СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Харків Справа № 525/391/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Склярук О.І. , суддя Терещенко О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. (вх.№4053П/1-43) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 (суддя Д.М.Сірош, повний текст складено 13.12.2021) у справі №525/391/19

за позовом Релігійної організації Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області;

до ОСОБА_2 ;

треті особи: 1. Полтавська обласна державна адміністрація;

2. Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації;

про визнання незаконним та скасування рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021 від адвоката Прохур Н.І. надійшла заява про зміну предмету позову шляхом заміни одних позовних вимог іншими та пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин у виді позовної заяви та доданими до неї письмовими доказами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.12.2021 у справі №525/391/19 (суддя Д.М.Сірош) прийнято відмову позивача від позову. Закрито провадження у справі №525/391/19.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19 (суддя Д.М.Сірош) повернуто заяву про зміну предмету позову та додані до неї документи заявнику без розгляду.

ОСОБА_1 , який не учасником справи, з ухвалою суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19. Просить суд скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 14.03.2019 релігійна громада УПЦ звернулась до суду з приводу оскарження на її думку незаконних дій щодо проведення зборів 08.02.2019 та прийнятих на них рішення про зміну конфесійної підлеглості та прийняття статуту релігійної громади Михайлівського молитовного будинку в новій редакції саме, повноважним представником якої був ОСОБА_1 , як керівник юридичної особи та підписант. Саме ОСОБА_1 підписано первісну позовну заяву, подану до Великобагачанського районного суду Полтавської області в березня 2019 року, і на підставі якої було відкрито провадження в Господарському суді Полтавської області ухвалою від 12.10.2021.

Позивачем у справі є «Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви», законним та повноважним представником якої, на думку апелянта, є ОСОБА_1 , і саме те, що під час розгляду цивільної справи в судах України у релігійної громади було змінено назву, канонічне підпорядкування та у незаконний спосіб «відібрано» ідентифікаційний код оскаржується у справі, є предметом позову, але суд не взяв цього до уваги. Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку ПЦУ ніколи не була позивачем у даній справі, а формальна наявність коду ЄДРПОУ у такого новоутворення, як релігійна громада Михайлівського молитовного будинку ПЦУ жодним чином не підтверджує того, що саме це новоутворення є позивачем у справі.

Зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України передбачено, що «до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.» Відкриваючи провадження в справі ухвалою від 12.10.2021, Господарський суд Полтавської області послався саме на цю норму. Крім того, при відкритті провадження у справі суд послався і на ст. 176 ГПК України і не виявив порушень вимог ст. ст. 162, 164 ГПК України, тобто вважав, що повноваження представника позивача «Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви» Залюбовського Володимира Григоровича наявні та належним чином підтверджені.

Посилається, що відповідно до Виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо «Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви» станом на 13.02.2019 і до 17.04.2019 (а позов був поданий до суду 14.03.2019) ОСОБА_1 був особою, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, і був учасником справи, а саме представником позивача, та мав право на надання професійної правової допомоги.

Таким чином, апелянт вважає, що підстави, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 226 ГПК України для залишення заяви без розгляду у даному випадку відсутні.

ОСОБА_1 з адвокатом Прохур Наталією Іванівною було підписано угоду б/н від 20.02.2019 про надання правової допомоги, а 10.11.2022 між цими ж сторонами було підписано договір-доручення б/н з широким колом повноважень, наданих представнику.

Таким чином, апелянт вважає, що і ОСОБА_1 , і адвокат Прохур Наталія Іванівна мали право подати до суду заяву про зміну предмету позову.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19, посилаючись на те, що отримав повний текст оскаржуваної ухвали 16.12.2021.

31.12.2021 системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №525/391/19 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Склярук О.І., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.01.2022 витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №525/391/19. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

18.01.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №525/391/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2022 у справі №525/391/19 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу, а саме: апелянтом не надано належних доказів надсилання копії апеляційної скарги відповідачу; доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі; апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. залишено без руху та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Представник ОСОБА_1 адвокат Прохур Н.І. подала клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 20.01.2022 (вх.1498 від 07.02.2022). До вказаного клопотання представник апелянта додав квитанцію №0.0..1 від 02.02.2022 на суму 2270,00 грн., докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу - ОСОБА_2 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі №525/391/19 клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19.

Встановлено строк позивачу, відповідачу та третім особам для подання відзивів на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за правилами ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу.

Сторони та третя особа не скористались своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надіслали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2019 року Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви (далі - Релігійна громада) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконним рішення загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) Української Православної Церкви (далі - УПЦ) с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, яке оформлене протоколом № 1 від 08.02.2019, підписане ОСОБА_3 як головою зборів та ОСОБА_2 як секретарем зборів, та скасувати протокол від 08.02.2019 № 1 загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) УПЦ с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області як незаконний;

- скасувати протокол № 1 від 08.02.2019 загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) Української Православної Церкви (далі - УПЦ) с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області.

Великобагачанський районний суд Полтавської області рішення від 12.09.2019 у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 23.07.2020 закрив провадження у справі за позовом Релігійної громади до ОСОБА_3 з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з його смертю.

Полтавський апеляційний суд постановою від 30.07.2020 рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.09.2019 скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Верховний Суд постановою від 26.05.2021 касаційну скаргу задовольнив частково. Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.09.2019 та постанову Полтавського апеляційного суду від 30.07.2020 скасував, провадження у справі закрив. Повідомив Релігійній громаді Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви, що розгляд справи за її позовом віднесено до юрисдикції господарських судів. Попередив Релігійну громаду Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви про те, що в разі неподання ними протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією справу буде повернено до суду першої інстанції.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у якій заявник просив направити справу № 525/391/19 за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.10.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 10:00 09.11.2021.

07.12.2021 від Релігійної організації "Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області" надійшла зава про відмову від позову (вх. № 13612).

Вказана заява підписана представником Костенком Р.І., який діє в справі на підставі ордеру № 188821 від 08.11.21 (а.с. 240 т. 3).

Разом з тим, 06.12.2021 від адвоката Прохур Н. І. надійшла заява про зміну предмету позову шляхом заміни одних позовних вимог іншими та пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин у виді позовної заяви та доданими до неї письмовими доказами.

В якості додатку до заяви про зміну предмету позову додано позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Релігійної організації Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області () про визнання недійсним статуту релігійної організації Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області.

Повертаючи вказану заяву про зміну предмету позову та додані до неї документи заявнику без розгляду, місцевий суд зазначив, що позивачем у справі є Релігійна організація «Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області (), а не ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 не є учасником цієї справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судами встановлено, що додана позовна заява підписана Прохур Н.І., як представником позивача ОСОБА_1 .

Проте позивачем у справі №525/391/19 є Релігійна організація Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області (), а не ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до частині 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

З матеріалів справи вбачається, що учасниками цієї справи є позивач: Релігійна організація Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області; відповідач: ОСОБА_2 ; треті особи: Полтавська обласна державна адміністрація та Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації.

Отже, ОСОБА_1 не є учасником цієї справі.

Частинами 1 та 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частин 1, 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат Прохур Н.І. надала суду копію повідомлення б/н від 03.11.2021 про розірвання Договору про надання правової допомоги б/н від 20.02.2019, відповідно до якого Релігійна організація Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області () повідомила адвоката Прохур Н.І. про розірвання з нею Договору про надання правової допомоги б/н від 20.02.2019.

Отже, адвокат Прохур Н.І. не є представником позивача - Релігійної організації Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, у цій справі, що підтверджується доданим нею до заяви про зміну предмету позову, повідомленням б/н від 03.11.2021 про розірвання Договору про надання правової допомоги б/н від 20.02.2019.

Відповідно до частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Отже, у адвоката Прохур Н.І. відсутні повноваження на підписання заяви про зміну предмету позову від імені позивача у справі №525/391/19 - Релігійної організації Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) православної церкви України села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області (), оскільки зазначена особа не є її представником.

А Залюбовський Володимир Григорович, особа, від імені та в інтересах якої наразі діє адвокат Прохур Н.І., не є позивачем у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченням проти заяв і клопотань.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що у адвоката Прохур Н.І відсутні підстави для підписання та подання заяви про зміну предмету позову у справі №525/391/19 від імені ОСОБА_1 , оскільки зазначена особа не є позивачем у цій справі, та відповідно позбавлена можливості подавати будь - які заяви та клопотання по суті предмету спору.

Згідно з частиною 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження права Прохур Н.І. діяти від імені юридичної особи (позивача у справі), та, відповідно, права підпису клопотань, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення заяви про зміну предмету позову, поданої ОСОБА_4 , та доданих до неї документів без розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала повністю відповідає вимогам процесуального законодавства, правові підстави для її скасування відсутні.

Судова колегія зазначає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та позбавлені будь-якого фактичного правового обґрунтування.

Крім того, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги стосуються виключно корпоративних відносин по суті спору та в даному випадку не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки оскаржувана ухвала стосується процесуального питання подання заяви не учасником справи, в особі його представника.

Також, апелянт наголошує, що саме ОСОБА_1 є законним представником позивача.

Наведене також не свідчить, що ОСОБА_1 є учасником справи відповідно до приписів ч.1 ст. 41 ГПК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.12.2021 провадження у справі №525/391/19 закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Доказів оскарження цієї ухвали ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Прохур Н.І. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2021 у справі №525/391/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.І. Склярук

Суддя О.І. Терещенко