ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/217/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, пл. Поштова, 3, м. Ужгород Закарпатської області, код ЕДРПОУ: 36541721,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА», вул. Августина Волошина, 8, м. Ужгород Закарпатської області, код ЕДРПОУ 13599116,

про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди нерухомого майна та повернення за актом приймання-передачі об`єкта оренди,

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

За участі представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

в с т а н о в и в:

20.04.2022 Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за додатковою угодою до договору оренди №599/0 від 01.09.2003 нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна (далі - договір), розірвання договору та повернення за актом приймання-передачі об`єкта оренди (вх,02.3.1-05/227/22 від 22.04.2022).

Описова частина рішення.

Ухвалою від 25.04.2022 Господарський суд Закарпатської області залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме долучення документів, які підтверджують сплату судового збору або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Дана ухвала була надісланою за юридичними адресами позивача та відповідача, поштові відправлення є врученими, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу від 09.05.2022 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу від 28.04.2022 року.

11.05.2022 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків від 09.05.2022 від позивача (вх. №02.31-02/2363/22 від 11.05.2022) (а. с. 39), якою було долучено оригінал платіжного доручення від 29.04.2022 №119 на суму 15362,78 грн. (а. с. 40).

Ухвалою суду від 12.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строки для подання учасниками справи заяв по суті спору та призначено підготовче засідання на 07.06.2022 року.

Дана ухвала була надіслана позивачу на його офіційну електронну пошту - , лист є доставленим, відтак позивач є належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі. Відповідачеві дана ухвала була надіслана за його юридичною адресою, однак конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою оператора поштового зв`язку "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання". Відтак, суд вважає, що відповідач не отримує поштові відправлення на свою адресу з процесуальними документами, що стосуються цієї справи, отже вважається, що він належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

До початку судового розгляду справи по суті на адресу суду від представника позивача через відділ діловодства та забезпечення судового процесу надійшло клопотання від 07.06.2022 року за вх. № 02.3.1-02/2813/222 про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі (а. с. 55).

Разом з тим, представник позивача подав суду заяву від 07.06.2022 року за вх. №02.3.1-02/2815/22 про розгляд справи без участі їх представника, та, повідомив суд, про обізнаність відповідача про розгляд цієї справи №907/217/22, що випливає із заяв з процесуальних питань у іншій справі (а. с. 56 - 57).

Так, позивач зазначив, що в провадженні Господарського суду Закарпатської області (суддя Ушак І.Г.) перебуває справа № 907/110/22 за позовом ТОВ "Хозяйка" до Ужгородської міської ради. За змістом ухвали суду від 11.05.2022 (а. с. 59) вбачається, що 09.05.2022 на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача ТОВ "Хозяйка", що є відповідачем у цій справі № 907/217/22, про призначення підготовчого засідання в якомога стислі терміни з посиланням на наявність судового спору в справі №907/217/22 за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до позивача ТОВ "Хозяйка" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди нерухомого майна та повернення за актом приймання - передачі об`єкта оренди, що є, зокрема, предметом спору у справі № 907/110/22.

Однак, суд врахував, що на сайті Укрпошти здійснено відстеження про отримання ухвали суду відповідачем за трекінг - номером 522 згідно якого відправлення відповідачеві не вручене під час доставки, та не повернуто на адресу суду, відтак, розгляд справи належало відкласти.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року розгляд справи відкладено на 21.06.2022 року на 12 год. 00 хв. та доведено до відома сторін, що неявка представників в судове засідання та ненадання заяв по суті справи не перешкоджає розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Дана ухвала була направлена позивачу на його офіційну електронну пошту - , лист є доставленим, відтак позивач є належним чином повідомленим про призначення судового засідання на 21.06.2022 року. Відповідачу ухвала від 07.06.2022 не була надіслана за його юридичною адресою, оскільки у Господарського суду Закарпатської області є відсутнім бюджетне фінансування на відповідні рахунки суду для відправлення поштової кореспонденції, що підтверджується доданим до справи актом від 08.06.2022 (а. с. 66).

В той же час, за наявних у справі фактичних обставин, суд виходить з того, що відповідач є обізнаним про відкриття провадження у цій справі №907/217/22, також є належним чином повідомленим про призначення судового засідання у цій справі на 21.06.2022, однак він без поважних причин не користується своїми процесуальними правами, не подає у справу заяв по суті справи або з процесуальних питань, діючи в порушення принципів та основних засад господарського судочинства, перешкоджаючи завданням господарського судочинства, яке має превалювати над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ГПК України).

В судове засідання 21.06.2022 відповідач не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв по суті справи не подав.

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 10 ст. 81 ГПК України суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Також, згідно приписів ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

В такому разі датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Зважаючи на наведені фактичні обставини та процесуальні підстави, суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення за відсутності учасників справи, повний тектс рішення складено і підписано 01.07.2022 року.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА» має заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати за додатковою угодою до договору оренди №599/0 від 01.09.2003 нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна (далі - договір), просить його стягнути і розірвати договір та повернути за актом приймання-передачі об`єкт оренди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.04.2021 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди №599/0 від 01.09.2003 нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода (далі - договір) (а. с. 9 - 13).

Згідно з п. 1.1. договору, предметом договору є надання відповідачу права на строкове платне користування об`єктом оренди, підвального приміщення площею 18,8 кв. м. за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. А. Волошина, 8.

У відповідності до умов договору, розмір орендної плати визначається за результатами проведеного аукціону від 30.03.2021 на підставі протоколу №UA-PS-2021-03-09-000006-3 і становить 70 000,00 грн. в місяць.

Та позивач вказує, що станом на квітень 2022 року, всупереч досягнутим домовленостям, відповідачем не оплачено кошти за користування об`єктом оренди більше ніж за 9 місяців поспіль, що не може свідчити про належне виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Наявність такої заборгованості підтверджується зокрема долученим до справи розрахунком заборгованості станом на 20.04.2022 (дата подання позовної заяви) (а. с. 8).

Водночас, згідно з п. 4.8. договору, сторони встановили право Департаменту на дострокове розірвання договору, у випадку нездійснення оплати орендної плати впродовж 3 місяців.

Враховуючи наведене вище, 07.02.2022 позивачем було надіслано лист-вимогу позивачу №30.01-13/94 про стягнення заборгованості за укладеним між сторонами договором (а. с. 27 - 30).

В подальшому, 16.02.2022 №30.01-12/290 департаментом було скеровано на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору (а. с. 22 - 26), в котрому наголошено про необхідність підписання акту приймання-передачі орендованого нежитлового приміщення.

Та за твердженням позивача, з невідомих причин відповідачем не вжито заходів на зменшення заборгованості та жодним чином не відредаговано на пропозицію щодо розірвання договору, що виключає можливість досудового врегулювання спору та є підставою для звернення до суду.

Крім того, позивачем на виконання п. 4.6. договору здійснено розрахунок пені за кожний місяць, з врахуванням встановленого договором строку оплати - до 15 числа поточного місяця, та обмежено нарахування шістьма місяцями.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за вказані періоди складає 649762,08 грн. основного боргу та 43623,49 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Також, позивач зазначає, що за час дії договору оренди Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було перейменовано на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, долученим до матеріалів справи. Таким чином, відбулась зміна найменування позивача без змін його організаційно-правової форми, у зв`язку з чим позивачем у даній справі є Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю значиться - Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Августина Волошина, буд. 8, на цю ж адресу судом була направлена ухвала про відкриття провадження від 12.05.2022 року, однак конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, де містилась дана ухвала, повернувся на адресу суду із відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Суд виходить з того, що відповідач у справі є належним чином повідомленим про відкриття провадження та обізнаним про подальший рух справи, що відображено в ухвали Господарського суду закарпатської області від 11.05.2022 у справі 907/110/22 (а. с. 59), зі змісту якої вбачається, що 09.05.2022 позивач ТОВ "Хозяйка", що є відповідачем у цій справі № 907/217/22, клопотав про призначення підготовчого засідання в якомога стислі терміни з посиланням на наявність судового спору у цій справі №907/217/22.

