УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку

пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу

м. Київ

16.06.2022Справа № 910/6772/14

За позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос Інжиніринг"

про стягнення 68000,00 грн.

Щодо розгляду заяви № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» Антимонопольного комітету України

Суддя Котков О.В.

Представники учасників сторін:

від позивача (заявника) Пащенко М.В. (згідно з ЄДР);

від відповідача (боржника) не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2014 року (суддя Блажівська О.Є.) у справі № 910/6772/14 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС ІНЖИНІРИНГ" в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 штраф у сумі 34 000,00 грн. та пеню у сумі 34 000,00 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС ІНЖИНІРИНГ" в доход Державного бюджету України 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

10.06.2014 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

22.02.2022 року через відділ діловодства суду від Антимонопольного комітету України надійшла заява № 16/2594 від 28.04.2021 року «Про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання», в якій заявник просить відновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 року № 910/6772/14 до виконання та видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 року № 910/6772/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос Інжиніринг" штрафу у розмірі 34 000,00 грн. та пені у розмірі 34 000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.02.2022 року вказану заяву передано на розгляд судді Блажівської О.Є.

Розпорядженням В.о. керівника апарату № 05-23/248/22 від 22.02.2022 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи, у зв`язку з призначенням судді Блажівської О.Є. членом Вищої ради правосуддя.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» Антимонопольного комітету України у справі № 910/6772/14 та повідомлено учасників справи, що про дату, час і місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2022 року прийнято до провадження справу № 910/6772/14 для розгляду заяви № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» Антимонопольного комітету України у справі № 910/6772/14, розгляд заяви призначено на 16.06.2022 року.

В судовому засіданні 16.06.2022 року представник позивача (заявника) заяву № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» підтримав та просив її задовольнити.

Розглянувши заяву № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» Антимонопольного комітету України, суд дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Наведена норма пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

З правової конструкції вказаної частини статті 329 Господарського процесуального кодексу України слідує, що пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В той же час, поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо поновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

За таких обставин, господарський суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому ж, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 28.02.2019 року Комітетом була отримана постанова ВДВС про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2017 року ВП № 54921342. Як вказує заявник, Комітет звертався до ВДВС з листом від 25.11.2019 року №300-29/02-15470, в якому просив повідомити про хід виконавчого провадження та надіслати на адресу стягувача постанови прийняті в ході вчинення виконавчих дій. Зазначений лист був отриманий ВДВС 29.11.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 310. Однак відповіді від ВДВС отримано не було. 22.06.2020 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за допомогою ідентифікаторів доступу Комітетом було виявлено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 14.12.2017 року, яка разом з оригіналом наказу суду Комітетом отримана не була. За вказаних обставин, Комітет звернувся до ВДВС з листом від 03.07.2020 року №300-29/02-9423 про направлення на адресу стягувача постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 14.12.2017 року ВП № 54921342 разом з оригіналом наказу суду. Постанова від 14.12.2017 року ВП № 54921342 та оригінал наказу на адресу Комітету не надходили. Вказані обставини стали підставою для звернення Комітету до Міністерства юстиції України з листами від 05.05.2021 року №300-29/02-6962 та від 06.09.2021 року № 300-29/02-13022 про вжиття заходів щодо направлення Комітету постанов прийнятих в ході виконавчого провадження та забезпечення вжиття всіх необхідних заходів щодо своєчасного та у повному обсязі виконання наказу суду. Крім того, Комітет повторно звернувся до ВДВС з листом від 31.12.2021 року № 300-29/02-18848 про надіслання на адресу стягувача постанови від 14.12.2017 року ВП № 54921342 разом з оригіналом наказу, однак постанова від 14.12.2017 року ВП № 54921342 та оригінал наказу на адресу Комітету не надходили.

За викладених вище обставин, заявник просить відновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 року № 910/6772/14 до виконання та видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 року № 910/6772/14.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Отже, при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку з поданням відповідних доказів.

Як встановлено судом, 17.10.2017 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54921342 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 року № 910/6772/14. Вказана постанова була отримана заявником 28.02.2019 року за вх. №7-01/2553.

