ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022м. ДніпроСправа № 904/1034/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металсплав", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 260 435,08грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металсплав" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованість у розмірі 260 435,08 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 245 999,99 грн.;

- пеня у розмірі 6 281,40 грн.;

- 3 % річних у розмірі 970,52 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 7 183,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №61/2 від 14 грудня 2021 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 07.01.2022 по 23.02.2022 у сумі 970,52грн. та інфляційні збитки за період січень-лютий 2022 року.

На підставі пункту 8.1 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 6 281,40 грн. за загальний період з 07.01.2022 по 21.01.2022.

Також позивач просить стягнути та з відповідача судові витрати. Позовна заява містить попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, який складає 9 906,54грн.

13 червня 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Металсплав" до господарського суду надійшла заява про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000,00грн.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 справу №904/1034/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 05.05.2022 відкрито провадження у справі №904/1034/22.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ухвала суду від 05.05.2022 про відкриття провадження у справі №904/1034/22 в електронному вигляді направлено на електронну адресу сторін, а саме: (позивача) та (відповідача). Документ доставлено до електронних скриньок 05.05.2022.

Також, про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 24.05.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №142, яке повернулося до суду (а.с. 30).

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Строк для надання відзиву на позов сплинув 08.06.2022. У встановлений законом та ухвалою суду строк відповідач відзиву на позов не надав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Металсплав" (постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (покупець) укладено договір поставки №61/2 (а.с. 6-9).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі прийняти та оплатити продукцію.

Пунктом 1.2. договору сторони визначили, що найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях. З моменту перерахування передоплати (авансу), узгодження вартості продукції, ціна на продукцію зміні не підлягає (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.3. договору загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами видаткових накладних, специфікацій. Ціни на продукцію за договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до договору вказуються в національній валюті України.

Вартість тари, пакування входить у ціну продукції (п. 2.4 договору).

Розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, на підставі рахунку на оплату постачальника (п.3.1. договору).

Покупець здійснює оплату продукції на умовах відтермінування платежу 20 календарних днів, якщо інше не вказується в специфікаціях (п.3.2. договору).

За умовами розділу 4 договору продукція постачається партіями, якщо інше не вказується в специфікаціях. Базисні умови постачання вказуються в специфікаціях. Строк постачання продукції згідно умов, що вказуються в специфікаціях. Постачальник зобов`язаний надати покупцеві при постачанні продукції наступні документи: паспорт якості, рахунок, видаткову накладну, ТТН. Право власності на продукцію за договором переходить до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної.

Пунктом 7.1 договору визначено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену продукцію; приймати поставлену продукцію згідно з умовами цього договору.

В разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення (п. 8.1 договору).

Цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2022. Закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії договору. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявила про бажання припинити дію договору, дія договору буде автоматично продовжуватися до 31 грудня кожного наступного року (пункти 12.1, 12.2 договору).

14 грудня 2021 року до договору поставки №61/2 від 14.12.2021 сторонами підписано Специфікацію №1 (а.с. 10).

Згідно цієї специфікації поставляється: феросиліцій ФС45 ГОСТ 1415-93 фр.30-80 мм код УКТЗЕД 7202, кількість - 3,000тонн, ціна за 1 тонну з ПДВ - 68 333,33грн, загальна сума з ПДВ - 245 999,99грн.

Умови розрахунків: відтермінування платежу 20 календарних днів з дати постачання. Базисні умови постачання - DDP, склад покупця (вул. Сухий острів, 3) згідно з "Інкотермс 2010". Термін постачання - протягом 2 банківських днів з дати підписання специфікації.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

На виконання умов договору поставки №61/2 від 14.12.2021 та Специфікації №1 від 14.12.2021 позивач поставив відповідачу феросиліцій ФС-45 у кількості 3,000 тонн, на загальну суму 245 999,99грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними №397, №398 від 17.12.2021 та видатковими накладними №РН-0000357 від 17.12.2021 на суму 122 999,99грн. та №РН-0000356 від 17.12.2021 на суму 123 000,00грн. (а.с. 12-16). Продукція отримана відповідальною особою відповідача на підставі довіреності №4220 від 16.12.2021.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000374 від 16.12.2021 на оплату товару на суму 245 999,99грн. (а.с. 11).

Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" не розрахувалось за поставлений товар, заборгованість становить 245 999,99грн.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за поставлений товар, пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Враховуючи умови п. 3.2 договору, специфікації строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище накладними, є таким, що настав 06.01.2022, прострочка з 07.01.2022.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 245 999,99грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 245 999,99грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути пеню у розмірі 6 281,40 грн. за загальний період з 07.01.2022 по 23.02.2022 , три відсотки річних за період прострочки з 07.01.2022 по 23.02.2022 у сумі 970,52грн. та інфляційні збитки за січень-лютий 2022 року розмірі 7 183,17 грн.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.1 договору сторони погодили, що у разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем пені, судом помилок не виявлено.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та втрат від інфляції, судом встановлено його арифметичну вірність (тобто помилок не виявлено).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 260 435,08грн, з яких: основний борг у сумі 245 999,99грн., пеня у сумі 6 281,40грн, 3% річних у сумі 970,52грн, втрати від інфляції у сумі 7 183,17грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких - витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

25 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металсплав" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "КФК" (адвокатське об`єднання) укладено договір №25/04 про надання правничих послуг (а.с. 34).

Згідно п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничі послуги щодо стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованості за поставлений товар по договору №61/2 від 14.12.2021.

Від імені адвокатського об`єднання правничі послуги клієнту буде надавати адвокат цього об`єднання Фісун Володимир Володимирович, який має всі повноваження (без обмежень) на ведення справи в суді, здійснює від імені клієнта його процесуальні права та обов`язки, підписує усі документи від імені та в інтересах клієнта (п. 1.3 договору).

До обов`язків клієнта входить, зокрема приймати та оплачувати надані адвокатським об`єднанням послуги,в порядку та на умовах визначених цим договором. У разі необхідності оплачувати адвокатському об`єднанню додаткові витрати, необхідні для виконання ним обов`язків за цим договором. При цьому розмір та порядок оплати таких витрат узгоджується сторонами завчасно та оформлюється додатковою угодою до цього договору (п.п. 4.3, 4.4 договору).

За послуги, згідно п.1.2 цього договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) розмір якої визначається пропорційно витраченому часу для надання правничої допомоги, з розрахунку 1000,00 гривень за одну годину. Оплата за участь у судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області є фіксованою 1 складає 1 000,00 гривень за одне засідання, незалежно від його тривалості (в тому числі в режимі відеоконференції). Судове засідання, що призначене, але ще не відбулося, включається до акту прийому-передачі, до його проведення, і в такому випадку акт приймання-передачі в цій частині набуває чинності за умови проведення цього судового засідання, та участі у ньому адвоката адвокатського об`єднання (п. 6.1 договору).

За умовами п. 6.2 договору остаточна сума наданих послуг за цим договором розраховується згідно складених сторонами актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Прийом-передача наданих послуг за цим договором фіксується шляхом підписання сторонами відповідних актів (п. 6.3 договору).

Клієнт проводить оплату послуг адвокатського об`єднання протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі судом першої інстанції (п. 6.4 договору).

Клієнт сплачує обов`язкові платежі (судовий збір, авансування витрат виконавчого провадження та інш.) самостійно, за власний рахунок, ї їх вартість не входить до суми винагороди адвокатського об`єднання (п. 6.5 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору за результатами наданих правничих послуг за цим договором, адвокатське об`єднання, складає та направляє клієнту для підписання акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторони домовились, що адвокатське об`єднання може включити в акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), правничу допомогу щодо участі в судовому засіданні, яке на час складання акту не відбулось, але вже призначене і має відбутися.

У разі ненадходження від клієнта підписаного акту виконаних робіт (наданих послуг) або вмотивованої відмови від його підписання протягом 10 днів, з моменту відправлення, акт виконаних робіт вважається підписаним клієнтом, а роботи прийнятими без будь-яких зауважень з боку клієнта (п. 7.2 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 9.1 договору).

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

06 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металсплав" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "КФК" (адвокатське об`єднання) складений та підписаний акт виконання робіт (наданих послуг) по договору №25/04 від 25.04.2022 про надання правничих послуг (а.с. 35).

Згідно вказаного акту адвокатське об`єднання надало клієнту по договору №25/04 від 25.04.2022 наступні правничі послуги:

- консультація та роз`яснення клієнту змісту наданих ним документів, в тому числі: договір №61/2 від 14.12.2021; специфікація №1 від 14.12.2021 до договору №61/2 від 14.12.2021; рахунок-фактура №СФ-0000374 від 16.12.2021; видаткова накладна №РН-0000357 від 17.12.2021; видаткова накладна №РН-0000356 від 17.12.2021; довіреність №4220 від 16.12.2021; товарно-транспортна накладна №398 від 17 12.2021; товарно-транспортна накладна №397 від 17.12.2021, для прийняття клієнтом рішення щодо звернення до господарського суду із позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованості за поставлений товар по договору №61/2 від 14.12.2021, витрачений час - 30хв.;

- підготовка та подання позовної заяви (з додатками) до Господарського суду Дніпропетровської області, про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованості за поставлений товар по договору №61/2 від 14.12.2021, витрачений час - 3 год. 30хв.

Послуги надані у справі №904/1034/22, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської. Вартість наданих послуг (у відповідності до п.6.1 договору) становить: 4 год. * 1000 грн./год = 4000,00 грн. Клієнт немає претензій щодо наданих правничих послуг (п.п. 2 - 4 акту).

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: договір №25/04 про надання правничих послуг від 25.04.2022; ордер серії АР №1087893 від 25.04.2022. Статус адвоката Фісун Володимира Володимировича підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП№ 002154 від 09.04.2019 (а.с. 34,17,18).

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00грн.

Відповідач заперечення проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений в акті наданих послуг, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (заявами по суті справи, іншими процесуальними діями).

З урахуванням складності справи, враховуючи розумність розміру судових витрат, їх необхідність та дійсність, відсутність обґрунтованих заперечень щодо їх розміру з боку відповідача, в силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу адвоката позивача підлягають стягненню з відповідача у розмірі 4000,00грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 906,54грн, що підтверджується платіжним дорученням №140 від 26.04.2022 (а.с. 19).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, судовий збір покладається на відповідача у сумі 3 906,53грн. (260 435,08грн.*1,5%).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Металсплав" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 260 435,08грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металсплав" (69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-б, прим. 101; ідентифікаційний код 43692881) основний борг у сумі 245 999 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять)грн. 99коп., пеню у розмірі 6 281 (шість тисяч двісті вісімдесят одна)грн. 40коп., 3% річних у розмірі 970 (дев`ятсот сімдесят)грн. 52коп., інфляційні втрати у розмірі 7 183 (сім тисяч сто вісімдесят три)грн. 17коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 3 906 (три тисячі дев`ятсот шість)грн. 53коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 (чотири тисячі)грн. 00 коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 29.06.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва