Справа № 909/942/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2022 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

Секретар судового засідання Матіяш М. П.

За участю: арбітражної керуючої Вознякевич Н. І.,

представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області: Воришко М. В.,

представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області Тропець М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про банкрутство ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат", (вул. Соборна, 16, м. Коломия, 78200, )

встановив, що у справі про банкрутство ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат", 21.07.2016, Господарським судом Івано-Франківської області винесено постанову про визнання відкритого акціонерного товариства "Коломийський м`ясокомбінат" - банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури строком на шість місяців, призначення ліквідатором ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат" арбітражного керуючого Вознякевич Н. І.

Суд продовжував строк ліквідаційної процедури і неодноразово відкладав розгляд справи.

08.02.2022, арбітражна керуюча Вознякевич Н. І. подала суду звіт ліквідатора ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат" та звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) по справі №909/942/15.

В обґрунтування звіту, арбітражна керуюча вказала на вимоги Кодексу України з процедур банкрутства, яким передбачено, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури, зокрема, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку та на те, що вона на підставі постанови господарського суду Івано-Франківської області від 21.07.2016, винесеній у даній справі, виконувала повноваження ліквідатора боржника з 21.07.2016 по 31.01.2022. Розрахунок грошової винагороди ліквідатора здійснювався у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за період з 21.07.2016 по 20.10.2019 відповідно до ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а з 21.10.2019 по 31.01.2022 у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень ліквідатора відповідно до КУзПБ. Зазначила, що додаткову грошову винагороду в сумі 100 000, 00 грн виплачено арбітражному керуючому відповідно до ч.3 ст. 30 КУзПБ в розмірі 3% суми погашених вимог кредиторів та згідно наданої згоди забезпечених кредиторів. Щодо здійснення та відшкодування витрат вказала, що за період ліквідаційної процедури нею понесено витрати, які підлягають відшкодуванню та які схвалено комітетом кредиторів за період з 21.07.2016 по 08.02.2022 в сумі 26 899,45 грн. В підтвердження вказаного подала копії: листів вих. № 0922/587 від 05.08.2021, б/н від 09.08.2021 та від 13.08.2021, протоколів засідання комітету кредиторів ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат" №1/16 від 18.07.2017, №3/17 від 17.08.2017, №2/18 від 05.02.2018, №1/20 від 29.10.2020, №2/20 від 25.11.2020, №1/21 від 19.05.2021, №1/20 від 05.11.2021, №2/22 від 08.02.2022, перелік реєстрів по витратах ліквідатора ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат", які затверджені комітетом кредиторів та копії документів, що підтверджують понесені витрати ліквідатором.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників у справі про банкрутство, суд вважає, що в затвердженні звіту арбітражної керуючої Вознякевич Н. І. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат", слід відмовити та винести ухвалу про зобов"язання Міністерства Юстиції України провести перевірку ліквідатора божника на предмет дотримання вимог законодавства України при ліквідації дочірніх підприємств ВАТ "Коломийський мясокомбінат", розгляд справи відкласти.

При цьому суд врахував наступне.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, з урахуванням перехідних та прикінцевих положень КУзПБ, зокрема на день подання звіту, регулюється ст. 30 КУзПБ.

Так, вказаною нормою встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі. Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів. Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги. Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Отже, законодавцем унормовано процесуально порядок, як права вимоги додаткової грошової винагороди і її сплати так і порядок сплати основної винагороди, яка сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

З матеріалів справи та звіту не встановлено наявності підстав, за яких законодавцем обумовлено виникнення права вимоги і сплати додаткової грошової винагороди арбітражного керуючого, яка виконувала обов"язки ліквідатора боржника. Навпаки, з поданого суду звіту і долучених до нього документів встановлено те, що ліквідатор боржника отримавши від продажу заставного майна 4 194 000 грн., погасила вимоги таких кредиторів на суму 3 284 734, 90 грн і виплатила собі основну грошову винагороду в сумі 589 649,11 грн та додаткову в сумі 100 000 грн., а відповідно, в такому разі, порушила вимоги ст. 30 КУзПБ.

Не подано суду доказів правомірності дій ліквідатора боржника в частині спрямування коштів одержаних від продажу заставного майна на сплату основної винагороди арбітражного керуючого, оскільки законодавець чітко встановив джерела з яких сплачується основна винагорода і вказав в ст. 30 КУзПБ про те, що вона сплачується у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. (ч.5 ст.30 КУзПБ).

Однак, суду не подано доказів створення такого фонду, як і не подано доказів дотримання арбітражною керуючою Вознякевич Н. І. вимог ст.30 КУзПБ.

Враховуючи викладене та те, що порушення процесуальної дисципліни виплати як основної так і додаткової винагороди не може мати наслідком затвердження такого звіту судом, в затвердженні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень арбітражною керуючою ( ліквідатора) у справі 909/942/15 слід відмовити.

Посилання ліквідатора на вимоги п.3 ст. 75, п.3 ст. 61 та ст. 85 КУзПБ, якими передбачено право скерувати на виплату основної та додаткової грошової винагороди кошти отримані від реалізації майна, що забезпечувало вимоги кредиторів, судом не приймаються, оскільки вказані норми регулюють порядок оплати витрат пов"язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення.

Сплата винагороди за продаж майна (предмета забезпечення), витрат по"язаних з його утриманням, збереженням не є тотожним поняттям сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого, порядок сплати якої врегульовано ст. 30 КУзПБ.

Так, п. 3 ст. 61 КУзПБ встановлено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням та збереженням такого майна, сплачується винагорода оператора електронного майданчика. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню в порядку, визначеному цим Кодексом. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно.

Статтею 75 КУзПБ також визначено, що якщо продажу підлягає майно, яке є предметом забезпечення, до умов продажу належить також умова про витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та продажем цього майна, які підлягають відшкодуванню з коштів, отриманих від реалізації такого майна.

Крім того, суду не подано документів, які би підтверджували дотримання арбітражною керуючою вимог п. 6 ст. 30 КУзПБ, зокрема в частині звітування перед забезпеченими кредиторами в частині витрат, що стосуються заставного майна і, як наслідок схвалення забезпеченими кредиторами таких звітів.

З урахуванням вказаного, листи директорів ТОВ "Дата Фінанс" та ТОВ "ФК" Вектор Плюс" від 13.08.21 та 05.08.21, не можуть бути доказом правомірності дій ліквідатора боржника в частині виплати, зокрема додаткової винагороди 23.07.21, 30.07.21 і т. д.

Залишила поза увагою ліквідатор боржника і вимоги ст. 110 ЦК України, якою передбачено порядок ліквідації юридичної особи та ліквідувала Дочірнє підприємство побутових послуг населення "Барвінок" ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат" (), про що було внесено відповідний запис до ЄДРЮОФОП та ГО, 13.12.2021. Щодо ліквідації ДП "Дочірний торговельний комплекс "Бутон" ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат" (), комітетом кредиторів прийнято рішення про затвердження Акту ліквідаційної комісії та ліквідаційний баланс ДТК "Бутон" ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат".

Вимогами ст. 110 ЦК України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Суду не подано документів, які би підтверджували повноваження ліквідатора боржника ліквідувати такі юридичні особи, як дочірні підприємства боржника.

Приписами ст. 61 КУзПБ передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута.

Корпоративні права боржника в інших юридичних особах є активом боржника, а не підставою для прийняття рішення арбітражним керуючим, що виконує обов"язки ліквідатора боржника для призначення себе керівником таких юридичних осіб, з подальшою їх ліквідацією.

За наведених обставин та положення "Про Міністерство юстиції України", яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228, якими передбачено, що Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань, встановлює порядок і здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання арбітражними керуючими вимог законодавства з питань банкрутства, керуючись ст.ст. 2, 30, 60, 61, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 110 ЦК України, ст. ст. 202, 234 - 235 Господарсько процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити арбітражній керуючій Вознякевич Н. І. в затвердженні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації ВАТ "Коломийський м`ясокомбінат".

Міністерству Юстиції України - провести перевірку на предмет дотримання вимог законодавства України арбітражною керуючою Вознякевич Н. І. при ліквідації Дочірнього підприємства побутових послуг населення "Барвінок" та ДП "Дочірний торговельний комплекс "Бутон" .

Про наслідки перевірки повідомити Господарський суд Івано-Франківської області.

Відкласти розгляд справи на 28.07.2022 о 12:00 год.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення/підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду України протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримувати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/ та на вебсторінці Єдиного державного реєстру судових рішень за вебадресою http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 30.06.22.

Суддя І. М. Скапровська