Заявник стверджує, що користуючись визначеними ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» правами, Комітет звертався до ВДВС з листом від 25.11.2019 року №300-29/02-15470, в якому просив повідомити про хід виконавчого провадження та надіслати на адресу стягувача постанови прийняті в ході вчинення виконавчих дій.

Вказаний лист був отриманий ВДВС 29.11.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 310, однак залишений ВДВС без відповіді.

Суд відмічає, що з листом від 25.11.2019 року №300-29/02-15470 Комітет звернувся до ВДВС майже через 9 (дев`ять) місяців після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54921342 (28.02.20).

На твердження заявника, 22.06.2020 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за допомогою ідентифікаторів доступу йому стало відомо про винесення 14.12.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яка разом з оригіналом наказу Комітетом отримана не була.

Тобто, до Автоматизованої системи виконавчих проваджень довідатися про хід виконавчого провадження ВП № 54921342 Комітет звернувся майже через 7 (сім) місяців з моменту отримання ВДВС листа від 25.11.2019 року №300-29/02-15470 (29.11.2019 року).

В той же час суд зауважує, що Комітет не був позбавлений права та можливості ознайомитися у Автоматизованій системі виконавчих проваджень з виконавчим провадженням у вищезазначений проміжок часу (у період з 29.11.2019 року по 22.06.2020 року) та довідатися про винесену державним виконавцем 14.12.2017 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому слід зауважити, що беззаперечних доказів того, що заявник довідався про повернення виконавчого документа стягувачу саме 22.06.2020 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, до заяви не додано та заявником при розгляді заяви не доведено.

Також суд звертає увагу, що з першим листом до Міністерства юстиції України (від 05.05.2021 року №300-29/02-6962) про вжиття заходів щодо направлення Комітету постанов прийнятих в ході виконавчого провадження Комітет звернувся майже через 11 (одинадцять) місяців після того, як дізнався про повернення виконавчого документа стягувачу (зі слів заявника 22.06.2020 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень) на підставі постанови державного виконавця від 14.12.2017 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник не навів достатніх обгрунтувань та не надав доказів на підтвердження того, що строк пред`явлення наказу господарського суду до виконання пропущено ним з поважних причин, що є підставою для відмови задоволенні заяви № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» в частині відновлення строку для пред`явлення до виконання.

У відповідності до п. 19.4 "Перехідних положень" Розділу XI Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/6772/14 до виконання до 10.06.2015 року.

Тоді як, стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката наказу та відновлення строку для його пред`явлення до виконання 22.02.2022 року, тобто після закінчення строку, встановленого для пред`явлення наказу до виконання.

Оскільки заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката наказу після закінчення строку, встановленого для його пред`явлення до виконання, а в задоволенні його заяви про відновлення такого строку судом відмовлено, суд дійшов висновку, що заява про видачу дубліката наказу від 10.06.2014 року у справі № 910/6772/14 не узгоджується з положеннями пункту 19.4 "Перехідних положень" Розділу XI Господарського процесуального кодексу України, а тому не підлягає задоволенню.

При цьому суд зауважує, що матеріали справи № 910/6772/14 за позовом Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос Інжиніринг" про стягнення 68000,00 грн. були знищені, у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Для постійного зберігання документів зі справи № 910/6772/14 експертною комісією суду було відібрано наступні документи: ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.14 про порушення провадження у справі та рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.14 у справі № 910/6772/14.

В п. 3.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року зазначено, що розгляд господарським судом заяв (клопотань), інших звернень у справах, матеріали яких знищено у зв`язку із закінченням встановлених строків зберігання, та вчинення у зв`язку з цим певних процесуальних дій є можливим за наявності у суді належним чином завірених копій процесуальних документів (рішень, ухвал, виданих судом наказів і т. ін.) або за наявності таких документів у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд зазначає, що станом на день розгляд заяви № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» у Господарському суді міста Києва відсутня належним чином засвідчена копія наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/6772/14.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» Антимонопольного комітету України у справі № 910/6772/14 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 234, 235, 329, п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви № 300-29.1/03-1609 від 11.02.2022 року «Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату» Антимонопольного комітету України у справі № 910/6772/14 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 16 червня 2022 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2022 року.

Суддя О.В. Котков