ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/1388/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: А.В. Барчук

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 (суддя Коваль С.М., м. Миколаїв, повний текст складено 10.12.2021)

у справі №915/1388/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпартнер»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 3 160 957, 25 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпартнер» (надалі ТОВ «Спецпартнер») звернулось до Господарського суду Миколаївської області до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі- ДП «НАЕК «Енергоатом») про стягнення грошових коштів у загальній сумі 3 160 957,25грн., з яких: 3 045 599,94 грн. - основного боргу, 106 596 грн. пені, 8 761,31 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт за укладеним між сторонами договором від 12.11.2020 (реєстровий номер ВП № 1/11-123-01-20-06601 від 20.11.2020), внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем відповідно до пункту 9.4 договору нараховано пеню, а також здійснено нарахування на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних.

У відзиві на позов відповідач просив суд відмовити у стягнені пені та річних у зв`язку із тяжким фінансовим становищем.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у заявленому позивачем розмірі, а також 47414,36 грн. судових витрат.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог.

Щодо заяви відповідача про відмову у стягнені пені та річних у зв`язку із тяжким фінансовим становищем судом зазначено, що відповідачем не доведено, що розмір штрафних санкцій (пені) надмірно великий порівняно із розміром збитків позивача, а також не доведено незадовільний майновий стан.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, ДП «НАЕК «Енергоатом» звернулося із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило рішення суду скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму пені з 106 596, 00 грн. до 46 727, 01 грн., судовий збір стягнути пропорційно задоволеним вимогам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано обмеження щодо розміру пені, які встановлені Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідно до яких розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Скаржник, здійснивши перерахунок пені за спірний період у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня, зазначив, що сума стягнення пені складає 46 727, 01 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Спецпартнер» просило рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав її необгрунтованості, оскільки пеню за порушення грошових зобов`язань у розмірі 0,1% від вартості простроченного платежу за кожен день прострочення встановлено в укладеному між сторонами договорі, а тому підстави для здійснення нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України відсутні.

При цьому у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Спецпартнер» просило стягнути з відповідача 2 500,00 грн. витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом рішення в апеляційному порядку, а у заяві від 10.06.2022 просило приєднати до матеріалів справи докази фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу за розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021, а саме, копію виписки з поточного рахунку адвоката від 13.04.2022 про зарахування грошових коштів у сумі 2 500,00 грн. від ТОВ «Спецпартнер» з призначенням платежу: «За надання правової допомоги за Дог 13-21 від 06.09.21р.».

Рух справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 (головуючий суддя: Л.В. Поліщук, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран) відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП «НАЕК «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати матеріали справи №915/1388/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

26.01.2022 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №915/1388/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21 залишено без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405, 00 грн.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 (головуючий суддя: Л.В. Поліщук, судді: Л.О. Будішевська, С.В. Таран) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «НАЕК «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21; встановлено учасникам справи строк до 01.03.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

Суддю зі складу колегії суддів, яка не є суддею-доповідачем, Л.О. Будішевську звільнено з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.02.2022 №136/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та наказу в.о. голови суду С.І. Колоколова від 18.02.2022 №44-к «Про відрахування зі штату суду судді Будішевської Л.О.».

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

На засіданні 15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із звільненням судді Л.О. Будішевської, 18.03.2022 за розпорядженням керівника апарату суду №332 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1388/21.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.03.2022 для розгляду апеляційної скарги у справі №915/1388/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2022 справу №915/1388/21 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді: К.В. Богатир, С.В. Таран.

Водночас, у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 №6-ОД «Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану» зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

З урахуванням викладеного, дата судового засідання судом апеляційної інстанції в ухвалі від 21.03.2022 не визначалась.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України та продовженням воєнного стану в Україні, наказом голови Південно-західного апеляційного господарського суду №10-ОД від 13.05.2022 «Про особливий режим роботи Південно-західного апеляційного господарського суду» визнано таким, що втратив чинність наказ від 28.02.2022 №6-ОД, та рекомендовано учасникам судових проваджень розгляд скарг, заяв, клопотань здійснювати дистанційними засобами зв`язку при реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд», на офіційну електронну адресу суду , з дотриманням вимог щодо підписання документу електронним цифровим підписом, засобами поштового зв`язку, у тому числі АТ «Укрпошта», брати участь у розгляді судових справ дистанційно у режимі відеоконференцзв`язку шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Враховуючи викладене вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини постановлено розглянути апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21 у розумний строк; розгляд апеляційної скарги ДП «НАЕК «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21 призначено на 28.06.2022 об 11:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 клопотання представника ТОВ «Спецпартнер» адвоката Барчук А.В. задоволено та постановлено провести судове засідання 28.06.2022 об 11:00 год. у справі № 915/1388/21 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