Відповідно до вищевказаного, суд вважає, що відповідач свідомо не отримує поштову кореспонденцію і не подає заяв по суті справи, виходячи з міркувань, що суперечать засадам добросовісності у користуванні процесуальними правами та обов`язками.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм відповідну правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. Між позивачем та відповідачем 14.04.2021було укладено додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення №599/0 від 01.09.2003 року (далі - договір оренди) (а. с. 9 - 13), згідно умов якого договір оренди викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування підвальне приміщення площею 18,8 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. А. Волошина, 8.

Власником зазначеного вище приміщення являється Територіальна громада м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.08.2015, індексний номер - 42247468 (а. с. 17).

В долученій до матеріалів позовній заяві інвентаризаційний справі №3019 (а. с. 18 - 21) зазначено, що підвальні приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. А. Волошина, 8 мають площу 18,8 кв. м.

3.2. Вартість об`єкта оренди згідно з незалежною оцінкою станом на 09.12.2020 становить 138 106.00 грн.

Згідно п. 2.1. договору оренди, вступ орендаря в користування майном настає з моменту підписання сторонами договору оренди та акту приймання-передачі.

У пункті 2.2. договору оренди зазначено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада в особі Ужгородської міської ради, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Договір є чинним, оскільки він був укладений на строк з 14.04.2021 до 14.04.2026 року, тобто строком на 5 років.

Форма договору відповідає вимогам чинного законодавства України та вимогам умовам укладеного договору оренди, оскільки договір укладений строком на 5 років, тобто не підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно п. 3.4. договору оренди, за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату орендодавцю - балансоутримувачу комунального майна в розмірі 100% орендної плати на рахунки балансоутримувача об`єкта.

Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного користування об`єкта оренди до дати підписання акту приймання-передачі.

У п. 3.6. договору оренди зазначено, що не допускається зменшення орендної плати, визначеної договором протягом строку його дії, крім випадків, визначених законодавством, з урахуванням вимог, передбачених порядком передачі майна в оренду.

Відповідно до п. 4.1. договору оренди, розмір орендної плати визначається за результатами проведеного аукціону від 30.03.2021на підставі протоколу №UA-PS-2021-03-09-000006-3 (а. с. 14 - 16) і становить 70 000,00 грн. в місяць.

Судом встановлено, що переможцем проведеного аукціону від 30.03.2021 є ТОВ «ХОЗЯЙКА», код ЄДРПОУ - 13599116 (відповідач) згідно даних протоколу №UA-PS-2021-03-09-000006-3 (а. с. 14 - 16).

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати, визначеного на момент укладення договору, на індекс інфляції за поточний місяць року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць року.

Згідно п. 4.5. договору оренди, орендна плата вноситься безготівково на вказаний розрахунковий рахунок не пізніше 15 числа наступного місяця.

Пункт 4.6. укладеного договору оренди передбачає, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі стягується в бюджет відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Відповідно до п. 4.8. договору оренди, в разі несплати орендної плати протягом 3 місяців, орендодавець (позивач) має право ініціювати дострокове розірвання договору оренди в односторонньому порядку, попередивши орендодавця письмово.

Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Крім того, в розділі «права та обов`язки орендаря» договору оренди передбачено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та безперешкодно протягом 3 днів передати орендодавцю протягом 3 днів об`єкт оренди у разі припинення договору оренди.

А в розділі «права та обов`язки орендодавця» договору оренди передбачено його обов`язок передати орендарю об`єкт оренди по акту приймання - передачі, який підписується орендарем, орендодавцем та балансоутримувачем (у випадку наявності). Крім того, орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого об`єкта оренди, внаслідок його неналежного використання або невиконання умов договору.

У пункті 7.1. договору оренди вказано, що за невиконання або неналежне виконання умов та зобов`язань згідно із договором оренди сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України.

В договорі передбачено, що спори, які виникають за ним або в зв`язку з ним не вирішені шляхом переговорів - вирішуються в судовому порядку.

Згідно п. 9.1. договору оренди, договір може бути розірваним за погодженням сторін. Договір може бути розірваним за рішенням суду у разі невиконання сторонами умов договору оренди.

У разі припинення договору оренди, орендар протягом 3 календарних днів зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт по акту приймання - передачі в належному стані, не гіршому, ніж під час передачі в його оренду з урахуванням природного зносу об`єкта оренди.

Згідно п. 11.2. договору оренди, у разі укладення договору оренди строком більше як 5 років, він підлягає нотаріальному посвідченню.

3.3. Відповідач допустив накопичення дебіторської заборгованості за договором оренди через несплату орендної плати за користування об`єктом оренди більше ніж за 9 місяців підряд, що свідчить про належне виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Наявність такої заборгованості підтверджується зокрема долученим до справи розрахунком заборгованості станом на 20.04.2022 (дата подання позовної заяви) (а. с. 8).

3.4. Судом було встановлено, що на виконання п. 7.2. договору оренди, 07.02.2022 позивачем було надіслано лист-вимогу (претензію) позивачу №30.01-13/94 про стягнення заборгованості за укладеним між сторонами договором в сумі 420 314,03 (а. с. 27 - 30). В даній претензії, позивач зазначав, що невиконання сторонами своїх зобов`язань за договором може призвести до його розірвання. Дана претензія була вручена відповідачу 21.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.02.2022 (а. с. 30).

В подальшому, 16.02.2022 №30.01-12/290 департаментом було скеровано на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору через невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди (а. с. 22 - 26), в котрому наголошено про необхідність підписання акту приймання-передачі орендованого нежитлового приміщення.

3.5. Станом на дату відкриття провадження у справі та станом на дату ухвалення цього рішення, відповідачем не вжито заходів щодо погашення заборгованості та жодним чином не відредаговано на пропозицію щодо розірвання договору, що виключило можливість досудового врегулювання спору та стало підставою для звернення до суду згідно умов п. 9.1. договору оренди.

Відповідач даного факту не заперечив і не спростував. Відповідно, суд виходить з того, що відповідач погоджується із вказаними у позовній заяві твердженнями і наведеними доказами щодо суми основного боргу.

Окрім того, позивачем на виконання п. 4.6. договору здійснено розрахунок пені за кожний місяць, з врахуванням встановленого договором строку оплати - до 15 числа поточного місяця, та обмежено нарахування шістьма місяцями.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за вказані періоди складає 649762,08 грн. основного боргу та 43623,49 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Суд здійснив арифметичний перерахунок нарахованої пені, та дійшов висновку, що доданий розрахунок заборгованості станом на 20.04.2022 (дата подання позовної заяви) (а. с. 8) враховує індекс інфляції на виконанням вимог п. 4.2. договору оренди, є коректним та відповідає вимогам закону та укладеного між сторонами договору.

Таким чином, орендодавець наділяється правом на стягнення суми заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди у розмірі 649762,08 грн. основного боргу за періоди квітень 2021 року - березень 2022 року разом із нарахованою пенею у розмірі 43623,49 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

3.6. Оглянувши матеріали справи, суд підтверджує право позивача на розірвання договору оренди через невиконання відповідачем свого обов`язку по сплаті орендної плати за вказаним договором понад 3 календарні місяці, оскільки відповідачем не надано доказів протилежного щодо погашення суми заборгованості та належного виконання ним своїх умов укладеного договору.

Таким чином, орендодавець наділяється правом на повернення об`єкта оренди за актом приймання - передачі у порядку, передбаченому договором оренди.

Відповідно до вищенаведеного, позив підлягає задоволенню в повному обсязі, в тому числі з метою захистів прав та інтересів власника орендованого майна - Територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке.

3.7. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549. Поняття неустойки.

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 550. Підстави виникнення права на неустойку.

1. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

2. Проценти на неустойку не нараховуються.

3. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання

Стаття 610. Порушення зобов`язання.

1. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов`язання.

1. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 612. Прострочення боржника.

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

2. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття. 615. Підстави для зміни або розірвання договору.

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

3. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

4. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов`язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

5. Зобов`язана сторона має право виконати зобов`язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

6. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

7. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

8. Управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов`язання, на вимогу зобов`язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов`язання повністю або його частини.

Стаття 216. Господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин.

1. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

2. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

3. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.

Стаття 220. Прострочення боржника.

1. Боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

2. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

3. Боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Стаття 222. Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності.

1. Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 230. Штрафні санкції.

1. Пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

3.8. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

3.8.1. Надавши правову оцінку долученим позивачем до матеріалів позовної заяви доказам, а також ситуації, яка склалася, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, в тому числі з метою захисту інтересів власника орендованого приміщення.

Судом встановлено, що відповідач систематично не виконує свої обов`язки за договором вже 9 місяців поспіль, внаслідок чого вже виникла значна заборгованість з орендної плати. Також відповідач, жодним чином не відреагував на пропозиції позивача щодо добровільного погашення дебіторської заборгованості та передачі Департаменту орендованого приміщення за актом - приймання передачі. В ході судового розгляду справи, відповідач жодних заяв по суті справи не надала і не спростував наявність заборгованості та факту систематичного невиконання обов`язків за договором. Крім того, суд звертає увагу, що позивач мав право звернутися до суду щодо розірвання договору оренди вже після 3 календарних місяців поспіль несплати орендної плати відповідачем згідно п. 4.8. укладеного договору оренди, однак на виконання ст. 222 ГКУ в досудовому порядку стягнути заборгованість і розірвати договір.

Відповідно до ст. 525 - 527 ЦКУ, зобо`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 615 ЦКУ, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Несвоєчасне та повне невиконання відповідачем свого обов`язку за договором є істотним, оскільки позивач і власник приміщення зокрема, позбавляються орендної плати за передане приміщення та не можуть самостійно використовувати дане приміщення через неотримання його назад за актом приймання - передачі.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 ГПК України, способами захисту прав суб`єктів господарювання, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Частиною 5 ст. 188 ГКУ передбачено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Суд також враховує факт зміни найменування позивача без зміни його організаційно-правової форми, у зв`язку з цим позивачем у даній справі є Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №119 від 29.04.2021 (а. с. 40) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 15 362,78 грн.

З огляду на викладене, на підставі положень ст. 129 ГПК України, на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі в сумі 15 362,78 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗЯЙКА", код ЄДРПОУ - 13599116, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. А. Волошина, буд. 8, на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 36541721, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, суму основної заборгованості в розмірі 649 762,08 грн. (шістсот сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві гривень 08 копійок) по сплаті орендної плати згідно додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №599/0 від 01.09.2003 від 14.04.2021 та 43 623,49 грн. (сорок три тисячі шістсот двадцять три гривень 49 копійок) пені за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №599/0 від 01.09.2003 від 14.04.2021 року.

3. Розірвати договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгорода №599/0 від 01.09.2003, що викладений в редакції додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення №599/0 від 01.09.2003 від 14.04.2021 року, укладений між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради, , та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА», , про оренду підвального приміщення площею 18,8 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. А. Волошина, 8.

4. Зобов`язати боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЗЯЙКА», , повернути стягувачеві Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, , об`єкт нерухомого майна - підвальне приміщення площею 18,8 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. А. Волошина, 8.

5. Судові витрати покласти на відповідача.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗЯЙКА", код ЄДРПОУ - 13599116, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. А. Волошина, буд. 8, на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 36541721, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, сплачений судовий збір у розмірі 15 362,78 грн. (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят два гривень 78 копійок).

Видати судові накази після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза