ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.06.2022 Справа № 920/960/21
Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А. за участі секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області заяву представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат у справі № 920/960/21 та матеріали зазначеної справи в порядку загального позовного провадження
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327),
до відповідача: фізичної особи-підприємця Недбая Олексія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),
про стягнення 13 892,37 Євро, що еквівалентно 440 336,73 грн,
за участю представників сторін:
позивача не з`явився,
відповідача не з`явився.
02.09.2021 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача 8 612,00 Євро та 6 450,22 доларів США (еквівалентно 446 222,10 грн) на підставі контрактів № 2710/2020 від 27.10.2020, № 2904/2021 від 29.04.2021, б/н від 04.05.2021, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.
У позовній заяві представник позивача зазначив, що позивачем понесено витрати на оплату судового збору в сумі 6 693,33 грн та витрати на професійну правничу допомогу зі збору доказів та підготовки позову в сумі 10 000,00 грн. Також представник позивача у позові зазначив, що очікувані витрати на розгляд справи позивач визначити не має можливості.
До позовної заяви представником позивача додано копію ордеру від 29.07.2021 серії АХ № 1061534 копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.12.1997 № 780 та копію договору про надання правничої (правової) допомоги № АС-74 від 19.07.2021.
02.02.2022 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) надіслано до суду електронною поштою заяву від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат, де представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у складі витрат на правову допомогу у розмірі 21 864,36 грн та просить суд при вирішенні питання щодо розподілу витрат на правову допомогу врахувати недобросовісну процесуальну поведінку відповідача, не отримання ним кореспонденції за юридичною адресою, неодноразове відкладення судових засідань з вини відповідача.
В обгрунтування зазначеної заяви представник позивача зазначає, що при нарахуванні погодинного тарифу за послуги адвоката застосовано передплачений тариф 800 грн/год згідно з додатком № 2 до договору про надання правової допомоги, так як послуги адвоката та майбутні витрати було авансовано під час укладання договору, зазначена сума, рекомендована в якості мінімального погодинного тарифу Радою адвокатів Харківської області. При розрахунку транспортних витрат з використанням власного транспортного засобу застосований узгоджений з позивачем у договорі (додатку № 2) алгоритм: двократний розмір витрат пального на відповідну поїздку (який враховує компенсацію амортизаційних витрат з експлуатації власного транспортного засобу адвоката). Також представник позивача зазначає, що сторонами узгоджено показник витрат пального в зимовий час - 10 літрів на 100 км.
Крім наведеного представник позивача зазначає, що під час визначення розміру годин на аналіз та підготовку документів нараховано фактично витрачений «ефективний» час в межах нормативів, узгоджених сторонами в додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги. Під час нарахування годин за участь в судових засіданнях адвокатом використаний менший показник, ніж узгоджений сторонами в договорі. Розмір витрат на послуги адвоката (гонорар) та понесені витрати відображені у звіті адвоката, загальна сума понесених позивачем, крім сплати судового збору, судових витрат складає 21 864,36 грн.
До зазначеної заяви представником позивача додано звіт адвоката в межах договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 19.07.2021, копію технічного паспорта на транспортний засіб, копії поштових квитанцій за 30.07.2021, за 01.09.2021 та за 06.11.2021, роздруківку відомостей про середню ціну пального у листопаді 2021 року, роздруківку відомостей про середню ціну пального у січні 2022 року, роздруківку відомостей про середню ціну пального 01.02.2022 року та роздруківку електронного платежу за отримання витягу щодо ФОП Недбай.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 01.02.2022 у справі № 920/960/21 ухвалено позовні вимоги задовольнити; стягнути з фізичної особи-підприємця Недбая Олексія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) заборгованість в сумі 13 892,37 євро (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто два євро тридцять сім центів), що еквівалентно 446 222,10 грн (чотириста сорок шість тисяч двісті двадцять дві гривні десять копійок) та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 6 605,05 грн (шість тисяч шістсот п`ять гривень п`ять копійок); видати наказ після набрання рішенням законної сили; призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката на 14.02.2022, 11:00; встановити позивачу - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) строк для подання доказів щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі № 920/960/21 у відповідності до положень частини восьмої статті 129 ГПК України.

Ухвалою від 14.02.2022 у справі № 920/960/21 судом постановлено відкласти розгляд заяви представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат на 10.03.2022, 09:30.

Водночас, судове засідання, призначене на 10.03.2022, 09:30, не відбулось у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 та проведенням бойових дій території Сумської області.

22.03.2022 розпорядженням голови Верховного Суду № 12/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Сумської області. Розпорядженням голови Верховного Суду від 22.04.2022 № 25/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 04.05.2022 у справі № 920/960/21 судом постановлено призначити розгляд заяви представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат на 24.05.2022, 10:30.

13.05.2022 до суду електронною поштою представником позивача надіслано заяву від 13.05.2022 б/н (вх. № 1714/22 від 13.05.2022), де представник позивача зазначає, що підтримує заяву про розподіл (стягнення) судових витрат та просить суд провести її розгляд без його участі.

24.05.2022, 10:30 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв`язку з відпусткою судді Джепи Ю.А. що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ураховуючи положення частини тринадцятої статті 32 ГПК України, судом ухвалою від 30.05.2022 у справі № 920/960/21 судом постановлено призначити розгляд заяви представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат на 22.06.2022, 11:30.

Представники учасників справи у судове засідання 22.06.2022 не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином 30.05.2022, про що свідчать довідки Господарського суду Сумської області про доставку електронного листа (ухвали від 30.05.2022) до електронного кабінету представника позивача та відповідача у системі «Електронний суд».

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування витрат на правову допомогу як складової судових витрат (п.12 ч.3 ст.2, ст.123, ч.2 ст126 ГПК України).

Зі змісту частини третьої статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Згідно з пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частині п`ята статті 126 ГПК України).

Частиною шостою статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження судових витрат представниками позивача надано суду копію ордеру від 29.07.2021 серії АХ № 1061534 копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.12.1997 № 780, копію договору про надання правничої (правової) допомоги № АС-74 від 19.07.2021, звіт адвоката в межах договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 19.07.2021, копію технічного паспорта на транспортний засіб, копії поштових квитанцій за 30.07.2021, за 01.09.2021 та за 06.11.2021, роздруківку відомостей про середню ціну пального у листопаді 2021 року, роздруківку відомостей про середню ціну пального у січні 2022 року, роздруківку відомостей про середню ціну пального 01.02.2022 року та роздруківку електронного платежу за отримання витягу щодо ФОП Недбай.

Відповідно до наданих представником позивача письмових доказів розмір судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою складає 21 864,36 грн.

Відповідно до пункту А договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.07.2021 № АС-74 предметом договору є надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу.

Пунктом В.2 договору сторонами узгоджено, що позивач зобов`язаний сплатити адвокату гонорар в розмірі та порядку, викладених в протоколі визначення витрат на правову допомогу, а також компенсувати адвокату відповідні витрати пов`язані з виконанням доручення.

Представник позивача у заяві про розподіл (стягнення) судових витрат зазначає, що при нарахуванні погодинного тарифу за послуги адвоката застосовано передплачений тариф 800 грн/год згідно з додатком № 2 до договору про надання правової допомоги, так як послуги адвоката та майбутні витрати було авансовано під час укладання договору, зазначена сума, рекомендована в якості мінімального погодинного тарифу Радою адвокатів Харківської області. При розрахунку транспортних витрат з використанням власного транспортного засобу застосований узгоджений з позивачем у договорі (додатку № 2) алгоритм: двократний розмір витрат пального на відповідну поїздку (який враховує компенсацію амортизаційних витрат з експлуатації власного транспортного засобу адвоката). Також представник позивача зазначає, що сторонами узгоджено показник витрат пального в зимовий час - 10 літрів на 100 км.

Крім наведеного представник позивача зазначає, що під час визначення розміру годин на аналіз та підготовку документів нараховано фактично витрачений «ефективний» час в межах нормативів, узгоджених сторонами в додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги. Під час нарахування годин за участь в судових засіданнях адвокатом використаний менший показник, ніж узгоджений сторонами в договорі. Розмір витрат на послуги адвоката (гонорар) та понесені витрати відображені у звіті адвоката.

Відповідно до звіту адвоката в межах договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 19.07.2021 кількість витрачено часу адвокатом на консультації, складання документів та представництво інтересів позивача у Господарському суді Сумської області склала 18,00 год. і відповідно, вартість наданих правових послуг складає 14 400,00 грн, розмір матеріальних витрат адвоката складає 7 464,36 грн, загальна вартість витрат позивача становить 21 864,36 грн.

Про орієнтовний розмір судових витрат в сумі 10 000,00 грн представником позивача зазначено у позовній заяві та повідомлено суд, що очікувані витрати на розгляд справи позивач визначити не має можливості, у заяві про розподіл (стягнення) судових витрат представником позивача конкретизовано розмір витрат позивача на оплату правової допомоги та матеріальних витрат представника позивача та подано суду докази на їх підтвердження.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи правові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, у вже згаданому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відображена в наданих представником позивача доказів інформація щодо характеру та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та понесених ним матеріальних витрат не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

З огляду на що, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаними роботами, а також заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обмежити судові витрати позивача сумою витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 040,00 грн, що пропорційно кількості витраченого часу - 18 годин, а інші матеріальні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення в сумі 7 464,36 грн стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

За наведених підстав, з позивача на користь відповідача належить до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 14 400,00 грн, які понесенні у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами статті 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Таким чином, ураховуючи те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 01.02.2022 у справі № 920/960/21 не вирішено питання розподілу судових витрат позивача, а також те, що представником позивача подано належні докази в обґрунтування обсягу наданих ним послуг правового характеру, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким заяву представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат у справі № 920/960/21 задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 14 400,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) від 02.02.2022 б/н (вх. № 395 від 02.02.2022) про розподіл (стягнення) судових витрат у справі № 920/960/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Недбая Олексія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АсваскЕнерго» (вул. Скриганова, 6, офіс 369, м. Мінськ, Республіка Білорусь, 220073, УПН 193188327) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 400,00 грн (чотирнадцять тисяч чотириста гривень нуль копійок).

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею 01 липня 2022 року.

Суддя Ю.А. Джепа