ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022м. ДніпроСправа № 904/865/22

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу в накладній

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 51 225,00 грн. - штрафу за невірно зазначену масу вантажу в накладній.

Відповідач подав письмові пояснення у яких зазначив, що згідно зі ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ч.5 ст.315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Статтею 137 Статуту залізниць України передбачено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову. В даному випадку підставою для стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у вагонах №56743818, 62965256, 53515904 за залізничною накладною №47203252 є комерційні акти від 23.07.2021 за №482004/369, №482004/370 та №482004/371 відповідно, з часу складання яких й починається перебіг строку позовної давності. Отже, шестимісячний термін для пред`явлення позовних вимог про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у вагонах №56743818, 62965256, 53515904 сплинув 23.01.2022. Позивач звернувся до суду з позовом 05.04.2022, таким чином, позовні вимоги про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у вагонах №56743818, 62965256, 53515904 пред`явлено Позивачем з пропуском спеціального строку позовної давності та з цієї причини не можуть бути задоволені судом.

02.06.2022 від Позивача надійшло заперечення щодо застосування позовної давності. Позивач посилається на те, що Відповідно до ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ч.5 ст.315 Господарського кодексу України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Заявою від 13.03.2020 Відповідач приєднався до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом відповідно до ст. 634 ЦК України, пунктом 7.3 Договору передбачено, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становлять один рік. Таким чином, сторони погодили збільшення строку позовної давності, який спливає 23.07.2022.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 за накладною №47203252, зі станції Богуславський регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на станцію Курахівка регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" відправлено вагони, у тому числі: № 56743818, 62965256, 53515904 з вантажем вугілля кам`яне марки г-газовий.

Відповідно до п. 24 накладної № 47203245, масу вантажу визначено відправником.

Спосіб визначення маси: вагонні ваги, статичні (150 т), заводський номер 104.

Вантажовідправником є ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною є ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ".

23.07.2021 на станції Покровськ регіональної філії "Донецька залізниця" складено комерційний акт загальної форми ГУ-22 № 482004/369, у якому зазначено, що згідно АЗФ № 27629 від 21.07.2021, АЗФ № 761 від 23.07.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ДСЗ Ветошко Д.В., була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 21700 кг, нетто 70850 кг. При подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150т статистичні ваги станції, повірені 15.07.2021 виявлено: фактична маса брутто вагону складає 93750 кг, тара вагона з ПД 21700 кг, нетто 72050 кг, що більше документа на 1200 кг та понад ВП 1050 кг. В документі зазначено: поверхня вантажу маркована в довжину 5 подовженими смугами. Фактично: поверхня вантажу від рівня до нижче бортів 10-20 см, розрівнена, маркування повздовжніми борознами, скоси в торці над 1 та 7 люками 120см х 280см х 30-40см. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату немає.

Відповідно до комерційного акту № 482004/370 від 23.07.2021, складеному на станції Покровськ регіональної філії "Донецька залізниця", згідно АЗФ № 276232 від 21.07.2021, АЗФ (ваги) № 750 від 23.07.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції ОСОБА_1 , Новомлинський В.В., ДСЗ Ветошко Д.В., була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 22800 кг, нетто 69800 кг. При подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150т статистичні ваги станції, повірені 15.07.2021 виявлено: фактична маса брутто вагону складає 94100 кг, тара вагона з ПД 22800 кг, нетто 71300 кг, що більше документа на 1500 кг та понад ВП 1300 кг. В документі зазначено: поверхня вантажу маркована в довжину 5 подовженими смугами. Фактично поверхня вантажу від рівня до нижче бортів 10-20 см, розрівнена, маркування повздовжніми борознами, скоси в торці над 1 та 7 люками 120см х 280см х 30-40см. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату немає.

Згідно з комерційним актом № 482004/371 від 23.07.2021, складеним на станції Покровськ регіональної філії "Донецька залізниця", згідно АЗФ № 27631 від 21.07.2021, АЗФ (ваги) № 749 від 23.07.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції Самойленко Т.М., Новомлинський В.В., ДСЗ Ветошко Д.В., була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 21850 кг, нетто 68800 кг. При подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150 т статистичні ваги станції, повірені 15.07.2021 виявлено: фактична маса брутто вагону складає 91950 кг, тара вагона з ПД 21850 кг, нетто 70100 кг, що більше документа на 1300 кг та понад ВП 1100 кг. В документі зазначено: поверхня вантажу маркована в довжину 5 подовженими смугами. Фактично поверхня вантажу від рівня до нижче бортів 10-20 см, розрівнена, маркування повздовжніми борознами, скоси в торці над 1 та 7 люками 120см х 280см х 30-40см. Люка закриті, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату немає.

Акти підписані заст. ДС Ветошко Д.В., робітник станції Новомлинський В.В., робітник станції Самойленко Т.М.

Згідно з актом загальної форми №1854 від 27.07.2021 складеним на проміжній станції Покровськ регіональної філії "Донецька залізниця" надлишки з вагонів №56743818, № 53515904, № 62965256 відвантажені у вагон №67184564 та відправлено за досилочною накладною. На підставі акту загальної форми №1854 від 27.07.2021 складено комерційні акти №481209/17, №481209/18, №481209/19 від 28.07.2021 на станції Курахівка регіональної філії "Донецька залізниця" про перевантаження надлишків вантажу з вагонів № 56743818, № 53515904, № 62965256 та прийнятих вантажовідправником ТОВ "ДТЕК Курахівська ТЕС".

На підтвердження результатів зважування Позивач додав до матеріалів справи копію виписки з книги зважувань по ДТЕК Курахівська ЦЗФ за 28.07.2021, у якій внесено запис про зважування вагонів № 56743818, № 53515904, № 62965256.

З посиланням на п. 118, 122 Статуту залізниць України (далі Статут), за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу Позивач нарахував штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 51 225,00 грн. (3 415,00 грн. х 5 х 3 (вагони)).

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: наявність порушення з боку Відповідача при оформленні накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу, обґрунтованість нарахування штрафу, наявність підстав для застосування позовної давності.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 1 ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язана доставити довірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (п. 2 Статуту). На підставі Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (п.5 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Згідно з п. 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (ч. 1 п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з п. 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно з ч. 1, 2 п. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту).

Відповідно до ч. 1 п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. (п.118 Статуту).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. (п.118 Статуту).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач відзив на позов не надав, однак заявив про застосування позовної давності, встановленого ч.5 ст.315 ГК України та п.137 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.5 ст. 315 ГК України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Абзацом 1 п. 137 Статуту залізниць України передбачено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст. 259 ЦК України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач заперечує щодо застосування позовної давності до спірних відносин, посилаючись на те, що сторонами у договорі про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, до якого приєднався Відповідач, змінено строк позовної давності.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 13.03.2020 Відповідач звернувся до Позивача із заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №00178353/2020-001 від 13.03.2020.

Згідно з п. 7.3 наведеного договору строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Таким чином, строк позовної давності розпочався з дати складання комерційних актів (23.07.2021) та, відповідно, спливає 23.07.2022. Відтак, Позивач не пропустив строк позовної давності звертаючись з даним позовом.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, 76, код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код 40150216) 51 225,00 грн. - штраф за неправильно зазначену масу вантажу та 2 481,00 грн. - судовий збір.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 30.06.2022.

Суддя С.Г. Юзіков