22 червня 2022 рокуСправа № 921/221/21
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.
при секретарі судового засідання Качунь І.Є. розглянув справу
за позовом ОСОБА_1 , м. Збараж Тернопільська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРОДІЙКА", м. Збараж Тернопільська область
про визнання недійсними рішень загальних зборів
за участі представників сторін:
позивача: Свірський Т.В. - адвокат;
відповідача: Фльорків О.В. - адвокат.
Суть справи:
Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРОДІЙКА" про визнання недійсними протоколів загальних зборів засновників (учасників) Товариства №14 від 18.01.2020 та №17 від 26.03.2021, з підстав порушення прав та законних інтересів як учасника товариства та їх прийняття всупереч закону та Статуту товариства.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.07.2021, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021, позов задоволено частково, визнано недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Чародійка". В решті позову відмовлено.

Позивач звернулася 27.07.2021 до Господарського суду Тернопільської області із заявою без номеру від 27.07.2021 про відшкодування з відповідача 30500,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 09.08.2021 у справі №921/221/21, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021, у задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 відмовив.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №921/221/21 від 27.01.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 у справі №921/221/21 скасовано, справу №921/221/21 в частині заяви про відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 для нового розгляду визначено суддю Руденка О.В.

Ухвалою суду від 23.05.2022 призначено судове засідання для розгляду заяви на 08.06.2022.

До матеріалів справи 07.06.2022 від позивача надійшла узагальнююча заява щодо стягнення судових витрат №б/н (вх.№3548) від 07.06.2022, у якій визначено наступний розмір витрат на професійну правничу допомогу: витрати на правничу допомогу в сумі 15 250 грн, пов`язані із розглядом справи в суді першої інстанції; витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції; витрати на правничу допомогу в сумі 11 000 грн, пов`язані із розглядом справи в суді касаційної інстанції; судовий збір в сумі 2 270 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 22.06.2022 підтримав подану узагальнюючу заяву в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти стягнення судових витрат у сумі, визначеній позивачем, з підстав, викладених у письмових запереченнях №б/н (вх. №3801) від 15.06.2022. У разі прийняття судом рішення про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу просить зменшити її розмір до 2 500 грн.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, господарським судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Позивачем дана процесуальна норма дотримана.

Частиною 8 статті 129 ГПК України вказано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як слідує із матеріалів справи, 13.02.2020 між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Свірським Тарасом Володимировичем (Адвокат), був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, заперечень, клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво інтересів Клієнта у судах, в тому числі під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, в тому числі в рамках виконавчого провадження.

У 3 розділі укладеного правочину сторони погодили, що послуги, які становлять предмет даного договору, надаються на безоплатній основі. Розмір гонорару додатково може бути визначений у додатковій угоді, підписаній сторонами. Клієнт зобов`язаний компенсувати Адвокату додаткові (фактичні) витрати, понесені останнім у зв`язку із виконанням даного договору.

Згідно п.1 розділу 4 Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2022.

В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 25.03.2021, згідно якої змінено та доповнено розділ 3 договору, а саме:

1) п.1 Ціна цього договору становитиме загальну вартість усіх послуг, наданих Адвокатом під час його дії . Вартість конкретної послуги, наданої Адвокатом по даному договору (гонорар), встановлюється у фіксованому розмірі та зазначається у пункті 1.1. договору та/або у додаткових угодах до договору;

2) п.1.1. Вартість послуг Адвоката, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у справі №921/221/21 встановлюється в таких розмірах:

- попередній правовий аналіз матеріалів справи та оцінка обставин і наявних доказів - 3 000 грн;

- правовий аналіз законодавства та судової практики - 4 000 грн;

- підготовка та подання позовної заяви - 5 000 грн;

- підготовка та подання заяви про забезпечення позову - 4 000 грн;

- підготовка та подання відповіді на відзив - 2 000 грн;

- участь у судових засіданнях - 1 500 грн за одне судове засідання;

- підготовка та подання додаткових письмових пояснень та інших документів по суті спору - 2 000 грн за один із таких документів. Вартість послуг збільшується на 10 000 грн у разі ухвалення у судовій справі №921/221/21 судового рішення про задоволення (повне чи часткове) позову ("Гонорар успіху").

