ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022м. ДніпроСправа № 904/6735/20 (904/83/22)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Від позивача: Ковток О.В., ордер серія АХ №1079666 від 30.12.2021, адвокат;

Від відповідача-1: Рибалко М.А., ордер серія АЕ №1124660 від 07.02.2022, адвокат;

Від відповідача-2: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом ОСОБА_1 , смт. Слобожанське, Красноградський р-н, Харківський обл.

до відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", м. Дніпро

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро", смт. Слобожанське, Кегичівський р-н, Харківська обл.

Третя особа: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Кегичівської селищної ради Топов Ярослав Васильович, смт. Кегичівка, Харківська обл.

про припинення права оренди земельної ділянки та її повернення

в межах справи №904/6735/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м.Дніпро

до боржника Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА

Гулий Олександр Петрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Насінневе", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Кегичівської селищної ради Топова Ярослава Васильовича про припинення права оренди земельної ділянки та її повернення.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.02.2022.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого судового засідання та позивачем заявлено усне клопотання про забезпечення проведення судового засідання у справі №904/6735/20 (904/83/22) в режимі відеоконференції з Кегичівським районним судом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022 відкладено підготовче засідання на 28.02.2022, яке у визначений час не відбулось.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2022 судове підготовче засідання призначено на 26.04.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2022 в задоволенні клопотання відповідача-1 про поновлення строку на подання відзиву - відмовлено та відкладено підготовче засідання на 24.05.2022.

18.05.2022 до господарського суду від представника позивача надійшла заява про долучення пояснень до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 21.06.2022.

20.06.2022 до суду від відповідача-1 надійшло пояснення по суті справи, клопотання про залучення третьої особи та залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши подані заяви відповідачем-1, господарський суд зазначає наступне.

Відповідачем-1 у поданій заяві про залишення позовної заяви без руху зазначено про те, що позивачем при подачі позовної заяви до суду не вказано:

- офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача та не вказано про їх відсутність;

- офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти пошти представника позивача - адвоката Ковток О.В.;

- офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти ПрАТ "Насінневе", або не вказано на їх відсутність, або відсутня примітка про те, що вони не відомі позивачеві;

- офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти ТОВ "Слобожанське-Агро", або не вказано на їх відсутність, або відсутня примітка про те, що вони не відомі позивачеві.

Також відповідач-1 зазначає, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Відповідачем-1 зазначено про те, що на його думку позовна вимога про зобов`язання повернути земельну ділянку є майновою вимогою.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Господарським судом встановлено, що позивачем у поданій позовній заяві вказано повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Також позивачем в поданій позовній заяві вказані відомі на момент подачі такої заяви до суду номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти учасників справи та зазначено що інші засоби зв`язку невідомі (офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти відповідачів).

Відповідно до положень ст. 162 ГПК України, позивач не зобов`язаний вказувати в обов`язковому порядку засоби зв`язку свого представника. В свою чергу, в позовній заяві позивачем зазначено власні засоби зв`язку, а саме поштова адреса та мобільний телефон.

Більше того, залишення позовної заяви без руху з вказаних відповідачем-1 підстав на стадії розгляду справи по суті було б надмірним формалізмом з боку господарського суду.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Водночас, у п. 57 зазначеної вище постанови Великою Палатою Верховного Суду викладено висновок, згідно з яким до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.

Предметом позову у даній справі, зокрема, є зобов`язання вчинити дії щодо повернення земельної ділянки позивачу. При цьому, вирішення даного спору не вирішує питання права власності на земельну ділянку і не змінює її минулого власника.

Отже, господарський суд вважає позовну вимогу в частині зобов`язання ТОВ "Слобожанське-Агро" повернути позивачеві земельну ділянку - вимогою немайнового характеру, а відтак відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши клопотання про залучення третьої особи, господарський суд зазначає наступне.

У поданому клопотанні відповідач-1 зазначає, що право оренди земельної ділянки за Договором оренди земельної ділянки б/н від 10.10.2011 зареєстроване державним реєстратором Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Людмилою Володимирівною, що в свою чергу вказує на безпідставність залучення державного реєстратора Кегичівської селищної ради Топова Я.В. в якості третьої особи, оскільки рішення суду не вплине на права та обов`язки останнього.

В свою чергу, відповідачем-1 в поданому клопотанні належним чином не обґрунтовано як саме рішення по даній справі може вплинути на обсяг цивільних прав та обов`язків державного реєстратора Красноградського районного управління юстиції Харківської області Литвиненко Л.В. в розумінні ч. 1 ст. 50 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Враховуючи вищевикладене, у господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання про залучення третьої особи.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем ВАТ «Насінневе» (яке в подальшому змінило організаційно-правову форму та стало ПрАТ «Насінневе») було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0060 площею 4, 6543 га, розташованої на території Чапаєвської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Строк дії вказаного договору складав 10 років.

Позивач посилається на те, всупереч умовам договору право оренди земельної ділянки зареєстровано 06.04.2016 Красноградським районним управлінням юстиції, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за №14122085.

В той же час, позивач зазначає про те, що 25.04.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Слобожанське-Агро" було зареєстровано право суборенди вказаної вище земельної ділянки (номер запису про інше речове право 31411028 від 25.04.2019).

Позивач 12.07.2021 звернувся до ПрАТ "Насінневе" з заявою про відмову продовжувати договірні відносини та повернути земельну ділянку. Проте, від ПрАТ "Насінневе" після отримання 22.07.2021 вищезазначеної заяви відповіді не надходило.

ТОВ "Слобожанське-Агро" отримало заяву позивача 16.07.2021 та листом №140 від 29.11.2021 повідомило про те, що відмовляється повертати земельну ділянку, оскільки державна реєстрація іншого речового права відбулась 06.04.2016 та термін дії договору не сплинув.

21.10.2021 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Кегичівської селищної ради щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права оренди вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0060.

У відповідь на звернення позивача державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Кегичівської селищної ради Топовим Я.В. повідомлено про неможливість внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із наявністю спору.

Позивач вважає, що запис про припинення права оренди земельної ділянки має бути внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та, як наслідок, повернуто позивачу від ТОВ "Слобожанське-Агро" земельну ділянку.

Позиція відповідача-1

26.04.2022 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в задоволенні позовних вимог просить відмовити разом із заявою про поновлення процесуального строку на подання відзиву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2022 в задоволенні клопотання відповідача-1 про поновлення строку на подання відзиву відмовлено.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 не скористався своїм правом на надання відзиву. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу-2 (а.с. 33, т. 1), а відтак останній обізнаний про наявність спору.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Кегичівської селищної ради Топов Ярослав Васильович письмових пояснень по суті позовних вимог не надав.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування по даній справі є зміст умов та дії сторін щодо виконання умов договору оренди земельної ділянки від 10.10.2011.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

10.10.2011 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ВАТ «Насіннєве» (без проведення реорганізації перейменоване у ПрАТ «Насіннєве») укладено договір оренди землі б/н, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 4, 6543 га кадастровий номер :06:002:0060.

Відповідно до п. 1. Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться знаходяться на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору, договір вважається пролонгований на той же термін, якщо орендодавець не виявив бажання поновлення його на новий строк. У цьому разі орендодавець повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендаря про намір розірвати даний Договір.

Відповідно до п. 43 Договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Право оренди за вказаним договором оренди землі було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.04.2016.

Позивач посилається на те, що відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки, проте не зареєстровано договір оренди землі б/н від 10.10.2011, тому даний договір вважається не укладеним та право оренди земельної ділянки підлягає припиненню, що і є причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Як вбачається зі статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 1, 2 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі визначається як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Зі змісту статті 13 вказаного Закону вбачається, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тож при укладанні договору оренди землі до орендаря переходить право володіти і користуватися об`єктом власності, а право розпоряджатися зберігається за власником. Тому власник може на власний розсуд розпорядитись об`єктом і передати право власності на нього іншій особі.

Відповідно до ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

За змістом статей 30 та 31 Закону України Про оренду землі зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір оренди землі припиняється з підстав, наведених у частині першій статті 31 Закону України Про оренду землі, а також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 32 Закону України Про оренду землі передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 вказаного Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з положеннями ст. 31 Закону України Про оренду землі, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На час підписання вказаного договору оренди частина четверта статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, частиною п`ятою статті 126 ЗК України було передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон № 161-XIV.

Відповідно до статті 13 Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону № 161-XIV).

Згідно зі статтею 18 названого Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Господарським судом встановлено, що на підставі договору оренди землі від 10 жовтня 2011 року позивач передав спірну земельну ділянку в оренду ВАТ "Насінневе" строком на 10 років. Цим договором оренди передбачено, що він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, момент набрання чинності договору оренди землі сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації.

Такі умови договору відповідають статті 18 Закону № 161-XIV, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

З 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому після 01 січня 2013 року відповідач не міг зареєструвати спірний правочин.

Разом з тим, проведення 06 квітня 2016 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а тому не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01 січня 2013 року.

Отже, сторони договору не здійснили його державну реєстрацію, договір між позивачем та відповідачем чинності не набрав і, відповідно Приватне акціонерне товариство "Насінневе" не набуло прав орендаря за спірним договором оренди землі.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2022 по справі №322/1178/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 по справі №696/1693/15-ц.

Враховуючи вищевказане, господарський суд вважає реєстрацію права оренди земельної ділянки за відповідачем-1 безпідставною, тому позовні вимоги в частині припинення права оренди земельної ділянки ПрАТ "Насінневе" підлягають задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Зважаючи на те, що відповідач-1 не мав права оренди спірної земельної ділянки, він і не міг передати його у суборенду відповідачу-2, а відтак спірна земельна ділянка підлягає поверненню її власнику.

Враховуючи, що відповідачі користуються спірною земельною ділянкою за відсутності чинного договору оренди, позовні вимоги в частині повернення земельної ділянки позивачу підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, оскільки у відповідачів відсутнє право користування земельною ділянкою, суд відмовляє у задоволенні позову.

Господарський суд доходить висновку, що у відповідачів відсутнє право користування земельною ділянкою, оскільки Договір б/н від 10.10.2022 не набрав чинності.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів пропорційно.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право оренди Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 12, каб. 15; ідентифікаційний код 00387080), належної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4, 6543 га, кадастровий номер :06:002:0060, яка знаходиться на території Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" (64020, Харківська область, Кегичівський район, смт. Слобожанське, вул. Соборна, буд. 20/1; ідентифікаційний код юридичної особи 00387080) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4, 6543 га, кадастровий номер :06:002:0060, яка знаходиться на території Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 12, каб. 15; ідентифікаційний код 00387080) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" (64020, Харківська область, Кегичівський район, смт. Слобожанське, вул. Соборна, буд. 20/1; ідентифікаційний код юридичної особи 00387080) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 30.06.2022.

Суддя С.В. Мартинюк