рішення, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, що діяла на час прийняття вказаного рішення, виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у вказаній редакції було встановлено, що управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору;

В той же час пунктом 16 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону було передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Як вже зазначалось, рішенням № 128 від 12.04.2016 виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відповідача було визнано саме виконавцем зазначених послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

При цьому, статтею 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в редакції, чинній станом на час прийняття вказаного рішення, було передбачено як поняття управителя, так і виконавців окремих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, що діяла станом на час створення ОСББ, виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, що діяла станом на час створення ОСББ, передбачено, що управитель - це особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Разом з цим, пунктом 16 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону було передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

При цьому, як вірно було встановлено місцевим господарським судом доказів того, що відповідач був замовником будівництва або попереднім власником будинку за адресою: вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області, матеріали справи не містять.

При зверненні з даним позовом до суду позивачем навіть не додано до матеріалів справи декларацій про готовність об`єкта до експлуатації на "Будівництво 136 квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (1 черги забудови житлового кварталу)" від 24.10.2012 та від 16.07.2014, які, як він зазначає у позові, йому було надіслано в електронному вигляді, та передано разом з частиною технічної документації за Актами приймання-передачі №№ 1303/23, 1305/23 від 22.05.2018, що також підтверджується наявним в матеріалах справи листуванням сторін.

При цьому, відповідно до змісту ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та визначення уповноваженої особи паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону. Доказів того, що відповідача було обрано управителем відповідно до закону, матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що він був балансоутримувачем вказаного будинку.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України справа судом розглянута на підставі доказів, поданих учасниками справи. Водночас, збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду.

Положеннями ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" в редакції, що діяла на час створення ОСББ, визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

На підтвердження позовних вимог позивачем до клопотання від 17.06.2021 додано копії документів, а саме: договору № 410/23 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07.12.2016; рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за січень 2017 р.; квитанції № 0.0.735521877.1 від 28.03.2017.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з копії договору № 410/23 від 07.12.2016 вказаний договір укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Городок.Боголюбова 23" (виконавець) та ОСОБА_1 , який є власником (користувачем, орендарем) квартири АДРЕСА_1 (споживач), відповідно до п. 1 якого предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку (за адресою, вказаною в додатку № 1 до договору), споруд та прибудинкової території, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього ( ч. 2 ст. 91 ГПК України).

Відповідно до 4 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Положеннями ч. 5 ст. 91 ГПК України визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, як вірно було встановлено місцевим господарським судом, копія договору № 410/23 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07.12.2016 не засвідчена у встановленому ч. 5 ст. 91 ГПК України порядку.

Таким чином, не засвідчена належним чином копія договору № 410/23 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07.12.2016, на яку позивач посилається на підтвердження заявлених позовних вимог, за умови ненадання оригіналу не може вважатись письмовим доказом в розумінні ст. 91 ГПК України.

Копія рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за січень 2017 та копія квитанції № 0.0.735521877.1 від 28.03.2017 також не засвідчені у встановленому ч. 5 ст. 91 ГПК України порядку, відтак також не можуть вважатись письмовими доказами в розумінні ст. 91 ГПК України.

Водночас посилання представника позивача у клопотанні від 17.06.2021 р. на те, що послуга з утримання спільного майна багатоквартирного будинку і є послугою з управління майном, що свідчить про те, відповідач був управителем будинку, спростовується змістом частини 3-1 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, відповідно до якої договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Отже, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій могли бути укладені як з виконавцями таких послуг так і з управителями, визначеними згідно із цим Законом. При цьому, доказів того, що відповідач був управителем багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 до створення ОСББ, матеріали справи не містять.

Оскільки, обов`язок передати об`єднанню технічний паспорт на будинок законом покладено на колишнього балансоутримувача багатоквартирного будинку або особу, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, тому твердження позивача про те, що відповідач є тією особою, яка зобов`язана передати позивачу оригінал технічного паспорту на вказаний будинок, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених позивачем в апеляційній скарзі

Стосовно доводів скаржника викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Вказані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Право учасників справи подавати заяви та клопотання передбачено ст. 42 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною 2 наведеної статті у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

За змістом частин 1, 3, 4 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Отже, у господарському процесі отримання доказів щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, відбувається за ухвалою суду за умови, що відповідна особа подасть обґрунтоване клопотання про витребування доказів, в якому доведе, що існують труднощі з їх отриманням, зокрема, обґрунтує неможливість подати ці докази самостійно.

При цьому, як вірно було зазначено місцевим господарським судом, що подане позивачем клопотання не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України, оскільки крім того, що позивачем взагалі не зазначено, які заходи вживалися для самостійного отримання його представником (адвокатом) інформації та документів, витребувати які він просить суд, не надано доказів вжиття таких заходів та не зазначено причин неможливості самостійного отримання таких доказів, у вказаному клопотанні позивач посилається на те, що суттєвим для об`єктивного та повного розгляду справи судом є з`ясування особи, в якої перебуває оригінал технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою: вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області.

Проте, до предмету доказування у даній справі належить встановлення наявності чи відсутності обов`язку відповідача передати позивачу технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою: вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області, а не встановлення особи, в якої він перебуває. Також у вказаному клопотанні позивач просить серед інших документів витребувати оригінал технічного паспорту на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок першої і другої черги забудови житлового кварталу, розташованого за адресою вул. Боголюбова, буд. 23, с. Софіївська Борщагівка, Київської області, тобто той документ, який він просить суд зобов`язати відповідача передати йому, звертаючись з даним позовом до суду. Зазначене свідчить про недотримання ч. 2 ст. 81 ГПК України, у зв`язку з чим вказане клопотання судом не задоволено.

При цьому твердження скаржника, що останнім до клопотання від 10.06.2021 було додано копії запитів та доказів про відправки таких запитів, що не було враховано місцевим господарським судом та помилкового зазначено про невжиття позивачем заходів щодо витребування доказів, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки як убачається із матеріалів справи та не заперечується самим скаржником, у поданій ним апеляційній скарзі, що такі запити були подані позивачем до суду першої інстанції - 10.06.2021, у той час як клопотання про витребування доказів було подано до місцевого господарського суду 25.05.2021.

Крім того, положення ст. 81 ГПК України встановлюють обов`язок сторони яка заявляє відповідне клопотання надати докази, які вона вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що подані позивачем запити датовані 28.05.2021, тобто після подання клопотання про витребування доказів (25.05.2021). Тобто, на час подання клопотання витребування доказів (25.05.2021) вказаних запитів не існувало.

Враховуючи викладене у сукупності, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів як такого, що не відповідає вимогам положень ст. 81 ГПК України , оскільки не містить зазначення заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу, причин неможливості отримати докази самостійно особою, яка подає клопотання.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить.

Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених у судовому рішенні, та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі №911/679/21, та, відповідно, апеляційна скарга ОСББ "Боголюбова 23" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 27.07.2021 у справі №911/679/21 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Боголюбова 23" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2021 у справі №911/679/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Справу №910/679/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений і підписаний суддями - 21.06.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова