ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" червня 2022 р. Справа№ 910/9950/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тарасенко К.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 01.06.2022 (повний текст складено та підписано 10.06.2022)

у справі № 910/9950/21 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"; Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 3 182 449, 82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" до Державного підприємства "Гарантований покупець" за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"; Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - задоволено частково, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" пеню в розмірі 441 722 (чотириста сорок одна тисяча сімсот двадцять дві) грн 89 коп, штраф в розмірі 522 500 (п`ятсот двадцять дві тисячі п`ятсот) грн 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 (один мільйон двісті п`ятдесят чотири тисячі дві) грн 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 (сорок сім тисяч сімсот тридцять шість) грн 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, відповідач - Державне підприємство "Гарантований покупець" (17.06.2022 згідно відмітки печатки суду апеляційної інстанції) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, при дослідженні апеляційної скарги встановлено, що скаржник просить скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21 в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. та прийняти нове рішення, яким відмовити в частині задоволених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 17.06.2022, апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка була чинною на момент звернення з відповідними позовом у червні 2021 визначала, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для працездатних осіб з 1 січня - 2270 гривень (станом на день звернення з відповідним позовом).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривень. (станом на день звернення з апеляційною скаргою).

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як підтверджується матеріалами з позовної заяви, на розгляд суду першої інстанції передано позовні вимоги про стягнення загалом 3 182 449, 82 грн., тобто вимоги майнового характеру (які задоволено частково), а скаржник не погоджується з ухваленим рішенням в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. і оскаржує його в апеляційному порядку в цій частині.

В свою чергу, Державне підприємство "Гарантований покупець" оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. і оскаржує його в апеляційному порядку в цій частині.

П. п. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позову майнового характеру справляється судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", судовий збір за звернення з апеляційною скаргою, в якій Державне підприємство "Гарантований покупець" не погоджується з оскаржуваним рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21 в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. судовий збір має бути сплачено в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, виходячи з оскаржуваної суми частини задоволених позовних вимог, а саме: 51 299, 16 грн. (34 199, 44 грн. (судовий збір за подачу позову)* 150%).

В той же час, при зверненні з апеляційною скаргою Державне підприємство Гарантований покупець" просило відстрочити сплату судового збору за апеляційну скаргу до ухвалення Північним апеляційний господарським судом рішення по справі, оскільки на даний час установа не має можливості сплатити судовий збір через фінансове становище державного підприємства та запроваджений воєнний стан на території України.

З цього приводу Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на момент подання апеляційної скарги скаржника не віднесено до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно з статтею 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду щодо відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору лише позивача - фізичної особи.

При цьому, за змістом положень статті 8 Закону відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати для юридичних осіб не передбачено.

Тому відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що норми пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату".

Проте, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду, що було враховано судом апеляційної інстанції.

Оскільки, предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, а тому і підстав для відстрочення сплати судового збору у цій справі немає (подібна за змістом правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 31.03.2021 у справі № 903/465/20, від 26.04.2021 у справі № 5028/19/59/2012, від 22.02.2021 у справі № 910/17424/19, від 19.04.2021 у справі № 908/859/20, у постанові від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20).

Юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення Північним апеляційним господарським судом рішення у цій справі ДП "Гарантований покупець" не вказує конкретної підстави з зазначених у переліку в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Крім того, скаржником відповідно до вимог ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України так і не надано будь-яких доказів того, що в нього станом на момент прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення постанови у даній справі з`являться грошові кошти для оплати судового збору. Заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього коштів та/або неможливості сплати судового збору за наведених доводів, без подання взагалі будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування відповідних тверджень щодо неможливості сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, заявником належним чином не обґрунтовано подане клопотання про відстрочку від сплати судового збору, зазначені підстави для відстрочки від сплати судового збору не відповідають вимогам зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору за наведених скаржником доводів та поданих документів.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочку Державного підприємства "Гарантований покупець" від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та на підставі ч. 1, 2 ст. 8 України "Про судовий збір" відмовляє у задоволенні такого клопотання, а апеляційна скарга залишається без руху, оскільки зазначена скарга не відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху, на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні (скаржнику) можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виходячи з вищенаведеного, скаржник - Державне підприємство "Гарантований покупець" повинен надати докази сплати судового збору у розмірі 51 299, 16 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21 в частині оскарження задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп., подавши відповідні докази з урахуванням мотивувальної частини даної ухвали.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 41, 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21 в частині оскарження задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21 - залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Державне підприємствао "Гарантований покупець" має право усунути недоліки, а саме:

- докази сплати судового збору у розмірі 51 299, 16 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі № 910/9950/21, яке оскаржується в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 441 722 грн. 89 коп, штрафу в розмірі 522 500 грн. 92 коп, інфляційні втрати в розмірі 1 254 002 грн. 20 коп, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 736 грн. 75 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп.

4. В разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

К.В. Тарасенко