УХВАЛА

м. Київ

27.06.2022Справа № 911/3383/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави

до

1.Фонду державного майна України

2.Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

3. Релігійної організації «Релігійна громада незалежної помісної церкви християн віри Євангельської «Молодіжна Християнська церква «Скіменс» («Молоді Леви») у Подільському районі м. Києва»

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1. Державне підприємство «Дитячий оздоровчий табір «Ходорів»

2. Державний комітет телебачення і радіомовлення України

3. Міністерство соціальної політики України

про визнання недійсним рішень, договору, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання повернення майна

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 27.06.2022.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідачів про визнання недійсним рішень, договору, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання повернення майна.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.11.2021 матеріали справи передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2022.

04.01.2022 від Фонду державного майна України надійшов відзив по справі.

10.01.2022 від Релігійної організації «Релігійна громада незалежної помісної церкви християн віри Євангельської «Молодіжна Християнська церква «Скіменс» («Молоді Леви») у Подільському районі м. Києва» надійшов відзив по справі.

12.01.2022 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях надійшов відзив по справі разом з клопотанням про поновлення строку на його подачу.

20.01.2022 від Фонду державного майна України надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

20.01.2022 від Заступника керівника Київської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

24.01.2022 від Державного комітету телебачення і радіомовлення України надійшли пояснення по справі.

24.01.2022 від Міністерства соціальної політики України надійшло клопотання про розгляд справи без участі.

24.01.2022 від Державного підприємства «Дитячий оздоровчий табір «Ходорів» надійшли пояснення по справі.

28.01.2022 від Релігійної організації «Релігійна громада незалежної помісної церкви християн віри Євангельської «Молодіжна Християнська церква «Скіменс» («Молоді Леви») у Подільському районі м. Києва» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 31.01.2022 представником прокуратури, Державного комітету телебачення і радіомовлення України було надано усні пояснення по справі, представник Фонду державного майна України підтримав подане клопотання про залишення позову без розгляду та просив його задовольнити.

Крім того, у судовому засіданні було задоволено клопотання Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про поновлення строку на подання відзиву по справі та долучено відзив до матеріалів справи.

В судовому засіданні представником Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях наголошувалось стосовно з`ясування питань, пов`язаних з проведенням прокуратурою моніторингу та його підстав у спірних правовідносинах.

Стосовно клопотання Міністерства соціальної політики України про розгляд справи без участі їх представників інші учасники справи не заперечували.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 21.02.2022.

16.02.2022 від заступника керівника Київської обласної прокуратури надійшли пояснення по справі.

21.02.2022 від Релігійної організації «Релігійна громада незалежної помісної церкви християн віри Євангельської «Молодіжна Християнська церква «Скіменс» («Молоді Леви») у Подільському районі м. Києва» надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 21.02.2022 представником відповідача 1 було заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 було відкладено розгляд справи на 28.02.2022.

Судове засідання, призначене на 28.02.2022, не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду від 18.05.2022 було перепризначено розгляд справи на 27.06.2022.

У судовому засіданні 27.06.2022 прокурор надав усні пояснення по справі та заперечував проти клопотання Фонду державного майна України про залишення позову без розгляду.

Представники відповідачів у судовому засіданні 27.06.2022 надали усні пояснення по справі та просили залишити позовну заяву без розгляду.

Щодо клопотання Фонду державного майна України про залишення позову без розгляду Господарський суд міста Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та Релігійної організації «Релігійна громада незалежної иомісної церкви християн віри Євангельської «Молодіжна Християнська церква «Скіменс» («Молоді Леви») у Подільському районі м. Києва» про визнання недійсними рішень, договору, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання повернення майна.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

В свою чергу, Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Участь прокурора в судовому процесі можлива, крім іншого, за умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме: має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах компетентним органом або підтверджено його відсутність (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні компетентний орган, який відсутній або всупереч вимогам закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду. Даний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Крім того, у Постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 містяться такі правові висновки стосовно представництва прокурором держави в суді:

- з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено;

- прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України);

- участь прокурора в судовому процесі можлива, крім іншого, за умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме: має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах компетентним органом або підтверджено його відсутність (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»);

- щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні компетентний орган, який відсутній або всупереч вимогам закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду;

- підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема (але не виключно): повідомленням прокурора на адресу відповідного компетентного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від такого органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор не направляв суб`єкту владних повноважень повідомлення в порядку, передбаченому абзацом третім ч. 4, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», оскільки цим прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, 16.11.21 №24-1607 вих.21 Київською обласною прокуратурою направлено повідомлення Державному комітету телебачення і радіомовлення України та цією ж датою 16.11.21 №16.11.21 №24-1606 вих.21 направлено позовну заяву до суду.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором не було визначено суб`єкта владних повноважень щодо його повідомлення в порядку, передбаченому абзацом 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки цим прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Прокурором не обґрунтовано належним чином подання позову в інтересах Держави та не визначено в інтересах якого саме суб`єкта прокурор звернувся з позовом до суду. Крім того, в позові відсутнє визначення який саме орган державної влади не виконав належним чином свій обов`язок із захисту інтересів держави, як і не вказано про відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави.

Доказів щодо протилежного матеріали справи не містять.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України про, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

За приписами частини 2 статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду поставляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки матеріали справи не містять відповідного клопотання на день постановлення вказаної ухвали, судовий збір, сплачений за звернення до суду із цим позовом, не підлягає поверненню прокуратурі цією ухвалою. Водночас, прокуратура не позбавлена права звернутися із відповідним клопотанням до суду після постановлення вказаної ухвали.

Керуючись статтями 130, 170, 226, 231-235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Релігійної організації «Релігійна громада незалежної помісної церкви християн віри Євангельської «Молодіжна Християнська церква «Скіменс» («Молоді Леви») у Подільському районі м. Києва» за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Дитячий оздоровчий табір «Ходорів», Державний комітет телебачення і радіомовлення України, Міністерство соціальної політики України про визнання недійсним рішень, договору, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання повернення майна - залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Алєєва