ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа №909/1199/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників учасників процесу

від позивача Добуш-Вербіцька Н.Ю.-представник

від відповідача Гірник О.О. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гоя Михайла Івановича б/н від 29.04.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/931/22 від 02.05.2022)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 (повний текст складено 17.02.2022)

у справі №909/1199/21

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Івано-Франківськ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Гоя Михайла Івановича, м.Івано-Франківськ

про повернення орендованого майна

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гоя Михайля Івановича про повернення орендованого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до п.11.6.2 договору, позивачем надіслано відповідачу лист-попередження від 07.06.2021 про дострокове розірвання договору оренди комерційної нерухомості №26Е000-95/21 від 01.02.2021, однак відповідачем не звільнено та не повернуто орендоване майно.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1199/21 позов задоволено. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Гоя Михайла Івановича звільнити нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 1 загальною площею 192,6 м. кв. та повернути його Акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" по акту приймання-передачі. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Гой Михайла Івановича на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" 2 270,00 грн судового збору.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач у строки, встановлені договором направив відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору. Таким чином, договір оренди комерційної нерухомості №26Е000-95/21 від 01.02.2021 є розірваним з 07.09.2021, тому відповідач повинен був звільнити нежитлове приміщення, розташоване на 2-му поверсі за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 1 загальною площею 192,6 м. кв. Однак, відповідач свого обов`язку щодо повернення орендованого приміщення не виконав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Фізичною особою-підприємцем Гоєм Михайлом Івановичем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1199/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає про повне та своєчасне виконання своїх зобов`язань за договором, у тому числі щодо своєчасної оплати орендних платежів, за період червень- листопад 2021 року.

Скаржник заперечує факт надсилання та отримання листа-попередження №09-18/195 від 07.06.2021 про дострокове розірвання договору оренди приміщень №26Е00- 95/21 від 01.02.2021 з 07.09.2021 з проханням повернути орендоване майно, з наданих AT «Укртелеком» копій документів неможливо встановити факт направлення зазначеного листа на зазначену у договорі оренди адресу відповідача: 78405, м. Надвірна, вул. Галицька 63, квартира 3. Також скаржник зазначає що на адресу останнього не надходив лист №105-вих-800910-80Ь913-2021 з вимогою повернути орендоване майно.

Таким чином, скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що договір оренди приміщень №26Е00-95/21 від 01.02.2021 розірваний не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Скаржник заперечує факт звернення до нього 16.11.2021 представників AT «Укртелеком» з вимогою підписати Акт приймання-передачі орендованого майна. Долучений до позовної заяви акт від 16.11.2021 не може вважатися достатнім та беззаперечним доказом того, що уповноважені представники AT «Укртелеком» дійсно мали особисту зустріч з ФОП Гой М.І. 16.11.2021, під час якої останньому було офіційно запропоновано підписати акти приймання-передачі майна, від чого він відмовився в присутності зазначених у цьому акті осіб.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що AT «Укртелеком» має право та можливість односторонньої відмови від договору з підстав, які не були визначені та погоджені сторонами в договорі.

Крім цього, в результаті надання AT «Укртелеком» неповної інформації щодо учасників спірних правовідносин, не було залучено до участі у справі ТОВ «Ярополк», з яким було укладено договори оренди спірних приміщень від 09.11.2021 та якому ці приміщення були передані 19.11.2021, майже за місяць до того, як AT «Укртелеком» звернулося до суду із позовом.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що рішення є законним, судом першої інстанції нележаним чином досліджено документи, які є у матеріалах справи, проведено належний аналіз договірних зобов`язань сторін, норм матеріального та процесуального права

Позивач вважає, що твердження скаржника про те, що йому не було відомо про дострокове розірвання договору не відповідає дійсності. Укладаючи договір, позивач правомірно сподівався (законно очікував), що має право достроково припинити його дію, за умови направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове розірвання договору не менше ніж за 90 календарних днів до дати його розірвання. Скаржником не надано жодних доказів щодо повернення об`єкта оренди і не надано доказів існування обставин, які б перешкоджали йому його повернути.

Позивач вважає, що невизнання скаржником факту припинення (розірвання) договору відповідно та на підставі п.п.11.6.2, а також відмова від підписання актів приймання-передачі орендованого приміщення є порушенням майнових прав AT «Укртелеком».

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2022 справу №909/1199/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Ю., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гоя Михайла Івановича залишено без руху для усунення встановленого недоліку, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази надіслання копії апеляційної скарги на адресу Акціонерного товариства "Укртелеком" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1199/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гоя Михайла Івановича б/н від 29.04.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/931/22 від 02.05.2022), справу призначено до розгляду на 14.06.2022.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи

Між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії (відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів від 22.04.2021 назву ПАТ Укртелеком змінено на АТ Укртелеком) (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем Гоєм Михайлом Івановичем (відповідачем) 01.02.2021 укладено договір оренди комерційної нерухомості №26Е000-95/21.

Відповідно до п. 1.1.1 договору позивач передає, а відповідач бере в строкове платне користування наступне майно: нерухоме майно, розташоване в м. Надвірна Івано-Франківської області по вул. Мазепи, 1, а саме: нежитлові приміщення на 2-му поверсі загальною площею 192,6 м2, (приміщення № 21 - 5,9 м.кв., №22 - 7,9 м.кв., №23 - 17,6 м.кв., №24 - 32,2 м.кв., №25 - 2,1 м.кв., №26 - 16,7 м.кв., №41 - 94,9 м.кв., №42 -15,3 м.кв. в Літ. А згідно з технічним паспортом) для здійснення комерційної діяльності (ремонт побутової техніки, кавових апаратів, роздрібна торгівля непродовольчими товарами). Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку №1 до договору.

Позивач передав вказане нерухоме майно відповідачу, про що сторонами складено акт приймання-передачі майна від 01.02.2021.

Згідно п. 11.6.2 договору договір може бути достроково розірваний орендодавцем або орендарем в односторонньому порядку з будь-яких підстав за умови направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове розірвання договору не менше ніж за 90 календарних днів до дати його розірвання.

Згідно з п. 2.4. договору відповідач зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути позивачу майно разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від орендованого майна, в належному стані, з урахуванням нормального зносу, не пізніше останнього дня строку дії договору (у тому числі при достроковому припиненні договору).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що 07.06.2021 позивач надіслав відповідачу лист №09-18/195, в якому повідомив про дострокове розірвання договору з 07.09.2021 у зв`язку з виробничою необхідністю та просив вивільнити орендоване приміщення.

Однак, відповідачем після дострокового розірвання договору орендоване майно позивачу не повернено.

26.10.2021 позивачем надіслано лист №105-вих-80D910-80b913-2021 з вимогою повернути орендоване майно.

16.11.2021 позивачем складено акт про відмову підписати акт приймання-передачі майна з оренди.

Таким чином, всупереч умовам договору, відповідач орендовані приміщення не звільнив та не повернув позивачу за актом приймання-передачі.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення з позовом АТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" до Фізичної особи-підприємця Гоя Михайла Івановича про повернення орендованого майна.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. Висновки суду.

Предметом позовних вимог є повернення нежитлового приміщення

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За визначенням частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

В силу дії ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму в порядку встановленому ст. 188 цього кодексу.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Згідно із частиною четвертою статті 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суть поновлення договору оренди у розумінні наведених норм полягає у тому, що орендар продовжує користуватися орендованим майном після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує протягом одного місяця після закінчення строку договору у його поновленні. Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді" і у такому випадку орендар, у силу закону, може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються ч. 1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з умов договору оренди №26Е000-95/21 від 01.02.2021, п. 11.6.2 передбачено, що договір може бути достроково розірваний орендодавцем або орендарем в односторонньому порядку з будь-яких підстав за умови направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове розірвання договору не менше ніж за 90 календарних днів до дати його розірвання.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалам справи підтверджується, що позивач в строки встановлені договором направив відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору, оскільки належними та допустимими доказами у справі підтверджено добросовісне, сумлінне, у визначений законом та договором строк звернення позивача до відповідача із заявою про припинення орендних правовідносин та про відсутність правових підстав продовжувати його дію. Отже, орендодавцем висловлено заперечення з приводу продовження дії договору оренди, а, з огляду на встановлений факт закінчення строку дії договору, відповідно до його умов, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу орендоване приміщення.

Позивач відповідно до вимог законодавства та положень договору оренди в передбачений строк, на належну адресу надіслав відповідачу повідомлення про припинення терміну дії договору оренди та про заперечення щодо продовження його дії.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції, що договір оренди комерційної нерухомості №26Е000-95/21 від 01.02.2021 є розірваним з 07.09.2021, тому відповідач повинен був звільнити нежитлове приміщення, розташоване на 2-му поверсі за адресою: м. Надвірна, вул. Мазепи, 1 загальною площею 192,6 м. кв. Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення орендованого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Посилання скаржника, що фіскальний чек про відправку йому ІФФ AT «Укртелеком» листа - попередження про розірвання договору №09-18/195 від 07.06.2021 не є належним доказом у справі, оскільки на ньому не міститься інформація про те чи він рекомендований, на яку адресу він був доставлений або не був доставлений із зазначенням причин, судова колегія до уваги не приймає, оскільки відповідно до п.11.6.2. для розірвання договору достатньо лише доказу направлення письмового повідомлення орендарю, а не доказу отримання, як стверджує скаржник.

Твердження скаржника, що йому не було відомо про дострокове розірвання договору №26Е000-43/21 спростовується також листом б/н від 14.07.2021, наданим позивачем в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, яким підтверджується проінформованість відповідача про дострокове розірвання договору оренди №26Е000-95/21 від 20.01.2021 приміщеня по вул. Мазепи, 1 у м. Надвірна, оскільки даний лист є відповіддю ФОП Гоя М.І. на лист-пропозицію про дострокове розірвання договору та вивільнення орендованого приміщення від 07.09.2021..

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини прийшла до висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги частково.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1199/21 прийнято з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись, ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гоя Михайла Івановича б/н від 29.04.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/931/22 від 02.05.2022) залишити без задоволення .

2.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1199/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.06.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.