ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 924/785/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. (головуючий), Багай Н.О., Берднік І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 (Василишин А.Р., Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.) та рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 (Смаровоз М.В.) у справі №924/785/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" до: 1) Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради; 2) Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення; зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення прав; зобов`язання відшкодувати збитки

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд Хмельницької області з позовом до Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради (далі - Відповідач-1), виконавчого комітету Хмельницької міської ради (далі - Відповідач-2) про: 1) визнання недійсним та скасування наказу Відповідача-1 №584 від 28.12.2019 "Про затвердження проектно-кошторисної документації"; 2) визнання недійсним та скасування рішення Відповідача-2 №403 від 14.05.2020 "Про проведення демонтажу сходів до будівлі по вул. Козацька, 55"; 3) зобов`язання Відповідача-1 відновити становище, яке існувало до порушення прав Позивача, шляхом відновлення демонтованих сходів адміністративної будівлі АБК літ. "А-1", знесення новозбудованої підпірної стінки та відновлення підпірної стінки, яка була влаштована до проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької (від вул. Сіцінського до вул. Купріна) в м.Хмельницькому"; 4) зобов`язання Відповідача-1 відшкодувати збитки, завдані в результаті проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької в м. Хмельницькому", у сумі 83 634,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час затвердження проекту спірного наказу № 584 Відповідачем-1 не було враховано наявності порушення прав третіх осіб, зокрема і Позивача, а також, на порушення ДБН В.2.3-5:2018, Відповідач-1 затвердив спірним наказом проектну документацію, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, що призвело не лише до порушення права власності Позивача, а й до настання реальної загрози життю та здоров`ю його працівників. Позивач стверджує, що Відповідач-1 самовільно зруйнував сходи, які були єдиним входом до адміністративної будівлі Позивача. Право власності на адміністративну будівлю за адресою: м.Хмельницький, вул. Козацька, 55, Позивач набув у 1995 році в результаті укладення договору купівлі-продажу державного майна від 05.05.1995, і сходи, які зруйнували Відповідачі, є невід`ємною частиною адміністративної будівлі з моменту її побудови.

Попередні судові рішення у справі

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2020, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2021, у позові відмовлено.

4. Постановою Верховного Суду від 15.06.2021 рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 у справі №924/785/20 скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування рішення Відповідача-2 №403 від 14.05.2020 "Про проведення демонтажу сходів до будівлі по вул. Козацька, 55"; зобов`язання Відповідача-1 відновити становище, яке існувало до порушення прав Позивача, шляхом відновлення демонтованих сходів адміністративної будівлі АБК літ. "А-1", знесення новозбудованої підпірної стінки та відновлення підпірної стінки, яка була влаштована до проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької (від вул. Сіцінського до вул. Купріна) в м. Хмельницькому"; зобов`язання Відповідача-1 відшкодувати збитки в результаті проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької в м. Хмельницькому" у сумі 83 634,00 грн, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. У решті рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 залишено без змін.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, ухвалених судом першої та апеляційної інстанцій

5. За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 у позові відмовлено.

6. Рішення суду мотивовано тим, що оспорюване рішення Відповідача-2 №403 від 14.05.2020 "Про проведення демонтажу сходів до будівлі по вул. Козацька, 55" ніяким чином не порушує права Позивача і Позивачем не додано доказів, які б підтверджували факт порушення його прав, оскільки спірні сходи не внесені в межі акту від 1994 року на право постійного користування Позивача земельною ділянкою, а знаходяться на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади, на якій проходить вулиця міста; матеріали справи не свідчать, що пошкодження в приміщенні Позивача утворилися виключно внаслідок демонтажу сходів або інших неправомірних дій Відповідачів; Позивачем не надано доказів того, що в результаті демонтажу сходів йому була заподіяна майнова шкода.

7. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Відповідача-2 №403 від 14.05.2020, прийнявши в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано рішення Відповідача-2 №403 від 14.05.2020 "Про проведення демонтажу сходів до будівлі по вул. Козацька, 55". В решті рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 залишено без змін.

8. Постанова суду мотивована тим, що з доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що сходи не відносяться ні до об`єкту благоустрою, ні до тимчасових споруд в розумінні Правил благоустрою, а примикають до нерухомого майна, яке є власністю Позивача та є конструктивним елементом такого нерухомого майна. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що сходи не є територією загального користування. Також суд зазначив, що ні Позивач, ні Відповідачі не заперечили, що частина сходів розміщена на земельній ділянці комунальної форми власності та не входять в межі земельної ділянки, яка перебуває у Позивача на праві постійного користування. Матеріали справи не містять доказів, а Відповідачами не підтверджено, що сходи є самочинно збудованими Позивачем об`єктом без дозвільних документів на міській території.

Короткий зміст вимог касаційної скарги Позивача

9. Позивач подав касаційну скаргу на постанову та рішення судів попередніх інстанцій, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині залишення без змін рішення місцевого господарського суду, а також скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи Позивача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

10. Суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, норм ЦК України щодо способу захисту порушеного права власності у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду у справах №705/552/15-а, №826/14016/16, №2а-204/12, №910/17533/19, №904/3189/19, №902/320/17.

11. Суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені в пунктах 35, 36, 37, 42 постанови від 15.06.2021 у цій справі.

12. Суди попередніх інстанцій самоусунулися від надання оцінки доказам в частині завдання Позивачу шкоди.

Позиція Відповідачів у відзиві на касаційну скаргу

13. Відповідач-1 надав відзив на касаційну скаргу Позивача, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 скасувати, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 залишити в силі з тих підстав, що Позивач не надав докази на підтвердження права власності на сходи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що Позивач не довів, яким саме чином оскаржуване рішення Відповідача-2 №403 порушує його права, оскільки таке рішення не спрямоване на позбавлення права власності Позивача. В частині інших позовних вимог, то Позивачем не доведено належними засобами доказування сам факт збитків та їх розмір.

14. Відповідач-2 відзив на касаційну скаргу Позивача не надав, що у відповідності до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у даній справі у касаційному порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги Відповідача-2

15. Відповідач-2 подав касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Аргументи учасників справи

Доводи Відповідача-2, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

16. Суд апеляційної інстанції застосував статтю 4 ГПК України без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах №924/831/17, №910/8357/18, №924/233/18.

17. Апеляційний господарський суд не виконав вказівки Верховного Суду, що містяться в постанові від 15.06.2021 щодо необхідності встановлення правового статусу сходів до будівлі.

Позиція Позивача та Відповідача-1 у відзиві на касаційну скаргу

18. Відповідач-1 надав відзив на касаційну скаргу Відповідача-2, в якому просить касаційну скаргу задовольнити, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 скасувати, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 залишити в силі з тих підстав, що суд першої інстанції вірно встановив, що Позивачем не доведено яким чином рішення Відповідача-2 порушує його права, оскільки в матеріалах справи відсутній документи, який би підтверджував право власності Позивача на сходи.

19. Позивач відзив на касаційну скаргу Відповідача-2 не надав, що у відповідності до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у даній справі у касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

20. Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №129 серії І-ХМ №001507 від 14.11.1994 Позивачу на праві постійного користування передано земельну ділянку площею 1,71 га, розташовану за адресою: м. Хмельницький, вул.Козацька, 55.

21. Між Позивачем (Покупець) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області (Продавець) 05.05.1995 укладено договір купівлі-продажу державного майна, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Козацька, 55, який складається із структурних підрозділів. Відповідно до пункту 1.1 цього договору майно підприємства включає в себе всі його активи й пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом інвентаризації, в тому числі земельну ділянку площею 10,5 га.

22. Оскільки на замовлення Відповідача-1 виготовлявся робочий проект капітального ремонту вул. Козацька, 55, яким передбачено улаштування велосипедної доріжки, а сходи адміністративної будівлі за вказаною адресою побудовані в бік проїзної частини вулиці, і врегулювати питання самостійного демонтажу Позивачем вказаних сходів не виявилося можливим, тому Відповідач-2 14.05.2020 прийняв рішення №403, відповідно до якого вирішив провести демонтаж сходів до будівлі по вул. Козацькій, 55 та доручити КП "Хмельницькбудзамовник" демонтувати сходи, прийняти на зберігання матеріали демонтованих сходів, про що скласти відповідний акт.

22.1. На виконання рішення №403 КП "Хмельницькбудзамовник" 14.05.2020 складено акт про те, що проведено демонтаж сходів до будівлі на вул. Козацькій, 55, встановлених без дозвільних документів на міській території. Розібрані металеві конструкції сходів перевезені на зберігання на територію бази КП "Хмельницькбудзамовник" на вул. Кропивницького, 6-А. Будівельні відходи, на вимогу власника, залишені на місці демонтажу сходів.

23. Звертаючись до суду з позовом, Позивач посилався на те, що демонтаж таких сходів, які не є самовільно збудованими, зареєстровані в установленому законом порядку разом із адміністративною будівлею, є її невідокремлюваною складовою, та не можуть вважатись окремим об`єктом, з огляду на доданий технічний паспорт та інші наявні в матеріалах справи докази, є втручанням у його право власності.

23.1. Також в позові Позивач посилався на те, що Відповідачем-1 зведено навпроти вікон належної Позивачу адміністративної будівлі підпірну стіну, яка призводить до загородження частини приміщення від природного освітлення. В результаті демонтажу сходів та зведення підпірної стінки в будівлі Позивача сталися пошкодження, в результаті чого Позивачу було заподіяно збитки, доказом чого є експертний висновок, наданий до матеріалів справи.

24. Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що судам попередніх інстанцій слід з`ясувати правовий статус сходів до будівлі на вул.Козацькій, 55, оскільки в акті від 14.05.2020 зазначено, що демонтовані сходи були встановлені без дозвільних документів на міській території, а Позивач стверджує, що сходи є невідокремлюваною складовою приміщення та не є самовільно збудованими, а тому є його власністю; судами неправильно застосовано у спірних правовідносинах частину сьому статті 376 ЦК України та статтю 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не досліджено належним чином докази у справі; встановлення обставин щодо правового статусу сходів вплине на вирішення спору за позовними вимогами стосовно правомірності прийняття Відповідачем-2 рішення №403 та зобов`язання Відповідача-1 відновити становище, яке існувало до порушення прав Позивача, шляхом відновлення демонтованих сходів адміністративної будівлі АБК літ. "А-1", знесення новозбудованої підпірної стінки та відновлення підпірної стінки, яка була влаштована до проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької (від вул. Сіцінського до вул. Купріна) в м. Хмельницькому", а також зобов`язання Відповідача-1 відшкодувати збитки, завдані в результаті проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул.Козацької в м. Хмельницькому", у сумі 83 634,00 грн.

25. Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції, посилаючись на положення статей 7, 23, 116, 125 ЗК України (в редакції на час надання Позивачу Державного акту від 14.11.1994 на право постійного користування землею) вказав, що спірні сходи не внесені в межі акту на право постійного користування земельною ділянкою; демонтовані сходи знаходилися на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади, на якій проходить вулиця міста; Позивачем не доведено, яким саме чином рішення №403 порушує його права, адже рішення не спрямоване на позбавлення права власності Позивача. З огляду на наведене позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення Відповідача-2 №403 від 14.05.2020 "Про проведення демонтажу сходів до будівлі по вул. Козацька, 55" задоволенню не підлягає. Стосовно інших позовних вимог, то Позивачем не доведено, що пошкодження в приміщенні утворилися виключно внаслідок демонтажу сходів або інших неправомірних дій Відповідачів.

26. Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Відповідача-2 №403 вказав, що з доказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що дана конструкція (сходи) не відноситься, а ні до об`єкту благоустрою, а ні до тимчасових споруд саме у розумінні Правил благоустрою; з доказів, долучених до матеріалів справи не вбачається, що сходи, про які йде спір в даній справі не є територією загального користування які розміщенні на відповідній проїжджій частині чи вулиці загального користування відповідно до статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", навпаки ж, дані сходи примикають до нерухомого майна, яке є власністю Позивача та є конструктивним елементом такого нерухомого майна, який призначений для покращення доступу в нежитлове приміщення. Крім того суд зауважив, що ні Позивач, ні Відповідачі не заперечують ту обставину, що частина сходів розміщена на земельній ділянці комунальної форми власності та не входить в межі земельної ділянки, яка перебуває у Позивача на праві постійного користування. Суд також зазначає, що матеріали справи не містять доказів, а Відповідачами не підтверджено належними доказами, що дані сходи є самочинно збудованим Позивачем об`єктом без дозвільних документів на міській території, при цьому, доведено те, що розміщення такої конфігурації сходів в попередньому вигляді з безпосереднім виходом на тротуар, перешкоджає вільному пересуванню пішоходів та людей з обмеженими можливостями, порушує інтереси інших осіб та суспільний інтерес, з огляду на розміщення сходів на земельній ділянці, що належить міській раді.

27. Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

28. Як передбачено статтею 22 ЗК України (в редакції на час надання Позивачу Державного акту на право постійного користування землею) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

29. Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції, надавши оцінку Державному акту на право постійного користування земельною ділянкою від 10.11.1994 дійшов висновку, що спірні сходи до будівлі за вказаною вище адресою не внесені в межі акту на право постійного користування земельною ділянкою, а тому земельна ділянка, на якій розміщені сходи є власністю територіальної громади і прийняте Відповідачем-2 рішення №403 не спрямоване на позбавлення права власності Позивача на сходи.

29.1. З приводу вказаного колегія суддів зазначає, що об`єкти нерухомого майна - будівлі, з усіма складовими (конструктивними елементами), а саме, їх наявність, площа (розмір) та інші ознаки зазначаються в технічній документації на будівлю на час будівництва (проект, план, технічний паспорт тощо), але їх відображення не вимагається на "Плані зовнішніх меж землекористування", який є додатком до Державного акту та на якому зазначено параметри саме земельної ділянки, яка, в даному випадку, надається згідно цього ж Державного акту в постійне користування Позивачу. Тому, висновок суду першої інстанції про те що, до меж Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою підлягали внесенню будівля та її сходи, є помилковим.

29.2. При цьому, місцевий господарський суд в своєму рішенні також констатував, що наявні в матеріалах справи копії генерального плану будівель по вул. Ватутіна,6 (наразі вул. Козацька, 55) від 21.03.1959, журналу зовнішніх замірів по вул. Ватутіна,6, від 23.03.1959, оціночного акта адміністративної будівлі "А-1" по вул. Ватутіна,6 від 12.05.1965, витягу з технічного паспорту адміністративної будівлі "А-1" від 20.06.1971, допоміжної таблиці №1 від 27.03.1971 не можуть слугувати підтвердженням порушення права власності Позивача на ту чи іншу невід`ємну частину належного йому на праві власності об`єкта нерухомості.

30. Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку витягу з інвентарної справи, який поданий Позивачем та долучений судом до матеріалів справи під час нового розгляду справи вказав, що інформація, яка зазначена у цьому витягу, була станом на період укладення з Позивачем договору купівлі-продажу майна від 05.05.1995 та, надавши оцінку витягу, зазначив, що підтвердженням тих обставин, що частина конструктивного елементу, як сходи, були передбачені проектом та мали місце при укладенні з Позивачем договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, свідчать записи про те, що в наявності були: контора площею 161,70 м2; веранда (дерев`яна) 11,70 м2; крильцо (укр. - ганок) 1,60 м2, а із оціночного акту Адміністративної будівлі "А-1" від 12.05.1965 вбачається, що значиться конструктивний елемент веранда площею 11,60 м2, крильцо (ганок) 1,60 м2 з дерев`яними сходами. Крім того, із поданої експлікації вбачається існування частини конструктивного елемента як сходи у дерев`яному вигляді, які примикають до будівлі та не виходять за межі цілісного майнового комплексу, а навпаки входять в межу будівлі. При цьому, апеляційний господарський суд звернув увагу на те, що при поданні Позивачем позовної заяви із долучених доказів вбачається, що така частина конструктивного елементу, як сходи вже виходять за межі всього цілісного майнового комплексу, а зі змісту акту Відповідача-2 від 14.05.2020 вбачається, що сходи вже мають металеву конструкцію.

31. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

31.1. З`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності в цілому.

32. Отже, дійшовши висновку, що матеріали справи містять документи, з яких вбачається, фактично, різний розмір веранди, ганку (крильцо) та сходів (виходять та не виходять за межі земельної ділянки, в межах якої розташований майновий комплекс), а також, що самі по собі веранда, ганок (крильцо) та сходи станом на 1965 і 1995 роки мали певний розмір та дерев`яну конструкцію, а згодом вже стали металевими (бетонно-металевими), суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив наявні у справі докази та не з`ясовував, але мав би з`ясувати питання підтвердження належними та допустимими доказами правомірності здійснення Позивачем дій на зміну (перебудову) веранди, ганку (крильцо) та сходів, в разі, якщо такі обставини мали місце; питання наявності дозволів відповідних органів, які погоджують і затверджують проектну документацію будівлі на внесення конструктивних змін в цю проектну документацію, тобто, наявність належних та допустимих доказів законної зміни (перебудови) веранди, ганку (крильцо) та сходів, що могло потягнути за собою зміну розмірів, конструкції, матеріалу та виду веранди, ганку (крильцо) та сходів (з дослідженням усіх документів, наявних в матеріалах справи, в т.ч., але не обмежуючись, додатку до висновку експертного дослідження №780ед/020, наданого Позивачем до матеріалів позовної заяви (а.с. 84, т.с. 1), відзиву Відповідача-1 (а.с. 126-139 т.с. 1). Місцевий господарський суд також належним чином не дослідив зміст документів, вказаних у пункті 29.2 постанови.

33. Згідно з частиною другою статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

34. В залежності від встановленого за наявними в матеріалах справи доказами, з`ясуванню підлягають також обставини стосовно розміщення веранди, ганку (крильцо) та сходів відносно меж земельної ділянки Позивача, враховуючи, що висновок суду першої інстанції про те, що сходи знаходяться на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади, зроблений без зазначення доказів, на підставі яких суд дійшов такого висновку, а висновки суду апеляційної інстанції, а саме: 1) з доказів, долучених до матеріалів справи не вбачається, що сходи, про які йде спір в даній справі не є територією загального користування які розміщенні на відповідній проїжджій частині чи вулиці загального користування; 2) ні Позивач, ні Відповідачі не заперечують ту обставину, що частина сходів розміщена на земельній ділянці комунальної форми власності та не входить в межі земельної ділянки, яка перебуває у Позивача на праві постійного користування; 3) матеріали справи не містять доказів, а Відповідачами не підтверджено належними доказами, що дані сходи є самочинно збудованим Позивачем об`єктом без дозвільних документів на міській території, при цьому, доведено те, що розміщення такої конфігурації сходів в попередньому вигляді з безпосереднім виходом на тротуар, перешкоджає вільному пересуванню пішоходів та людей з обмеженими можливостями, порушує інтереси інших осіб та суспільний інтерес, з огляду на розміщення сходів на земельній ділянці, що належить міській раді, є, по-перше, взаємовиключними за своїм змістом, а по-друге, не підтверджені конкретним посиланням на докази, наявні в матеріалах справи. Водночас, суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути самостійно ці суперечності в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України.

35. Таким чином, дослідженню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням правового статусу не лише сходів, а і веранди та ганку (крильцо) з урахуванням їх розташування (чи вони розташовані виключно на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні Позивача, чи розташовані на земельній ділянці загального користування, яка є комунальною власністю (або часткове їх розташування на земельній ділянці Позивача та земельній ділянці загального користування), тобто, правовий статус веранди, ганку (крильцо) та сходів в розумінні конструктивному та їх розміщення.

36. З огляду на наведене, доводи касаційної скарги Відповідача-2, зазначені в пункті 17 постанови, визнаються Судом обґрунтованими.

37. Таким чином, суди попередніх інстанцій не дотрималися норм процесуального права (частина перша статті 316 ГПК України), а саме, не повністю виконали вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.06.2021, які були обов`язковими для судів попередніх інстанцій, про необхідність перевірити доводи учасників справи, повно дослідити наявні матеріали справи, з`ясувати усі обставини, пов`язані з питанням правового статусу сходів до будівлі на вул. Козацькій, 55.

38. Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді справи суд зобов`язаний установити чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси Позивача, у чому полягає таке порушення прав, якими доказами воно підтверджується і, залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Тобто, за наслідками встановлених обставин справи, судам слід дійти висновку чи були порушені та які саме порушені права Позивача рішенням Відповідача-2 №403.

39. При цьому, першочергово підлягає розгляду позовна вимога щодо законності рішення Відповідача-2 №403 і, в залежності від встановлених обставин, розгляду підлягають вимоги, які є взаємопов`язаними з вказаною (зобов`язання Відповідача-1 відновити становище, яке існувало до порушення прав Позивача, шляхом відновлення демонтованих сходів адміністративної будівлі АБК літ. "А-1", знесення новозбудованої підпірної стінки та відновлення підпірної стінки, яка була влаштована до проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької (від вул.Сіцінського до вул. Купріна) в м. Хмельницькому"; зобов`язання Відповідача-1 відшкодувати збитки в результаті проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької в м. Хмельницькому" у сумі 83 634,00 грн).

40. З огляду на вказане, доводи Відповідача-1, викладені у відзивах на касаційні скарги (пункти 13, 18 постанови), колегією суддів відхиляються.

41. Стосовно посилання Позивача, наведеного в пункті 11 постанови, колегія суддів зазначає, що для висновку про порушення Відповідачами права Позивача як власника об`єкта нерухомості, судам слід першочергово дослідити докази щодо зміни (перебудови) дерев`яної веранди, ганку (крильцо) та дерев`яних сходів, і, в залежності від встановленого, застосувати відповідні норми права і зробити відповідні висновки, яке право Позивача порушено рішенням Відповідача-2 №403, про що зазначено у пунктах 35, 38 цієї постанови Суду.

42. Щодо доводів Позивача, про які наведено в пункті 12 постанови, Суд зазначає, що вирішення позовної вимоги про зобов`язання Відповідача-1 відшкодувати збитки в результаті проведення будівельних робіт за проектом "Капітальний ремонт вул. Козацької в м. Хмельницькому" у сумі 83 634,00 грн залежить, зокрема, від встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи, вказаних у пункті 38 цієї постанови. При цьому, оцінка доказів здійснюється відповідно до статті 86 ГПК України, про що наголошено Верховним Судом в цій постанові.

43. При цьому, у визначенні подібності правовідносин Суд виходить з того, що правовідносини у справах №705/552/15-а, №826/14016/16, №2а-204/12, №910/17533/19, №904/3189/19, №902/320/17, №924/831/17, №910/8357/18, №924/233/18 та у цій справі №924/785/20 (пункти 10, 16 постанови) є подібними щодо критерію визначення ефективності обраного позивачем способу захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

44. З огляду на викладене Суд вважає, що наведені скаржниками в касаційних скаргах підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, знайшли своє підтвердження.

45. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Для повного і всебічного розгляду справи важливим є встановлення та аналіз сукупного зв`язку зазначених вище обставин, а їх відсутність не дає змогу розглянути спір у відповідності до вимог законодавства та встановити наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позовних вимог.

46. Оскільки зазначеного суди не здійснили, фактично не дослідили у повному обсязі докази, які наявні в матеріалах справи, Верховний Суд, зважаючи на приписи статті 300 ГПК України, позбавлений можливості самостійно надавати оцінку відповідним доказам.

46.1. Водночас судами не дотримано вимог частини першої статті 316 ГПК України щодо обов`язковості вказівок, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (пункт 38 постанови).

47. За таких обставин, зважаючи на те, що доводи скаржників щодо допущення порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права підтвердилися, а суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили зібрані у справі докази, у тому числі на які посилаються заявники, оскаржені рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

48. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

49. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1- 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

50. Під час нового розгляду справи слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити всі обставини справи, необхідні для правильного вирішення спору, та залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Щодо судових витрат

51. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315-317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити частково.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" задовольнити частково.

3. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 у справі №924/785/20 скасувати, а справу №924/785/20 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Суховий

Суддя Н. Багай

Суддя І. Берднік