Також 05.08.2021 сторони підписали додаткову угоду, згідно якої у зв`язку із виявленою помилкою в даті укладання додаткової угоди від 25.03.2021 до договору про надання правової допомоги від 13.02.2020, вважати вірною дату укладання зазначеної додаткової угоди - 25.04.2021.

Сторонами підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 26.07.2021, згідно якого Адвокатом надано наступні послуги у судовій справі №921/221/21 під час розгляду її у суді першої інстанції:

- попередній правовий аналіз матеріалів справи та оцінка обставин і наявних доказів - 3 000 грн;

- правовий аналіз законодавства та судової практики - 4 000 грн;

- підготовка та подання позовної заяви - 5 000 грн;

- підготовка та подання заяви про забезпечення позову - 4 000 грн;

- підготовка та подання відповіді на відзив - 2 000 грн;

- участь у судових засіданнях - 4 500 грн (3 засідання по 1 500 грн за кожне);

- підготовка та подання 2-ох додаткових письмових пояснень - 4 000 грн (2 пояснення по 2 000 грн кожне);

- додатковий гонорар ("Гонорар успіху") за досягнення позитивного для Клієнта результату, а саме ухвалення судового рішення про часткове задоволення позову - 10 000 грн. Разом 34 500 грн.

Поряд із цим, враховуючи, що судом відмовлено у забезпеченні позову, а позовні вимоги задоволено частково, остаточна сума витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції становить 15 250 грн, про що зазначено позивачем в узагальнюючій заяві від 07.06.2022.

Також між сторонами було укладено додаткову угоду від 19.08.2021, в якій ними визначено вартість послуг Адвоката по наданню професійної правничої допомоги Клієнту, пов`язаних із апеляційним переглядом судової справи №921/221/21. Так, згідно Акту надання-отримання послуг від 08.11.2021, Клієнт отримав наступні адвокатські послуги, зокрема по оскарженню ухвали суду від 09.08.2021:

- правовий аналіз матеріалів справи та оцінка обставин і наявних доказів - 2 000 грн (стосовно апеляційного перегляду ухвали суду);

- правовий аналіз законодавства та судової практики - 2 000 грн (стосовно апеляційного перегляду ухвали суду);

- підготовка та подання апеляційної скарги - 3 000 грн (стосовно апеляційного перегляду ухвали суду);

- участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції - 3 000 грн (2 судові засідання по 1 500 грн за кожне);

Вартість послуг збільшується на 5 000 грн у разі досягнення позитивного результату, а саме ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про задоволення (повне або часткове) апеляційної скарги Клієнта на ухвалу суду першої інстанції ("Гонорар успіху"). Тобто, разом 15 000 грн.

В подальшому 19.11.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, в якій ними визначено вартість послуг Адвоката по наданню професійної правничої допомоги Клієнту, пов`язаних із касаційним переглядом судової справи №921/221/21. Так, згідно Акту надання-отримання послуг від 01.02.2022, Клієнт отримав наступні адвокатські послуги, зокрема по оскарженню ухвали суду від 09.08.2021:

- підготовка та складання касаційної скарги на судові рішення попередніх інстанцій у справі №921/221/21 - 6 000 грн;

- додатковий гонорар ( "Гонорар успіху") за прийняття позитивного для Клієнта судового рішення (ухвалення судом касаційної інстанції рішення про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій) - 5 000 грн. Разом становить 11 000 грн.

Таким чином, сума витрат на професійну правничу допомогу складає:

- пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції - 15 250 грн;

- пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції - 15 000 грн;

- пов`язані з розглядом справи в суді касаційної інстанції - 11 000 грн.

Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 270 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі-Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ГПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану її учасників.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

ТОВ "Чародійка" у письмових запереченнях №б/н (вх. №3801) від 15.06.2022 зазначило, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є необґрунтованими та такими, що не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, і не підлягають задоволенню. У разі прийняття судом рішення про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу просить зменшити її розмір до 2 500 грн.

Проте, на переконання суду, слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовано також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №920/39/20.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Свірського Т.В. судом враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу наданих юридичних послуг так і доцільність понесених витрат.

У даній справі перелічені вище принципи в повній мірі не дотримані.

Суд погоджується із тим, що виходячи із конкретних обставин справи, адвокат вправі самостійно визначатися зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Але суд вважає неприпустимим штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг.

У постанові № 922/1163/18 від 06.03.2019 Верховним Судом висловлені позиції щодо отримання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а саме: "за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково".

У спірних правовідносинах розмір витрат на правничу допомогу позивач та адвокат визначили в Додаткових угодах до договору та в Актах надання-отримання послуг, зазначивши конкретну надану послугу та розмір адвокатського гонорару при її наданні.

На переконання суду, підготовка і подання до суду позовної заяви та підготовка і подання апеляційної скарги у справі №921/221/21 включають у обох випадках в себе попередній правовий аналіз матеріалів справи, оцінку обставин і наявних доказів та правовий аналіз законодавства і судової практики.

Відтак витрати за їх проведення не можуть відшкодовуватися окремо як правова допомога.

За вище перелічені послуги в сукупності сторони визначили 20 000 грн, разом з тим, враховуючи наведене суд вважає, що такий розмір витрат є завищеним, а тому у цій частині до задоволенню підлягають витрати у розмірі 8 000 грн (5 000 грн - за підготовку та подання позовної заяви, 3 000 грн - за підготовку та подання апеляційної скарги).

Суд також враховує заперечення відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Так, сторони в додатковій угоді визначили, що вартість послуг збільшується на 5 000 грн у разі досягнення позитивного результату, а саме ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про задоволення (повне або часткове) апеляційної скарги Клієнта на ухвалу суду першої інстанції ("Гонорар успіху"). Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги було відмовлено, то витрати в цій частині задоволенню не підлягають.

Окрім цього, дослідивши надані заявником докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з касаційним переглядом справи, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6 000 грн (підготовка та складання касаційної скарги на судові рішення попередніх інстанцій у справі №921/221/21) не є співмірним зі складністю цієї справи та складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відносно надання адвокатом таких послуг, як підготовка та складання касаційної скарги, суд зазначає, що розмір заявлених витрат на ці послуги є надмірним, оскільки позиція позивача по суті спору не змінювалася протягом розгляду справи судами попередніх інстанцій і касаційна скарга аргументована доводами, фактично аналогічними до тих, що раніше вже були викладені в апеляційній скарзі. Так, адвокат Свірський Т.В., який складав касаційну скаргу та брав участь у судових засіданнях судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, вже був обізнаний з фактичними обставинами справи та позицією учасників справи щодо суті спору. Подана адвокатом касаційна скарга частково повторює зміст апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, тобто дублює раніше висловлену позивачем позицію у цій справі з перелічених питань та судову практику, на яку він посилається, та не містить аналізу нових норм права у вказаній частині.

Таким чином, у цій частині до задоволенню підлягають витрати у розмірі 3 000 грн, тобто сума, яка визначена за підготовку та подання апеляційної скарги.

Отже, суд вважає, що загальна сума юридичних послуг, наданих позивачу адвокатом Свірським Т.В., яка підтверджена наданими належними доказами, становить 25 750 грн, а саме:

- витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, враховуючи часткове задоволення позовних вимог : підготовка та подання позовної заяви - 2500 грн, участь у судових засіданнях - 2250 грн, подання додаткових пояснень - 2000 грн, гонорар успіху - 5000 грн. Разом - 11750 грн;

- витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції: підготовка та подання апеляційної скарги - 3000 грн, участь у судових засіданнях - 3000 грн. Разом - 6000 грн;

- витрати, пов`язані з розглядом справи в суді касаційної інстанції: підготовка та складання касаційної скарги - 3000 грн, гонорар успіху - 5000 грн. Разом 8000 грн.

Відтак, зважаючи на характер спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, суд вважає за доцільне заяву позивача про стягнення судових витрат, понесених на надання правової допомоги задовольнити частково, а саме у розмірі 25750 грн.

Згідно зі ст. 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною 14 ст. 129 ГПК України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа направлялась на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснювався.

А тому, судовий збір за розгляд справи у суді касаційної інстанції в сумі 2270 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Узагальнюючу заяву №б/н (вх.№3548) від 07.06.2022 гр. ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, понесених на надання правової допомоги у справі №921/221/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРОДІЙКА" (вул. Грушевського, 1, м. Збараж Тернопільської області, ідентифікаційний код 14041913) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - 25 750 (двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн витрат на професійну правничу допомогу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті заяви відмовити.

4. Копію додаткового рішення направити учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

- ТОВ "Чародійка", вул. Грушевського, 1, м. Збараж, Тернопільська область, 47302.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному б-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне додаткове рішення складено 27.06.2022.

Суддя О.В. Руденко