ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2022 р.м. ХарківСправа № 922/666/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

В поданій заяві ОСОБА_1 просить суд відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність; оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ; визнати ОСОБА_1 неплатоспроможною; прийняти пропозиції - запропонований план реструктуризації; списати всі борги у розмірі 100%; зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти (загальний мораторій) щодо неї, починаючи з дня винесення рішення; винести відповідне рішення.

В заяві заявник вказує на те, що є громадянкою України, розлучена, має сина 1996 року народження, працевлаштована у ПРАТ "АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА". Зазначає що не є фізичною особою - підприємцем; не має судимостей.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 були отримані в 36 банківських та фінансових установах кредитні кошти та внаслідок несвоєчасної їх сплати існує непогашена заборгованість, яка складає 843 187,14 грн., укладені кредитні договори виконувалися сторонами, кредитні кошти спрямовувалися заявником задля забезпечення належного рівня життя її та членів її родини, проте відсутність стабільного належного рівня доходу для погашення такого розміру заборгованості, стало підставою для її звернення до суду з даною заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та перевіривши її відповідність вимогам процесуального закону та Кодексу України з процедур банкрутства, суд зазначає про наступне.

Законом України від 05.06.2020 № 686-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства" доповнено Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства пунктом 2-1, відповідно до якого встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

До заяви ОСОБА_1 додана заява арбітражного керуючого Білявського Віталія Віталійовича на участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та договір, укладений боржницею ОСОБА_1 з арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем від 08.10.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відповідно умов якого, сторони домовились, що розмір винагороди арбітражного керуючого за весь час виконання повноважень становить 35 685,00 грн., які повинні перераховуватись боржницею рівними частинами протягом 5 місяців у сумі 7 140,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про банкрутство за умови надсилання арбітражним керуючим відповідних звітів про виконану роботу.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додала копії квитанцій про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) № від 07.11.2021 на суму 7 500,00 грн., № від 29.12.2021 на суму 5 500,00 грн. та № від 16.02.2022 на суму 1700,00 грн.

В обґрунтування такої позиції щодо можливості звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без попереднього авансування винагороди арбітражного керуючого та укладенням відповідної угоди, заявник посилається на постанову Верховного Суду по справі № 910/726/20 від 19.11.2020, в який суд зазначив, що законодавцем установлено спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Тож держава виконує свій позитивний обов`язок щодо забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство, не встановлюючи для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає положенням частин 2, 6 ст. 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи, та подати до суду разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідне звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) про призначення цього арбітражного керуючого керуючим реструктуризацією у справі про банкрутство фізичної особи. Місцевий суд може розглянути подані документи як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу України з процедур банкрутства є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідне положення кореспондується зі статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Положеннями статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня складає 2481 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 37215,00 грн (2481,00 грн х 5 = 12405,00 грн/місяць, 12405,00 грн/місяць х 3 місяці = 37215,00 грн).

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати авансового внеску на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Кодексом України з процедур банкрутства, і не може бути визнано обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Заявницею до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність доданий договір, укладений ОСОБА_1 з арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем від 08.10.2021 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Згідно умов вказаного договору, сторони домовились, що розмір винагороди арбітражного керуючого за весь час виконання повноважень становить 35 685,00 грн. Крім того вказаним договором сторони передбачили, що ОСОБА_1 повинна перераховувати оплату рівними частинами протягом 5 місяців у сумі 7 140,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження за умови надсилання арбітражним керуючим Білявським В.В. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Отже, в даному випадку, арбітражний керуючий Білявський В.В. уклав угоду з боржницею, в якій погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації за 35 685,00 грн, що складає суму нижче, ніж встановлено імперативно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства станом на час подачі заяви до суду, а також на умовах РОЗСТРОЧЕННЯ оплати його праці, а не ВІДСТРОЧКИ оплати до реалізації майна боржника, можливість якої передбачена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Надані заявницею копії квитанцій про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 14 700,00 грн свідчить про неповну оплату ОСОБА_1 авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

На підставі вищевикладеного, боржник має подати до суду докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 22 515, 00 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що реквізити для зарахування авансового внеску на депозитний рахунок суду є відмінними від реквізитів для зарахування судового збору.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заявником долучено пропозиції щодо реструктуризації боргів, відповідно до яких останній не визначає суму для задоволення вимог кредиторів, зазначає від`ємну цифру (менше за нуль) та фактично пропонує до списання кредиторську заборгованість.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім цього, суд також зауважує, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Боржник в заяві зазначає, що має заборгованість перед 36 кредиторами - банками та фінансовими установами, проте зазначає, що нею не надано належних доказів в частині (всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату.

У зв`язку з чим заявниця надає суду клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у визначених в клопотанні 36 (тридцяти шістьох) кредиторів укладені кредитні договори, відомості щодо тіла кредиту, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), на виконання вимог встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Дослідивши надане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, керуючись наступним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Так, заявницею в наданому клопотанні не зазначено жодних заходів, що вживались особою для отримання доказів самостійно, лише міститься посилання на телефонні дзвінки до кредитних установ з проханням надати інформацію, які за твердженням заявниці були проігноровані. Отже до заяви не надано відповідних належних доказів звернення до відповідних фінансових установ, доказів відмови в наданні відповідної інформації та доказів в підтвердження неможливості отримати цей доказ самостійно заявником.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За таких обставин, у зв`язку із недотриманням положень статті 81 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Згідно частини 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства, яка застосовується судом на підставі статті 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи, що заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 666/22 від 17.02.2022) подано без додержання вимог Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за необхідне залишити її без руху, повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їхнього усунення, а також попередити ОСОБА_1 про те, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 3, 4 статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись частиною 3 статті 37, статтями 113, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 80, 81, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування у кредиторів укладених кредитних договорів, відомостей щодо тіла кредиту, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), на виконання вимог встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Заяву (вх. 666/22 від 17.02.2022) ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 10-ти денний строк з моменту вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом подання до суду:

- докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 22 515, 00 грн;

- доказів в частині, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (копії укладених кредитних договорів, докази в підтвердження наявної заборгованості щодо тіла кредитів, сум грошових зобов"язань, копій квитанцій, банківських виписок тощо);

- проект плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Роз`яснити заявникові, що невиконання вимог даної ухвали у встановлений строк є підставою для її повернення заявникові.

Ухвалу направити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвалу складено та підписано 22.02.2022.

Суддя Кононова О.В.