28.06.2022 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача, надіслане одночасно засобами поштового та електронного зв`язку, про скасування судового засідання, призначеного на 28.06.2022 об 11:00 год. у справі №915/1388/21, та відкладення розгляду справи до офіційного закінчення воєнного стану, яке мотивоване тим, що відповідач знаходиться за адресою: 55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона, ВП «Південноукраїнська АЕС», проте оскільки по всій території Миколаївської області систематично лунають повітряні тривоги, які передбачають на цей час перебування всього персоналу ВП «Південноукраїнська АЕС» у безпечному місці (укритті), представник відповідача не завжди може бути присутнім в судових засіданнях навіть в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулось 28.06.2022, клопотання відповідача протокольно відхилено з огляду на наступне.

Частинами третьою та одинадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу. Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Згідно із частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, правова позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі, матеріали справи є достатніми для перегляду оскаржуваного рішення суду в апеляційному порядку, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі генерального директора Відокремленого підрозділу «Южно- Українська АЕС», як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПАРТНЕР», як підрядником, було укладено договір від 12.11.2020 року (реєстровий номер ВП № 1/11-123-01-20-06601 від 20.11.2020) «Капітальний ремонт гідродомкратів ДГ-650/1200 - 4 од.» (надалі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору підрядник, у межах договірної ціни та обумовлений договором термін, зобов`язується надати послуги з капітального ремонту гідродомкратів ДГ- 650/1200- 4од. (далі - обладнання), а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Договірна ціна за предметом договору встановлюється на підставі акцептованої замовником цінової пропозиції підрядника (пункт 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що договірна ціна за предметом договору визначається зведеним кошторисом № 1/2020_ТМ (додаток № 2 з доповненням № 1, 2, 3, 4) та згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток № 3) складає 2 538 000, 00 грн., окрім того ПДВ (20%) 507 600, 00 грн. Всього 3 045 600, 00 грн.

Остаточна договірна ціна визначається виходячи з фактично наданих фізичних обсягів послуг та статтями витрат, врахованими у договірній ціні, які уточнюються на підставі наданих підрядником підтверджуючих документів у порядку, визначеному умовами договору, але не може перевищувати первинної ціни, заявленої у договорі (пункт 3.4. договору).

У пункті 4.1 договору сторонами узгоджено, що підставою для розрахунків сторін є двосторонній акт здачі - приймання наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками замовника і підрядника.

Згідно із пунктом 5.1. послуги за предметом договору надаються у ІV кварталі 2020 року по 30.12.2020 (орієнтовно протягом 3 календарних місяців). Початком надання послуг є дата доставки обладнання підряднику. Закінчення через 3 календарних місяці після отримання підрядником обладнання.

У пункті 5.2. договору визначено, що найменування та обсяг послуг за договором визначаються відомістю об`ємів послуг (Додаток №1).

Пунктом 5.17 договору передбачено, що зобов`язання підрядника за договором вважаються виконаними з дати підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (за наявності) актів здачі- приймання наданих послуг за договором.

Підрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за надані послуги (підпункт 6.5.2. пункту 6.5. договору), а замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги (підпункт 6.1.3. пункту 6.1. договору).

Відповідно до пункту 13.1 договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою і діє до 30.03.2021 року включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою і діє до 30.03.2021 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання (пункт 13.1. договору).

Відповідно до пункту 14.1. договору зміни до укладеного договору вносяться у межах строку його дії у письмовому вигляді шляхом укладання додаткових угод (договорів) до нього, підписаних уповноваженими на це представниками сторін та скріплених печатками (за наявності).

У розділі 15 договору визначено, що невід`ємною частиною договору є відомість обсягів послуг (додаток №1); зведений кошторис №1/2020_ТМ (додаток №2 з доповненнями №1, 2, 3, 4); протокол погодження договірної ціни (додаток №3).

09.12.2020 між сторонами укладена додаткова угода до договору № 1/11-123-01-20-06601 від 20.11.2020, відповідно до якої:

пункт 5.1. договору викладено в наступній редакції: «Початок надання послуг з дати доставки обладнання підряднику, закінчення не пізніше 01.03.2021» (пункт 1 додаткової угоди);

пункт 13.1 договору викладено у наступній редакції: «Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.05.2021, а в частині виконання гарантійних зобов`язань-до повного їх виконання» (пункт 2 додаткової угоди);

у всьому іншому, що не передбачено цією угодою, сторони керуються умовами договору (пункт 3 додаткової угоди).

Позивачем на виконання умов договору виконано послуги з капітального ремонту гідродомкратів ДГ-650/1200 на загальну суму 3 045 599, 94 грн., що підтверджується складеними та підписаними 05.05.2021 актами, а саме:

-актом № 1 на надання послуг з капітального ремонту гідродомкратів ДГ-650/1200 - на 1 обладнання на загальну суму 870 438, 36 грн. (з ПДВ);

-актом № 2 на надання послуг з капітального ремонту гідродомкратів ДГ-650/1200 - на 1 обладнання на загальну суму 860 701, 80 грн. (з ПДВ);

-актом № 3 на надання послуг з капітального ремонту гідродомкратів ДГ-650/1200 - на 1 обладнання на загальну суму 860 701, 80 грн. (з ПДВ);

-актом № 4 на надання послуг з капітального ремонту гідродомкратів ДГ-650/1200 - на 1 обладнання на загальну суму 453 757, 98 грн. (з ПДВ).

Відповідно до пункту 4.2. договору розрахунки з підрядником за надані послуги здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 60 робочих днів після підписання акту здачі приймання наданих послуг.

Отже, граничним строком для оплати за надані послуги є 02.08.2021 (понеділок), з урахуванням загальнодержавних вихідних та неробочих днів.

Судом першої інстанції встановлено наявність у відповідача заборгованості за надані послуги за договором в розмірі 3 045 599, 94 грн. та задоволено позовні вимоги в цій частині.

Також, дослідивши і перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми 3% річних та суми пені, суд визнав їх правильними, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги та стягнув 8 761,31 грн. 3% річних та 106 596 грн. пені.

Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, правильність висновків суду у частині стягнення з нього суми основної заборгованості та 3% річних не оспорює, проте не погоджується з рішенням суду в частині стягнення пені, розмір якої перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення в частині стягнення місцевим господарським судом пені за порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої та третьої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За частинами першою, четвертою, сьомою статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору у відповідності до законодавства (частина перша статті 180 Господарського кодексу України).

Суспільні відносини щодо укладання та виконання господарських договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Абзацом другим частини першої статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені Господарським кодексом України.

Так, за частиною першою статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша та друга статті 217 Господарського кодексу України).

За частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що за наведеними вище положеннями Господарського кодексу України господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина четверта статті 231 Господарського кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина шоста статті 231 Господарського кодексу України).

Частина друга статті 231 Господарського кодексу України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за правопорушення у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Положення частини шостої статті 231 Господарського кодексу України регулюють правовідносини сторін щодо їх відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, передбачаючи їх встановлення у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. На відміну від, наприклад, частини другої статті 231 Господарського кодексу України, у частині шостій цієї статті не вказано про застосування штрафної санкції у певному розмірі, а йдеться про спосіб її визначення.

Поряд з цим, за приписами статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Колегія суддів, проаналізувавши наведені вище положення чинного законодавства, вважає, що законодавець, встановивши розмір і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто, сторони мають право врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі мають право встановити розмір пені, яка є відмінною від розміру, передбаченого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Умовами пункту 9.4. договору визначено, що за порушення термінів оплати наданих послуг замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,1 % від вартості простроченого платежу за договором за кожний день прострочення, але не більше 7% від суми простроченого платежу.

Таким чином, господарський суд попередньої інстанції правильно стягнув пеню у розмірі 106 596,00 грн. пені, виходячи з умов пункту 9.4 договору, яким сторонами узгоджено пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, враховуючи суму простроченого платежу (3 045 599,94 грн.), стягнута сума пені у розмірі 106 596,00 грн. не перевищує 7 % від суми простроченого платежу (213 192,00грн).

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Миколаївської області про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі №915/1388/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.06.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран