ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022м. ДніпроСправа № 904/2404/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп",

м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко",

м. Дніпро

про визнання недійсним Договору №4 від 20.12.2017 року про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 12.06.2013 року

Суддя Красота О.І.

за участю секретаря судового засідання Полянського Р.Ю.

Представники:

від Позивача: Мастюгін Д.І., ордер серія АИ № 1146557 від 28.08.2021, адвокат;

від Відповідача-1: Старенко І.І., дов. від 15.06.2022, адвокат;

від Відповідача-2: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" і просить суд:

- визнати недійсним Договір №4 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 12.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. за реєстровим №247 між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко";

- зняти обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з предмету іпотеки за Іпотечним договором №247 від 12.06.2013:

- вбудоване приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Україна, м. Вінниця, вул. Київська, буд.49, що належить Відповідачу-2 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І.І. 02 червня 2004 року за реєстровим №1707. Право власності зареєстровано 16 травня 2013 року Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, державним реєстратором прав на нерухоме майно Юрій Н.О., номер запису про право власності: 1072209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 04.06.2013 року, індексний номер витягу: 4396271) із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 08.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03.07.2018 об 11:00год.

Ухвалою суду від 12.06.2018 задоволено частково заяву Позивача про вжиття заходів до забезпечення позову. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 ухвалу суду від 12.06.2018 скасовано; у задоволенні заяви Позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

11.06.2018 представник Позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі згідно заяви про збільшення позовних вимог.

27.06.2018 представник Позивача подав заяву про уточнення позовних вимог та просив суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

02.07.2018 Відповідач-2 подав відзив на позов, в якому підтримав позовні вимоги Позивача та просив суд їх задовольнити. Крім того, Відповідач-2 просив суд розглядати справу без участі його представника, оскільки в штатному розписі товариства не передбачено посади юрисконсульта.

03.07.2018 представник Позивача подав додаткові пояснення та зазначив, що станом на 03.07.2018 Позивач відмовився від позовної вимоги про визнання недійсними пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Кредитного договору №54 від 31.05.2013 як помилково включеної до позовних вимог, про що було викладено в заяві про уточнення позовних вимог №2706 від 27.06.2018. Від будь-яких інших позовних вимог Позивач не відмовлявся, заяв про відмову від будь-яких позовних вимог Позивач не подавав, заяву про зміну предмету або підстави позову не подавав.

03.07.2018 представник Відповідача-1 подав заперечення та просив суд відмовити Позивачу у прийнятті до розгляду заяви від 11.06.2018 №1-з про збільшення позовних вимог у справі № 904/2404/18, оскільки заява про збільшення позовних вимог мотивована належним виконанням Позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором достроково в повному обсязі, а також тим, що пункти 3.2, 3.3, 3.4 Кредитного договору №54 від 31.05.2013 мають бути визнані недійсними, оскільки такі пункти суперечать законодавству, яке регулює відносини у сфері кредитування.

Разом з тим, оцінюючи подану заяву, як вказує Відповідач-1, необхідно дійти висновку, що такий процесуальний документ за своєю суттю є заявою про зміну предмету та підстави позову, а не заявою про збільшення позовних вимог.

Крім того, представник Відповідача-1 заявив клопотання про передачу справи до іншого суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 03.07.2018 закрито провадження у справі в частині визнання недійсними пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Кредитного договору №54 від 31.05.2013 та остаточно визначено редакцію позовних вимог (з урахуванням уточнень позовних вимог) в редакції:

1. Визнати недійсним Договір №4 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 12.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. за реєстровим №247 між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко".

2. Зняти обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з предмету іпотеки за Іпотечним договором №247 від 12.06.2013:

- вбудоване приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Україна, м. Вінниця, вул. Київська, буд.49, що належить Відповідачу-2 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І.І. 02 червня 2004 року за реєстровим №1707. Право власності зареєстровано 16 травня 2013 року Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, державним реєстратором прав на нерухоме майно Юрій Н.О., номер запису про право власності: 1072209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого май на: 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 04.06.2013 року, індексний номер витягу: 4396271) із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Визнати Кредитний договір №54 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", виконаним.

4. Визнати іпотечний договір №200 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

5. Визнати іпотечний договір №247 від 12.06.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

6. Визнати іпотечний договір №204 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

7. Визнати договір застави товарів в обороті №54/Z від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

8. Визнати договір застави майнових прав №54/Z-1 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

9. Визнати договір застави майнових прав №54/Z-2 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

10. Визнати договір застави майнових прав №54/Z-3 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

11. Визнати договір застави товарів в обороті №54/Z-4 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Ухвалою суду від 03.07.2018 відкладено підготовче засідання на 26.07.2018 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 19.07.2018 заяву Позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 ухвалу суду від 19.07.2018 скасовано; у задоволенні заяви Позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

25.07.2018 Позивач подав відповідь на відзив та зазначив, що Позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором у відповідності до умов договору, повернув суму отриманих кредитних коштів, сплатив проценти за користування ними. Тому кредитний договір вважається виконаним, а договори застави, які укладені в забезпечення виконання кредитного договору - припиненими.

Також 25.07.2018 Позивач подав заперечення на клопотання про передачу справи до іншого суду за підсудністю та просив суд у задоволенні клопотання про передачу справи до іншого суду за підсудністю - відмовити.

Представник Позивача в підготовчому засіданні 26.07.2018 вимоги, викладені письмово, підтримав у повному обсязі.

Представник Відповідача-1 в режимі відеоконференції підтримав заперечення, викладені письмово.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання 26.07.2018 не з`явився.

Ухвалою суду від 26.07.2018 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.08.2018 о 12:00год.

Ухвалою суду від 26.07.2018 у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про передачу справи до іншого суду за підсудністю - відмовлено.

10.08.2018 представник Позивача подав додаткові пояснення та зазначив, що Відповідач-1 не надав Позивачу фінансових інвестицій, фінансових інструментів, не надавав послуг з управління активами чи пасивами. Ці послуги взагалі не можуть передбачатися кредитним договором. Відтак, обґрунтованість позиції Позивача та наданих розрахунків підтверджує повне погашення Позивачем кредиту у відповідності з умовами кредитного договору та у відповідності із нормами чинного законодавства, що регулює відносини у сфері кредитування.

15.08.2018 представник Відповідача подав заперечення на відповідь на відзив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у справі № 904/2404/18 (з урахуванням заяви Позивача від 11.06.2018 №1-з про збільшення позовних вимог) у повному обсязі.

Також 15.08.2018 представник Відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які підтверджують обставини отримання Позивачем 10.04.2015 кредитних коштів на суму 136 239 288,15 грн. та сплати Позивачем 10.04.2015 комісії за управління кредитом по Кредитному договору №54 від 31.05.2013 на суму 136 239 288,15 грн.

16.08.2018 у підготовчому засіданні представник Позивача подав заперечення на заперечення на відповідь на відзив, а також надав для приєднання до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 у справі № 904/7912/18.

У підготовче засідання Відповідач-2 не з`явився.

З метою забезпечення правильного і всебічного розгляду справи, беручи до уваги, що існують суперечності у розрахунках Позивача та Відповідача, виникла необхідність призначити судову експертизу в силу такого.

Згідно із розрахунками Позивача, останнім було сплачено на користь Банку за кредитним договором №54 від 31.05.2013 всього 297 824 668,00 грн., у тому числі:

- погашено тіло кредиту на суму 234 239 288 грн.;

- сплачені відсотки за користування кредитом на суму 57 949 208 грн.;

- покладено на рахунок Банку грошове покриття в сумі 5 636 172 грн.

У той же час, загальні грошові зобов`язання Позивача перед Відповідачем-1 за весь час користування кредитними коштами склали 262 284 252,00 грн., у тому числі:

- зобов`язання з погашення тіла кредиту на суму 234 239 288 грн.;

- зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом на суму 28 044 964,00 грн.

Таким чином, як зазначає Позивач, він за весь період взаємовідносин із Відповідачем-1 за Кредитним договором, з урахуванням грошового покриття в сумі 5 636 172,00 грн., зайво сплатив останньому 35 540 416,00 грн., що підтверджується розрахунками (а.с.169 т.5).

Тобто, за твердженнями Позивача, останній виконав свої зобов`язання за Кредитним договором достроково в повному обсязі.

Водночас, Відповідач-1 у своєму відзиві на позов посилається на те, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 186 058 842,44 грн. (а.с.152 т.9).

Згідно наданого розрахунку Банку вбачається, що загальна заборгованість Позивача перед Відповідачем-1 за Кредитним договором станом на 07.06.2018 складає 213 596 004,15 грн., з яких:

- прострочена заборгованість по кредиту становить 179 172 670,01 грн.;

- строкова заборгованість по сплаті процентів, що нараховані за період з 05.06.2018 по 06.06.2018, становить 128 606,70 грн.;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів, що нараховані по 04.06.2018, становить 34 294 727,44 грн.;

- заборгованість за комісійною винагородою, нараховано за період 17.09.2013 по 09.04.2015 відповідно до п.3.4.2. Кредитного договору, становить 0,00 грн. (а.с.153, 158, 162 т.9).

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, загальна сума розбіжностей в розрахунках Позивача (з урахуванням переплати 35 540 416,00 грн.) та Відповідача-1 (213 596 004,15 грн.) за Кредитним договором №54 від 31.05.2013 становить 249 436 420,15 грн.

Враховуючи розбіжності у розрахунках, які складаються зі значної грошової суми, яка не може бути самостійно перерахована судом, за відсутності спеціальних знань, а також відсутністю звірки сторін стосовно наявності чи відсутності заборгованості за Кредитним договором №54 від 31.05.2013 з огляду на позов Позивача та відзив Відповідача, суд не міг самостійно визначитись з остаточною заборгованістю чи її відсутністю між сторонами, які підписали Кредитний договір особі Позивача та Відповідача-1.

Ухвалою суду від 16.08.2018 (залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2018) зупинено провадження у справі для проведення у даній справі судової експертизи, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 (за результатами розгляду скарги Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О.) у справі № 904/2404/18 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О. на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2018 у справі № 904/2404/18.

11.01.2020 справу повернуто з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до Господарського суду Дніпропетровської області разом з Висновком експерта № 5566/67-18 від 13.12.2019.

Ухвалою суду від 15.01.2020 провадження у справі поновлено з 30.01.2020; призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 30.01.2020 о 12:00 год.

28.01.2020 Позивач подав заяву №1-К/20 від 27.01.2020 про витребування доказів і просив суд:

- поновити строк подання клопотання про витребування доказів;

- витребувати у Відповідача-1 оригінали первинних документів, що підтверджують здійснення банківських операцій (касові, меморіальні, реєстри) у національній валюті, а також розпоряджень та/або доручень на здійснення банківських операцій за кредитним договором №54 від 31 травня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина";

- витребувати у Відповідача-1 оригінали первинних бухгалтерських документів, які свідчать про надання Позивачу комісійних послуг за період травень 2013 року травень 2018 року.

- витребувати у Відповідача-1 письмові пояснення щодо: підстав нарахування комісійної винагород за кредитним договором №54 від 31.05.2013; підстав розпорядження грошовими коштами, що належать ТОВ "Укравтозапчастина", в частині перерахування з рахунків, що належить ТОВ "Укравтозапчастина", на рахунки ПАТ ВТБ Банк комісійної винагород в межах кредитного договору №54 від 31.05.2013.

Ухвалою суду від 30.01.2020 у задоволенні клопотання Позивача про витребування доказів відмовлено.

28.01.2020 Позивач подав заяву №1-ЗД/20 від 28.01.2020 про забезпечення доказів і просив суд вжити заходи забезпечення доказів шляхом:

- заборони Відповідачу-1 знищувати первинні документи, що підтверджують здійснення банківських операцій (касові, меморіальні, реєстри) у національній валю ті, а також розпоряджень та/або доручень на здійснення банківських операцій за кредитним договором №54 від 31 травня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина";

- зобов`язання Відповідача-2 відновити первинні документи, що підтверджують здійснення банківських операцій (касові, меморіальні, реєстри) у національній валюті, а також розпоряджень та/або доручень на здійснення банківських опе рацій за кредитним договором №54 від 31 травня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", у випадку знищення або втрати пер винних документи, що підтверджують здійснення банківських операцій (касові, меморіальні, реєстри) у національній валюті, а також розпоряджень та/або до ручень на здійснення банківських операцій за кредитним договором №54 від 31 травня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина";

- зобов`язання ліквідатора Відповідача-1 надати в матеріали справи оригінали первинних документів, що підтверджують здійснення банківських операцій (касові, меморіальні, реєстри) у національній валюті, а також розпоряджень та/або доручень на здійснення банківських операцій за кредитним договором №54 від 31 травня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", а також оригінали первинних бухгалтерських документів, які свідчать про надання Відповідачем-1 Позивачу комісійних послуг за період травень 2013 року - травень 2018 року.

Ухвалою суду від 30.01.2020 повернуто Позивачу заяву про забезпечення доказів і додані до неї документи.

Представник Позивача у підготовче судове засідання 30.01.2020 не з`явився, надіслав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на іншу дату у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника та необхідністю надання часу для підготовки пояснень на Висновок експерта.

Представник Відповідача-1 у підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі, надав письмові пояснення на Висновок експерта.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно витягу з сайту Укрпошта поштове відправлення з ухвалою суду від 15.01.2020 про поновлення провадження у справі та призначення справи до розгляду в підготовчому засіданні на 30.01.2020 знаходиться у точці видачі/доставки.

Ухвалою суду від 30.01.2020 відкладено підготовче засідання на 03.03.2020 о 10:00 год.

10.02.2020 Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 30.01.2020 стосовно повернення заяви про забезпечення доказів і доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 11.02.2020 зупинено провадження у справі № 904/2404/18 та направлено справу до Центрального апеляційного господарського суду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2020 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2020 у справі № 904/2404/18 скасовано; справу № 904/2404/18 передано на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області.

03.04.2020 справа надійшла на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 №211 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 - з 12.03.2020 р. до 24.04.2020 на усій території України установлено карантин.

Заборонено, зокрема, з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 24.04.2020 регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); з 17.03.2020 до 24.04.2020 перевезення пасажирів метрополітенами міст Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16 березня 2020; з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 24.04.2020 заборонено перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому).

Листом Ради суддів України від 16.03.2020 № 9 рс-186/20 з метою запобігання поширенню серед населення України гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19 рекомендовано судам на період з 16.03.2020 до 03.04.2020 встановити особливий режим роботи.

Стаття 3 Конституції України визначає життя і здоров`я людини найвищою соціальною цінністю в Україні.

З огляду на викладене, про дату, час та місце, учасники судового розгляду будуть повідомлені додатково після усунення обставин, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239).

Ухвалою суду від 03.04.2020 поновлено провадження у справі; про дату та час підготовчого засідання буде повідомлено учасників справи додатково.

Пунктом 11 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину, продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), та з метою забезпечення стабільного здійснення судочинства суд дійшов висновку про необхідність призначення розгляду справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 12.05.2020 розгляд справи № 904/2404/18 призначено у підготовчому засіданні на 11.06.2020 об 11:00год.

01.06.2020 від Центрального апеляційного господарського суду надійшов запит справи у зв`язку із надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2020.

Ухвалою суду від 03.06.2020 зупинено провадження у справі № 904/2404/18 та направлено справу до Центрального апеляційного господарського суду.

Постановою Верховного Суду від 09.11.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2020 у справі №904/2404/18 залишено без змін.

01.12.2020 справа надійшла на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 16.12.2020 поновлено провадження у справі з 14.01.2021; призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 14.01.2021 о 10:00 год.

06.01.2021 Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин Алеко" і просить суд визнати недійсним Договір №6 від 09.04.2015 про внесення змін до Кредитного договору №54 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк"; залучити VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД) до справи № 904/2404/18 в якості Третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Договір №6 від 09.04.2015 про внесення змін до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 укладений з порушенням вимог Закону України "Про господарські товариства" та Статуту VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД), оскаржуваний Договір не затверджений Загальними зборами учасників Позивача, на думку Компанії, є таким, що укладений сторонами без наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності, а відтак при його вчиненні сторонами не додержано вимог, встановлених ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 11.01.2021 повернуто позовну заяву VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД) і додані до неї документи.

Представник Позивача у підготовче засідання 14.01.2021 не з`явився, надіслав на електронну пошту суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи.

Представник Відповідача-1 у підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (49 1).

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 14.01.2021 відкладено підготовче засідання на 04.02.2021 об 11:00 год.

19.01.2021 VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД) направило апеляційну скаргу на ухвалу суду від 11.01.2021 про повернення позовної заяви VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД) і доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 20.01.2021 зупинено провадження у справі № 904/2404/18.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.03.2021 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 у справі № 904/2404/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.06.2021 касаційну скаргу VIVACREST LIMITED (ВІВАКРЕСТ ЛІМІТЕД) залишено без задоволення; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.03.2021 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021 у справі № 904/2404/18 залишено без змін.

15.07.2021 справа надійшла на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

Раніше, 05.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвестмент Груп" надійшла заява про залучення у справі правонаступника кредитора і просить суд:

- замінити кредитора - АТ "ВТБ Банк" (, 01024, м. Київ, б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б.8/26) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) у справі №904/2404/18;

- залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) до участі у справі за позовом ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" до АТ "ВТБ Банк" про визнання недійсним Договору № 4 про внесення змін до Іпотечного договору від 12.06.2013 року та зняття обтяження в Державному реєстрі речових прав на предмет іпотеки у справі № 904/2404/18.

Заява мотивована такими обставинами.

04.06.2020 проведені електронні торги (аукціон) по лоту №#debtx_9005, до складу якого входили активи, що обліковуються на балансі АТ ВТБ Банк.

За результатами проведення електронних торгів по лоту №#debtx_9005 оголошено переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвестмент Груп", що підтверджується протоколом електронних торгів від 05.06.2020.

За умовами проведення електронних торгів №#debtx_9005, які відображені у протоколі електронних торгів від 05.07.2020, переможець електронних торгів зобов`язується провести повний розрахунок та підписати договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги придбаного активу протягом 20 робочих днів з дня наступного за днем формування протоколу електронних торгів, тобто в строк до 25.06.2019. Відповідно зазначеного протоколу, переможець повинен сплатити за активи АТ ВТБ Банк 42 336 279,71 грн.

02.07.2020 Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1253 прийнято рішення про продовження строку, передбаченого для укладання договору купівлі-продажу майна (активів), за результатами електронних торгів, проведених 04.06.2020 з продажу лота №#debtx_9005, згідно з протоколом електронних торгів від 05.06.2019 до 42 робочих днів з дати, наступної за днем формування протоколу електронних торгів за зазначеним лотом.

17.07.2020 між АТ ВТБ Банк та ТОВ Кредіт Інвестмент Груп укладено договір про відступлення права вимоги № 20-КБ відповідно до якого ТОВ Кредіт Інвестмент Груп набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Додатку № 1, №2, №3, №4, №5 та Акту приймання - передачі до Договору про відступлення прав вимоги № 20-КБ від 17.07.2020. Згідно Додатку №1, серед інших, до Нового кредитора перейшли права вимоги за кредитним договором №54 від 31.05.2013 р. укладеного між АТ ВТБ Банк та ТОВ "Укравтозапчастина" (№ з/п 30 в Додатку №1).

17.07.2020 між АТ ВТБ Банк та ТОВ Кредіт Інвестмент Груп укладено договір про відступлення права за договорами іпотеки відповідно до якого Первісний іпотекодержатель відступає, а Новий іпотекодержатель набуває права Первісного іпотекодержателя згідно Додатку №1 до договору про відступлення права за договорами іпотеки від 17.07.2020. Згідно Додатку №1 (№ з/п 15-17 в Додатку №1), серед інших, до Нового іпотекодержателя перейшли права вимоги за іпотечними договорами посвідченими 31.05.2013 та 12.06.2013, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. за реєстровим №200, №204, №247 які забезпечують виконання зобов`язань за кредитним договором №54 від 31.05.2013 укладеного між АТ ВТБ Банк та ТОВ "Укравтозапчастина".

Доказом оплати за договором про відступлення прав вимоги № 20-КБ від 17.07.2020 є платіжне доручення № 195 від 30.06.2020 на суму 42 336 279,71 грн. та виписка по особовому рахунку. Вказана сума перерахована на виконання умов протоколу електронних торгів по лоту №#debtx_9005 від 05.06.2020.

Як доказ прав Нового кредитора, відповідно ст.517 ЦК України, також складено Акт приймання - передачі документів до Договору про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року.

Таким чином, ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" набуло всіх прав кредитора та іпотекодержателя по відношенню до ТОВ "Укравтозапчастина".

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з приписами ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Дослідивши матеріали справи, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп", суд вбачає підстави для заміни кредитора - АТ ВТБ Банк (, 01024, м. Київ, б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б.8/26) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Кредіт Інвестмент Груп (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) у справі № 904/2404/18 та залучення Товариства з обмеженою відповідальністю Кредіт Інвестмент Груп (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) до участі у справі за позовом ТОВ "Укравтозапчастина" до АТ ВТБ Банк про визнання недійсним Договору № 4 про внесення змін до Іпотечного договору від 12.06.2013 року та зняття обтяження в Державному реєстрі речових прав на предмет іпотеки у справі № 904/2404/18.

Ухвалою суду від 26.07.2021 поновлено провадження у справі з 05.08.2021; призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 05.08.2021 о 15:00 год.; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Кредіт Інвестмент Груп про залучення у справі правонаступника кредитора - задоволено; замінено кредитора - АТ ВТБ Банк (, 01024, м. Київ, б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б.8/26) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Кредіт Інвестмент Груп (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) у справі №904/2404/18; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Кредіт Інвестмент Груп (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) до участі у справі № 904/2404/18 за позовом ТОВ "Укравтозапчастина" до АТ ВТБ Банк про визнання недійсним Договору № 4 про внесення змін до Іпотечного договору від 12.06.2013 року та зняття обтяження в Державному реєстрі речових прав на предмет іпотеки.

05.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Кредіт Інвестмент Груп подало клопотання №39-12 від 29.03.2021, в якому просило суд забезпечити проведення всіх судових засідань по справі в режимі відеоконференції поза приміщенням суду.

Представник Позивача у підготовче засідання 05.08.2021 не з`явився, надіслав заяву, в якій просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, оскільки він буде брати участь в іншому судовому засіданні у справі № 190/1339/19.

Представник Відповідача-1 у підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 05.08.2021 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено; відкладено підготовче засідання на 02.09.2021 о 14:00 год.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 02.09.2021 подав заяву та просив суд відкласти підготовче засідання у справі у зв`язку з тим, що Позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 26.07.2021, якою здійснено процесуальне правонаступництво Відповідача-1.

Крім того, адвокат Мастюгін Д.І. набув статус представника Позивача 28.08.2021, тому, на думку представника, наведений факт та значний обсяг матеріалів справи обумовлюють неможливість висловлення адвокатом Мастюгіним Д.І. власної позиції стосовно обставин справи, як то: можливості уточнення позовних вимог; повідомлення суду щодо всіх обставин справи, що відомі Позивачеві; можливий виклик в судове засідання експертів; можливе ініціювання питання про колегіальний розгляд справи тощо.

Представник Відповідача-1 у підготовче засідання 02.09.2021 не з`явився, надіслав заяву, в якій просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представник Відповідача-2 в підготовче засідання 02.09.2021 не з`явився, 01.09.2021 заявив клопотання про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розглянувши заяву представника Позивача про відкладення розгляду справи, суд не знайшов підстав для її задоволення, оскільки подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 26.07.2021 та посилання представника на набуття статусу адвоката Мастюгіна Д.І. у справі тільки 28.08.2021 не є підставою для відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.09.2021 о 10:00 год. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

09.09.2021 представник Позивача заявив клопотання і просив суд взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 30.09.2021 о 10:00, та брати участь в усіх судових засіданнях, які будуть призначені в майбутньому, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою використання сервісу Easycon.

Ухвалою суду від 13.09.2021 клопотання Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Представник Позивача у судовому засіданні 30.09.2021 підтримав заяву, яку надіслав 29.09.2021 на електронну адресу суду, і просив суд оголосити перерву в судовому засіданні до винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у справі 904/2404/18.

Представник Відповідача-1 у судовому засіданні 30.09.2021 проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання 30.09.2021 не з`явився, 29.09.2021 на електронну адресу суду направив заяву і просить суд відкласти судове засідання у зв`язку з перебуванням директора у відпустці.

Ухвалою суду від 30.09.2021 повернуто справу № 904/2404/18 на стадію підготовчого провадження; призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 02.11.2021 о 15:00 год.; повторно повернуто до питання розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Інвестмент Груп" №38-21 від 29.03.2021, яка 05.04.2021 надійшла на адресу Господарського суду Дніпропетровської області про залучення у справі правонаступника кредитора, відповідно до якої останній просив суд: замінити кредитора - АТ "ВТБ Банк" (, 01024, м. Київ, б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б.8/26) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) у справі №904/2404/18; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" (, 04071, м. Київ, вул. Набережна-Лугова, 8) до участі у справі за позовом ТОВ "Укравтозапчастина" до АТ "ВТБ Банк" про визнання недійсним Договору № 4 про внесення змін до Іпотечного договору від 12.06.2013 року та зняття обтяження в Державному реєстрі речових прав на предмет іпотеки у справі № 904/2404/18.

05.10.2021 представник Позивач на електронну адресу суду направив клопотання і просив суд провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми "Easycon".

Ухвалою суду від 20.10.2021 клопотання Позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

28.10.2021 Відповідач-2 подав заяву і просив суд відкласти розгляд справи до винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги Позивача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у справі № 904/2404/18.

02.11.2021 представник Позивача на електронну адресу суду направив заяву про зупинення провадження у справі і просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/17031/21.

Крім того, 02.11.2021 представник Позивача на електронну адресу суду направив клопотання про проведення повторної експертизи і просив суд призначити у справі повторну судово-економічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 02.11.2021 підтримав заяву Відповідача-2 про відкладення розгляду справи.

Представник Відповідача-1 у підготовче засідання 02.11.2021 не з`явився.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання 02.11.2021 не з`явився, 28.10.2021 на електронну адресу суду направив заяву і просив суд відкласти судове засідання до винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги Позивача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у справі № 904/2404/18.

Питання стосовно розгляду заяви Відповідача-1 №38-21 від 29.03.2021, заяви Позивача про зупинення провадження у справі та клопотання про проведення повторної експертизи відкласти до наступного засідання.

Ухвалою суду від 02.11.2021 відкладено підготовче засідання на 30.11.2021 об 11:00 год.

18.11.2021 представник Позивача на електронну адресу суду направив клопотання і просив суд дозволити Позивачу взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 30.11.2021 об 11:00 год., поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою використання сервісу "Easycon".

Ухвалою суду від 22.11.2021 у задоволенні клопотання Позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

30.11.2021 представник Позивача у підготовче засідання не з`явився, 24.11.2021 на адресу електронного суду надіслав заяву і просив суд відкласти підготовче засідання до винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у даній справі, а також неможливістю забезпечити явку представника в засідання; наступне підготовче засідання призначити на термін після 14.12.2021 та дозволити брати участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу "Easycon".

Представник Відповідача-1 у підготовче засідання 30.11.2021 не з`явився.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання 30.11.2021 не з`явився, 25.11.2021 надіслав заяву і просив суд відкласти розгляд справи до винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у даній справі.

Ухвалою суду від 30.11.2021 відкладено підготовче засідання на 21.12.2021 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 01.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 21.12.2021 надав пояснення.

Представник Відповідача-1 у підготовчому засіданні 21.12.2021 надав пояснення.

Представник Відповідача-2 у підготовче засідання не з`явився, 17.12.2021 на електронну адресу суду направив заяву і просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/17031/21.

З метою визначення остаточного складу учасників судового процесу у зв`язку з оскарженням Позивачем ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у справі № 904/2404/18, якою вирішено питання щодо заміни сторони у справі в порядку процесуального правонаступництва існувала необхідність відкладення підготовчого провадження; відкладено розгляд заяви Позивача та Відповідача-2 про зупинення провадження у справі і клопотання Позивача про проведення повторної експертизи до наступного судового засідання.

Ухвалою суду від 21.12.2021 відкладено підготовче засідання на 25.01.2022 о 10:00 год.

21.12.2021 Позивач подав заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, а саме із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу EasyСon.

Ухвалою суду від 22.12.2022 клопотання Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

29.12.2021 Позивач подав пояснення та зазначив, що апеляційну скаргу Позивача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у справі № 904/2404/18 залишено без задоволення.

11.01.2022 Позивач надав копію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2021.

17.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" надійшли заперечення, відповідно до яких останній просив суд відмовити в задоволенні заяви про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/17031/21 та відмовити в задоволенні клопотання про призначення у справі повторної судово-економічної експертизи.

Позивач у підготовчому засіданні 25.01.2022 надав усне заперечення стосовно заперечень Відповідача-1.

Відповідач-1 у підготовчому засіданні 25.01.2022 надав заперечення.

Відповідач-2 у підготовче засідання 25.01.2022 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Позивача та Відповідача-2 про зупинення провадження у справі № 904/2404/18 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/17031/21, що розглядається Господарським судом міста Києва; у задоволенні клопотання Позивача про проведення повторної судово-економічної експертизи відмовлено; закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2022 об 11:00год.

15.02.2022 на електронну адресу господарського суду надійшов запит справи № 904/2404/18 згідно ухвали Верховного Суду від 14.02.2022 у зв`язку із надходженням касаційної скарги Позивача на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 в частині заміни кредитора у справі № 904/2404/18.

Ухвалою суду від 17.02.2022 зупинено провадження у справі № 904/2404/18 та справа направлена на адресу Верховного Суду.

24.05.2022 справа № 904/2404/18 повернута з Верховного Суду на адресу Господарського суду Дніпропетровської області з постановою Верховного Суду від 18.04.2022, відповідно до якої касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" залишено без задоволення; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2021 у справі № 904/2404/18 в оскаржуваній частині щодо заміни кредитора правонаступником залишено без змін.

Ухвалою суду від 03.06.2022 поновлено провадження у справі № 904/2404/18 з 23.06.2022; призначено справу до судового розгляду по суті на 23.06.2022 о 10:00 год.

06.06.2022 від Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу "EаsyCon".

Ухвалою суду від 09.06.2022 у задоволенні клопотання Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

16.06.2022 Відповідач-2 направив на адресу суду заяву про зупинення провадження у справі та просить суд зупинити провадження у справі № 904/2404/18 до перегляду в порядку касаційного провадження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/2404/18.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2022 від Позивача на адресу суду надійшла заява про виклик експертів.

Представник Позивача у судовому засіданні 23.06.2022 підтримав заяву про виклик експертів, а також подану Відповідачем-2 заяву про зупинення провадження у справі.

Представник Відповідача-1 у судовому засіданні 23.06.2022 заперечував проти задоволення заяви Позивача про виклик експертів та заяви Відповідача-2 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.06.2022 у задоволенні заяви Відповідача-2 про зупинення провадження у справі № 904/2404/18 до перегляду в порядку касаційного провадження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі №904/2404/18 відмовлено; заяву Позивача про виклик експертів залишено без розгляду.

Представник Позивача у судовому засіданні 23.06.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача-1 у судовому засіданні 23.06.2022 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник Відповідача-2 у судове засіданні 23.06.2022 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т. 19, а.с. 80, 96).

Враховуючи, що матеріали справи є достатніми для її розгляду по суті, суд розглянув справу за відсутності представника Відповідача-2.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача-1, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк", яке з 18.05.2018 має назву Акціонерне товариство "ВТБ Банк", (далі Відповідач-1, Банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (далі Позивач, Позичальник) укладено кредитний договір № 54 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Банк на умовах Договору зобов`язується надати Позичальнику кредит у розмірі 98 000 000,00 гривень у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування, розмір якого встановлюється за графіком відповідно до таблиці 1 Договору. Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит на умовах і у строки/терміни, визначені Договором, але не пізніше 01.05.2015, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах і у строки/терміни, визначені Договором. При цьому загальна заборгованість Позичальника за цим Договором та кредитним договором № 19ВД від 23.05.2007, укладеним між Відповідачем 1 та Позивачем, у будь-який час не може перевищувати ліміт кредитування згідно таблиці 1 Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору надання кредиту здійснюється окремими траншами у безготівковій формі на підставі письмової заявки Позичальника про надання траншу за формою додатку 1 до Договору в межах невикористаного ліміту кредитування, шляхом перерахування траншу на поточний рахунок Позичальника та в розмірі, зазначеному в заявці, за умови виконання Позичальником своїх зобов`язань належним чином та додержання всіх умов надання траншу, визначених Договором.

Підпунктом 2.3.3 Договору визначено, що розмір траншу, зазначений у заявці, не перевищує невикористаний ліміт кредитування. Враховуючи при цьому, що загальна заборгованість Позичальника за цим Договором та кредитним договором №19ВД від 23.05.2007, укладеним між Банком та Позичальником, у будь-який час не може перевищувати ліміт кредитування згідно таблиці 1 Договору.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору плата за користування кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких є фіксованим і становить 11,0% (одинадцять) процентів річних. Нарахування плати за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його повернення, із розрахунку факт/365. Плата за користування кредитом нараховується Банком 24 числа кожного місяця, в останній день кожного місяця та в термін, зазначений в п. 1.1 Договору, або у разі розірвання договору в день повернення кредиту в повному обсязі.

Згідно з п. 3.2 Договору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати укладання Договору (з урахуванням дня укладання) Позичальник зобов`язаний сплатити Банку комісійну винагороду за надання кредиту (одноразова) в розмірі 1,0% (один) відсоток від ліміту кредитування, встановленого на дату укладення Договору. Комісійна винагорода за надання кредиту (одноразова) сплачується Позичальником на рахунок для обліку/сплати відповідної комісійної винагороди, зазначеній в 11.1 Договору, в національній валюті України.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що Позичальник зобов`язаний щороку сплачувати Банку комісійну винагороду за управління кредитом (щорічну) в розмірі 1,0% (один) відсоток від ліміту кредитування, встановленого на день, який настає через кожні 12 (дванадцять) місяців, починаючи з дати укладення Договору. Комісійна винагорода (щорічна) сплачується Позичальником в національній валюті України на рахунок обліку/сплати відповідної комісійної винагороди, зазначеній в п. 11.1 Договору, через кожні 12 місяців, починаючи з дати укладання Договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з дня закінчення кожного такого 12-місячного періоду (з урахуванням дати Договору), з 02.06.2014 по 04.06.2014.

Відповідно до пп. 3.4.2.1 Договору Позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати Банку комісійну винагороду (щомісячну) за управління кредитом у розмірі, який встановлюється за формулою, зазначеною в цьому пункті Договору.

Пунктом 3.4.2.3 Договору встановлено, що зазначена в п. 3.4.2.1 цього Договору комісійна винагорода нараховується Банком та сплачується Позичальником у гривнях в такому порядку: щомісячно в день погашення заборгованості за кредитом згідно графіку повернення, зазначеному в п. 2.4 Договору, та процентів, згідно з п. 3.1 Договору; в дату повного погашення заборгованості за кредитом; у випадку дострокового повного або часткового погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з пп. 4.4.5 Договору Позичальник має право за власною ініціативою достроково повернути кредит частково та/або в повному обсязі (за умови попереднього письмового повідомлення про це Банку не менш як за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дати дострокового повернення кредиту в повному обсязі).

18.06.2013 між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 1 про внесення змін до Договору, в якому Сторони досягли згоди внести зміни до пункт 4.3.10.4 Договору і викласти його в новій редакції.

26.06.2013 між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 2 про внесення змін до Договору, в якому Сторони досягли згоди внести зміни до п. 4.3.10.1 Договору і викласти його в новій редакції.

17.12.2013 між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 3 про внесення змін до Договору, в якому Сторони досягли згоди внести зміни до п. 4.3.10.1 і викласти його в новій редакції.

19.05.2014 між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 4 про внесення змін до Договору, в якому Сторони досягли згоди внести зміни до Договору та викласти в новій редакції пункти 1.1, 2.4, 4.3.17, 4.3.18, 7.3.4, 7.3.5, 7.3.8 Договору.

Крім того, відповідно до Договору № 4 про внесення змін до Договору Позичальник зобов`язаний протягом 3 (трьох) банківських днів з дати укладання договору № 4 про внесення змін до Договору сплатити Банку комісійну винагороду за управління кредитом (за внесення змін до кредитного договору) у розмірі 95 000,00 гривень. Зазначена комісійна винагорода нараховується Банком та сплачується Позичальником на зазначений Банком рахунок.

05.08.2014 між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 5 про внесення змін до Договору, за яким сторони домовились виключити пункт 4.3.18 з тексту Договору і всі посилання на нього по тексту Договору.

09.04.2015 між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір № 6 про внесення змін до Договору, в якому Сторони досягли згоди внести зміни до Договору і викласти його в редакції:

1.1. Банк на умовах Договору зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування, розмір якого встановлюється за зміненим графіком.

1.2. Цільове використання кредиту:

1.2.1. Покриття збитків господарської діяльності Позичальника; формування та збільшення статутного капіталу Позичальника, банків та інших господарських товариств; погашення грошових зобов`язань Позичальника, Поповнення обігових коштів.

1.2.2. Сплата Банку комісійної винагороди за управління кредитом по даному Договору.

2.4. Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом відповідно до зміненого графіку.

3.1.1. Плата за користування кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких є фіксованим та становить 20% (двадцять процентів) річних.

3.4.2. Комісійна винагорода за управління кредитом (одноразова):

3.4.2.1. Позичальник зобов`язаний сплатити Банку комісійну винагороду (щомісячну) за управління кредитом у розмірі, який встановлюється за формулою, визначеною в цьому пункті Договору.

3.4.2.3. Зазначена в п. 3.4.2 Договору комісійна винагорода нараховується Банком одноразово в гривні в день укладання договору № 6 про внесення змін до цього Договору та сплачується Позичальником не пізніше наступного банківського дня з дати укладання договору № 6 про внесення змін до Договору.

10.04.2015 Позивачем подано Банку: платіжне доручення № 22509 від 10.04.2015 про перерахування кредиту згідно Договору, заяву б/н від 10.04.2015, розпорядження від 10.04.2015 у розмірі 136 239 288,15 (сто тридцять шість мільйонів двісті тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 15 копійок); платіжне доручення №5890 від 10.04.2015 про сплату комісійної винагороди за управлінням кредитом по Договору у розмірі 136 239 288,15 (сто тридцять шість мільйонів двісті тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 15 копійок ).

У забезпечення виконання Позивачем Кредитного договору № 54 від 31.05.2013 між Відповідачем-1 та Позивачем укладені такі договори:

- іпотечний договір від 31.05.2013 за реєстровим номером 204, згідно з яким Позивач передав в іпотеку Відповідачу-1 належне Позивачу на праві власності нерухоме майно, яким є: нежитлова будівля «корпус №5», загальною площею 28 558,2 кв. м, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Шевченка, буд 109/13 (сто дев`ять дріб тринадцять); комплекс нерухомості, загальною площею 4409,1 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Недрянська, 25 (двадцять п`ять); комплекс (склад з/ч і матеріалів), загальною площею 1393,2 кв. м, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, вул. Київська, 2 (два); земельна ділянка, на якій розташований комплекс (склад з/ч і матеріалів), площею 1,0987 га, кадастровий номер :01:056:0006, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Київська, 2 (два).

- договір застави товарів в обороті №54/Z від 31.05.2013, згідно з яким Позивачем передано в заставу Відповідачу-1 Товари в обороті (запчастини) згідно з переліком (додаток до договору).

- договір застави майнових прав № 54/Z-1 від 31.05.2013. Предметом застави за цим Договором є належне Позивачу право вимоги здійснення поставки товару за контрактом №2012/03.09 від 30.09.2012, що укладено між Позивачем та МАGNЕТОN а.s., ідентифікаційний номер 278 24 047 (Чеська Республіка), від якого Позивач має право вимагати Предмет застави на умовах, передбачених Контрактом. За домовленістю Сторін на момент укладення договору №1 про внесення змін до цього Договору Предмет застави оцінено у сумі 148 176 704,00 (сто сорок вісім мільйонів сто сімдесят).

- договір застави майнових прав № 54/Z-2 від 31.05.2013. Предметом застави за цим Договором є належне Позивачеві право вимоги здійснення поставки товару за контрактом № UAZ-HYD 11/2012 від 22.11.2012, укладеним між Позивачем та PPHU «HYDRAMET» Sp.z o.o., GizyskoGajewo, ul. Obwodowa, 3, VAT, Number: PL REGON 790009354, (викладено мовою оригіналу), від якого Позивач має право вимагати Предмет застави на умовах, передбачених Контрактом. За домовленістю Сторін на момент укладення цього Договору Предмет застави оцінено у сумі 51 424 241,00 грн., що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладання договору становить 4 970 379,87 євро або 6 433 659,58 доларів США.

- договір застави майнових прав № 54/Z-3 від 31.05.2013. Предметом застави за цим Договором є належне Позивачеві право вимоги здійснення поставки товару за контрактом №112/05786206/01-1409-930 від 21.12.2013, що укладено між Позивачем та Республіканським унітарним підприємством "Мінський тракторний завод" (Республіка Білорусь), ОКПО 00, місцезнаходження (мовою оригіналу): Республика Беларусь, 220668, город Минск, улица Долгобродская, дом 29, комната 201, від якого Позивач має право вимагати предмет застави на умовах, передбачених Контрактом; 2.2. За домовленістю Сторін на момент укладення договору №1 про внесення змін до цього Договору Предмет застави оцінено у сумі 34 153 800,00 грн., що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладання договору №1 про внесення змін до цього Договору 1 долар США = 11.752057 гривень становить 2 906 197,61 доларів США.

- договір застави товарів в обороті № 54/Z-4 від 31.05.2013, згідно з яким Позивачем передано в заставу Відповідачу-1 Товари в обороті (трактори) згідно з переліком (додаток до договору), зареєстрованим в реєстрі за №203.

Крім того, у забезпечення виконання Позивачем Кредитного договору № 54 від 31.05.2013 між Відповідачем-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" (далі Відповідач-2) були укладені такі договори:

- іпотечний договір від 31.05.2013 за реєстровим номером 200, за яким Відповідач-2 передав в іпотеку Відповідачу-1 належне Відповідачу-2 на праві власності нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Заводська, будинок 5 (п`ять); належна Відповідачу-2 на праві власності земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно, зазначене вище, площею 0,6286 га, кадастровий номер :05:009:0124, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 5 (п`ять);

- іпотечний договір від 12.06.2013 за реєстровим номером 247, за яким Відповідач-2 передав в іпотеку Відповідачу-1 належне Відповідачу-2 на праві власності нерухоме майно, яким є: вбудоване приміщення магазину, загальною площею 1026,9 кв. м, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Київська, буд.49.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач виходив з того, що в силу статей 1046, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Договір за своїм змістом є кредитним договором, а, отже, за його природою Позивач отримує від Відповідача-1 грошові кошти та зобов`язаний повернути таку саму суму грошей і проценти від суми наданого кредиту. Ніяких інших виплат за кредитним договором чинним законодавством України, як вважає Позивач, не передбачено.

Правомірність позиції Позивача, на його думку, підтверджується правовою позицією Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16, який зазначив, що банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Крім того, у зазначеному судовому рішенні Верховного Суду України визначено, що обслуговування кредиту є супутньою послугою. Встановлюючи в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, банк має зазначати, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику. При цьому банк нараховував, а позичальник сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позичальника, що є незаконним.

Враховуючи зазначене обґрунтування, Позивач здійснив перерахунок комісійної винагороди, спрямувавши (у власних розрахунках) зазначені платежі на погашення боргу по тілу кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Так, згідно із розрахунками Позивача, останнім сплачено на користь Банку за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 всього 297 824 668,00 гривень, в тому числі:

- погашено тіло кредиту на суму 234 239 288 грн.;

- сплачені відсотки за користування кредитом на суму 57 949 208 грн.;

- покладено на рахунок Банку грошове покриття в сумі 5 636 172 грн.

Таким чином, як зазначає Позивач, він за весь період взаємовідносин із Відповідачем-1 за Кредитним договором, з урахуванням грошового покриття в сумі 5 636 172,00 грн., зайво сплатив останньому 35 540 416,00 грн., що підтверджується розрахунками (а.с. 169 т. 5).

Тобто, за твердженнями Позивача, останній виконав свої зобов`язання за кредитним договором достроково в повному обсязі, у зв`язку з чим просить суд визнати кредитний договір виконаним, а договори іпотеки, застави товарів в обороті та застави майнових прав, укладені у забезпечення виконання кредитного договору, припиненими.

У той же час, Банк у своєму відзиві на позов посилається на те, що свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 186 058 842,44 грн. (а.с. 152 т. 9).

Згідно наданого розрахунку Банку вбачається, що загальна заборгованість Позивача перед Відповідачем-1 за Кредитним договором станом на 07.06.2018 складає 213 596 004,15 грн., з яких:

- прострочена заборгованість по кредиту становить 179 172 670,01 грн.;

- строкова заборгованість зі сплати процентів, що нараховані за період з 05.06.2018 по 06.06.2018, становить 128 606,70 грн.;

- прострочена заборгованість зі сплати процентів, що нараховані по 04.06.2018, становить 34 294 727,44 грн.;

- заборгованість за комісійною винагородою, нарахована за період 17.09.2013 по 09.04.2015, відповідно до п. 3.4.2 Кредитного договору, становить 0,00 грн. (а.с. 153, 158, 162 т. 9).

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, загальна сума розбіжностей в розрахунках Позивача (з урахуванням переплати 35 540 416,00 грн.) та Відповідача - 1 (213 596 004,15 грн.) за Кредитним договором № 54 від 31.05.2013 становить 249 436 420,15 грн., що стало підставою для призначення судової економічної експертизи у справі згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2018.

На розгляд експерту поставлено такі питання:

1. Яка документально підтверджена сума кредитних коштів, що надана Акціонерним товариством "ВТБ Банк" Товариству з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 з урахуванням змін та доповнень до нього за період з 31.05.2013 по 05.06.2018?

2. Яка загальна документально підтверджена сума процентів, що нарахована Акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 з урахуванням змін та доповнень до нього за період з 31.05.2013 по 05.06.2018?

3. Яка загальна документально підтверджена сума комісійної винагороди за управління кредитом, що нарахована Акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 з урахуванням змін та доповнень до нього за період з 31.05.2013 по 05.06.2018?

4. Яка загальна документально підтверджена сума кредитних коштів повернута Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" Акціонерному товариству "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018?

5. Яка загальна документально підтверджена сума процентів сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" Акціонерному товариству "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018?

6. Яка загальна документально підтверджена сума комісійної винагороди сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" Акціонерному товариству "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018?

7. Яка наявна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" перед Акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 стосовно погашення тіла кредиту?

8. Яка наявна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" перед Акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 стосовно погашення процентів по кредиту?

9. Яка наявна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" перед Акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 стосовно погашення комісійної винагороди?

10. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" з повного погашення суми боргу за кредитним договором № 54 від 31.05.2013 умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 54 від 31.05.2013 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

Згідно з висновком судово-економічної експертизи №5566/67-18 від 13.12.2019 (а.с. 140-183 т. 12):

1. документально підтверджена сума кредитних коштів, що надана Відповідачем-1 Позивачу за кредитним договором №54 від 31.05.2013, за період з 31.05.2013 по 05.06.2018 складає 234 239 288,15 грн.;

2. документально підтверджена сума процентів, нарахована Відповідачем-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018, складає 127 168 304,12 грн.;

3. загальна документально підтверджена сума комісійної винагороди за управління кредитом, що нарахована Відповідачем-1 Позивачу за кредитним договором №54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018, складає 150 662 673,45 грн.;

4. документально підтверджена сума кредитних коштів, повернута Позивачем Відповідачу-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018, складає 49 430 445,71 грн.;

5. документально підтверджена сума процентів, сплачених Позивачем Відповідачу-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018, складає 92 873 576,88 грн.;

6. загальна документально підтверджена сума комісійної винагороди, сплачена Позивачем Відповідачу-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 за період з 31.05.2013 по 05.06.2018, складає 150 757 673,45 грн.;

7. наявна сума заборгованості Позивача перед Відповідачем-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 стосовно погашення тілу кредиту складає 184 808 842,44 грн.;

8. наявна сума заборгованості Позивача перед Відповідачем-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 стосовно погашення процентів по кредиту складає 34 294 727,24 грн.;

9. наявна сума заборгованості Позивача перед Відповідачем-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 стосовно погашення комісійної винагороди складає 0,00 грн.;

10. наявний у матеріалах справи розрахунок Позивача з повного погашення суми боргу за кредитним договором №54 від 31.05.2013 умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №54 від 31.05.2013 і розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором станом на 05.06.2018: - в частині видачі кредиту відповідає умовам договору та розрахунковим документам за кредитним договором №54 від 31.05.2013; - в частині погашення кредиту, процентів та комісійної винагороди відповідає умовам договору та розрахунковим документам за кредитним договором №54 від 31.05.2013.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

До загальних засад цивільного законодавства належить, зокрема свобода договору (частина перша статті 3 Цивільного кодексу України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема є договори та інші правочини.

За приписами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, за своєю правовою природою кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит) в будь-якій валюті. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору.

Тобто правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами, регулюються самостійно сторонами, шляхом укладення договору.

Законодавство України надає сторонам можливість укладати договори, в яких містяться елементи різних договорів, так звані «змішані договори».

На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем шляхом підписання безпосередньо кредитного договору №54 та договорів про внесення змін до кредитного договору, зокрема Договору №6 від 09.04.2015 про внесення змін до Договору від 31.05.2013, яким уточнювалась формула визначення розміру винагороди за користування кредитом, неодноразово свідомо вчинялись дії щодо схвалення окремих пунктів договору, відповідно до яких позичальник зобов`язався сплатити банку комісійну винагороду за обслуговування кредиту.

Таким чином, сторони погодили умови договору щодо сплати винагороди та встановили відповідні зобов`язання з урахуванням загальних принципів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Незгода Позичальника з умовою договору про нарахування та сплату винагороди, на стадії виконання, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання додаткових угод до договору, а також незгода з цими умовами іншої заінтересованої особи (Відповідача-2), не є підставами для невиконання таким умов договору, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору та договорів про внесення змін до кредитного договору, сторонами погоджено сплату позичальником фіксованої процентної ставки по кредиту та її розмір. Також сторонами погоджено сплату позичальником щомісячної комісійної винагороди за обслуговування банком кредиту, а також одноразова комісійна винагорода, розрахована за наведеною в договорі формулою.

Крім того, у постанові від 04.07.2018 у справі № 917/2033/16 Верховний Суд підтримав рішення судів попередніх інстанцій про підставність вимог банку про стягнення, передбаченої умовами кредитного договору, комісійної винагороди, тобто визнано право встановити у договорі кредитування за згодою сторін додаткових зобов`язань позичальника, які не обмежуються виключно сплатою процентів.

Суд зазначає, що у даній справі кредит надавався юридичній особі для забезпечення фінансування господарської/поточної діяльності товариства, між сторонами не укладалися договори про надання споживчих кредитів, тобто у спірних правовідносинах позичальник не є споживачем, відповідно, відсутні підстави для застосування правових норм, що регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", яка визначає підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача та закріплює поняття "несправедливі умови договору".

Подібні висновки щодо застосування у спірних правовідносинах положень Закону України "Про захист прав споживачів" були викладені в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 910/6404/18.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18)).

Як зазначено вище, сторонам кредитного договору надано право встановлювати у договорі кредитування додаткових зобов`язань позичальника, які не обмежуються виключно сплатою процентів. Таким чином, законом прямо не встановлена недійсність правочину про визначення в кредитному договорі умов про сплату позичальником комісійної винагороди за обслуговування кредитом. У свою чергу, Позивач не надав суду судові рішення про визнання недійсними норм кредитного договору та договорів про внесення змін до кредитного договору, якими встановлювався обов`язок сплати позичальником комісійних винагород, встановлювався механізм визначення розміру комісійної винагороди, порядок нарахування та сплати.

Підписавши кредитний договір, договори про внесення змін, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (процентів та винагороди), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані.

Експертним висновком №5566/67-18 від 13.12.2019, виконаним судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, з детальним розрахунком, приведеним у Додатку №1 до висновку експерта №5566/67-18 «Відомість про результати дослідження нарахування та сплати процентів та кредитних коштів та розрахунку заборгованості ТОВ «Укравтозапчастина», за кредитним договором №54 від 31.05.2013 року станом на 05.06.2018 року (гривень) (а.с. 140-191 т.12) встановлена наявність заборгованості Позивача перед Відповідачем-1 за кредитним договором №54 від 31.05.2013 по тілу кредиту - 184 808 842,44 грн. та по процентам - 34 294 727,24 грн.

Це повністю спростовує твердження Позивача про те, що кредитний договір №54 від 31.05.2013 ним виконаний у повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Право позивача на ефективний засіб правового захисту, передбачений статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположним свобод (далі Конвенція), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеженням матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 Господарського кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це не означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 та у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).

При цьому, вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди розглядають справи за позовами, в основі яких правова вимога спір про право, що виникає з матеріальних відносин.

Розглядаючи цю справу, суд, встановивши правовідносини, з яких виник спір, з`ясувавши обставини, що передували зверненню Позивача до суду, дійшов висновку, що основною позовною вимогою Позивача є вимога визнати Кредитний договір №54 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", виконаним. Однак ця вимога не є правовою, а є вимогою щодо встановлення факту, який має юридичне значення.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що Позивачем обраний неналежний спосіб захисту цивільного права, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Що стосується решти позовних вимог, то суд зазначає таке:

Позовні вимоги про визнання припиненими договорів (іпотечних, застави товарів в обороті та застави майнових прав), укладених у забезпечення виконання Позивачем зобов`язань за основним договором (кредитний договір №54 від 31.05.2013), є похідними від вимоги про визнання кредитного договору виконаним.

Відповідно до частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України, право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Позивачем не надано доказів настання будь-якої з подій, які б мали своїм наслідком припинення у Відповідача-1 права застави/іпотеки.

З урахуванням цього, а також враховуючи, що в позовній вимозі про визнання кредитного договору №54 від 31.05.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", виконаним, судом відмовлено, суд також відмовляє в задоволенні таких позовних вимог:

Визнати іпотечний договір №200 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати іпотечний договір №247 від 12.06.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати іпотечний договір №204 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати договір застави товарів в обороті №54/Z від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати договір застави майнових прав №54/Z-1 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати договір застави майнових прав №54/Z-2 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати договір застави майнових прав №54/Z-3 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

Визнати договір застави товарів в обороті №54/Z-4 від 31.05.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Акціонерним товариством "ВТБ Банк", припиненим.

В частині позовних вимог про визнання недійсним Договору №4 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 12.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №247, між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" і про зняття обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з предмету іпотеки за Іпотечним договором № 247 від 12.06.2013: вбудоване приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Україна, м. Вінниця, вул. Київська, буд.49, що належить Відповідачу-2 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 02 червня 2004 року за реєстровим №1707. Право власності зареєстровано 16 травня 2013 року Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, державним реєстратором прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 1072209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого май на: 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 04.06.2013 року, індексний номер витягу: 4396271 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - суд зазначає таке:

Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що спірний договір був укладений далеко після того, як Позивач, на його думку, у повному обсязі достроково належним чином виконав основне зобов`язання за кредитним договором №54 від 31.05.2013; Договором №4 було встановлено граничний термін повернення кредиту - 07 червня 2018 року, хоча Позивачем, на його думку, було виконано зобов`язання майже на 3 роки раніше; Договір №4 було укладено шляхом обману Відповідача-2, а саме шляхом замовчування Відповідачем-1 того факту, що Позивач у повному обсязі достроково належним чином виконав основне зобов`язання за кредитним договором №54 від 31.05.2013 ще у 2015 році.

Враховуючи наведені аргументи, Позивач, посилаючись на частину 1 статті 230 Цивільного кодексу України, вважає, що цей правочин є недійсним, оскільки Відповідач-1 навмисно ввів в оману Відповідача-2.

Розглядаючи ці позовні вимоги, господарський суд виходить з такого:

20.12.2017 між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 укладено Договір №4 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 12.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Несмашною О.С. за реєстровим №247 (далі Договір №4).

Відповідно до п. 1 Договору №4 сторони досягли згоди внести зміни до пункту 1.2 Іпотечного договору №247 від 12.06.2013, виклавши його в новій редакції. Зокрема, у новій редакції був викладений пункт 1.2 цього договору:

1.2. Іпотекою за цим Договором забезпечується виконання зобов`язань Позичальника перед Банком, що виникають з кредитного договору, зазначеного в пп.1.2.1. п.1.2. цього Договору, а також договорів про внесення змін (доповнень) до них, додатків до них, що є невід`ємними його частинами, якщо такі будуть укладені між Сторонами в подальшому, в тому числі щодо строку виконання зобов`язань, суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів, а також інших обов`язкових платежів, а саме:

1.2.1. виконання Позичальником зобов`язань, що виникають з Кредитного договору №54 від 31 травня 2013 року, договору №1 про внесення змін від 18 червня 2013 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №2 про внесення змін від 26 червня 2013 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №3 про внесення змін від 17 грудня 2013 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №4 про внесення змін від 19 травня 2014 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №5 про внесення змін від 05 серпня 2014 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №6 про внесення змін від 09 квітня 2015 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №7 про внесення змін від 30 квітня 2015 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №8 про внесення змін від 08 червня 2015 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №9 про внесення змін від 04 вересня 2015 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №10 про внесення змін від 14 вересня 2016 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №10/1 про внесення змін від 14 вересня 2016 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №11 про внесення змін від 27 лютого 2017 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №12 про внесення змін від 31 жовтня 2017 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №12/1 про внесення змін від 31 жовтня 2017 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №12/2 про внесення змін від 30 листопада 2017 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №13 про внесення змін від 20 грудня 2017 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, договору №13/1 про внесення змін від 20 грудня 2017 року до Кредитного договору №54 від 31.05.2013 року, а також договорів про внесення змін (доповнень) до нього, що є невід`ємними його частинами, якщо такі будуть укладені між Банком та Позичальником в майбутньому протягом дії Кредитного договору, зокрема щодо строку виконання зобов`язань, суми кредиту, плати за кредит (в тому числі збільшення/зменшення плати за користування кредитом (процентів), комісійних винагород), договірних санкцій, пені та штрафів, а також інших обов`язкових платежів надалі все іменується «Договір кредиту» або «Основний договір», щодо: вчасного та у повному обсязі повернення кредиту, наданого на умовах не відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості 186 058 842,44 грн. на умовах, визначених Договором кредиту, з граничним терміном повернення - 07 червня 2018 року; сплати пені, штрафів, комісійних винагород; відшкодування збитків.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 230 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. При встановленні наявності обману суд має враховувати стандарт поведінки розумного учасника обороту, який наділений схожими характеристиками зі стороною, яку ввели в оману.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти розкриття інформації і можливість введення в оману є зовсім іншими, аніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або банк та пересічний громадянин, споживач банківської послуги. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

Такий підхід використовується в кодифікованих джерелах звичаєвого права, зокрема зазначений у Принципах міжнародних комерційних договорів (принципи УНІДРУА) 2010 року.

Обов`язок щодо розкриття інформації випливає із принципу добросовісності, закріпленого у статті 3 Цивільного кодексу України. Водночас, нереалістичні уявлення і очікування однієї сторони відносно суті чи наслідків правочину не можуть бути кваліфіковані як введення її в оману іншою стороною. Інша сторона не могла розкрити інформацію про помилковість таких уявлень, оскільки вони є вочевидь нерозумними, неочікуваними, нетиповими.

Отже, якщо Відповідач-2, укладаючи договір, яким передає Банку в іпотеку майно в забезпечення виконання зобов`язання Позивачем на суму майже 200 млн. грн., без отримання детальної інформації та документів від банку або Позивача щодо зобов`язань, за якими вона надає поруку, то це свідчить: (а) про відсутність розумної обачливості у діях сторони договору та нереалістичні очікування від правочину або (б) про те, що така інформація все ж таки була надана банком/іншою особою, але особа приховує цей факт від суду, або (в) про те, що особа мала іншу мету і інші мотиви при укладанні таких правочинів, аніж ті, про які вона заявила у позові до відповідача, і на момент укладення договору поруки її взагалі не цікавив склад і вартість активів первісних боржників (забезпечення за проблемними кредитами банку), за яких особа поручилася у договорі поруки.

Крім того, як вже зазначено судом в цьому рішенні, на дату укладання оскаржуваного договору, як і на дату звернення Позивача з позовом, були відсутні обставини, на які Позивач посилався як на такі, що були навмисно скриті Банком при укладанні спірного договору з Відповідачем-2. А саме, судом не встановлено, що на дату укладання спірного договору між Відповідачами у Позивача була відсутня заборгованість перед Банком за кредитним договором.

Таким чином, Позивачем не доведені обставини, на які він посилається, а, відтак, у позовних вимогах про визнання недійсним Договір №4 про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 12.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №247 між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" та про зняття обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з предмету іпотеки за Іпотечним договором №247 від 12.06.2013: вбудоване приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Україна, м. Вінниця, вул. Київська, буд.49, що належить Відповідачу-2 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 02 червня 2004 року за реєстровим №1707. Право власності зареєстровано 16 травня 2013 року Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, державним реєстратором прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 1072209, реєстраційний номер об`єкта нерухомого май на: 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 04.06.2013 року, індексний номер витягу: 4396271 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - слід відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на Позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

24.06.2022