ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/3541/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Респект Інвестмен" ,

представники боржника - не з`явився,

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Караченцева Артема Юрійовича,

представник кредитора - Салівон В.І. (довіреність № 23/12/03),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Караченцева Артема Юрійовича

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021

у складі колегії суддів: Коваль Л.А. (головуючий), Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Інвестмен"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2015 порушено провадження у справі № 904/3541/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Інвестмен" (далі - ТОВ "Респект Інвестмен") в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) .

2. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 ТОВ "Респект Інвестмен" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців, до 12.11.2015, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Шевцова Євгена Вікторовича.

3. Ухвалою від 23.06.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Респект Інвестмен".

4. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 Заяву Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (далі - АТ "Златобанк") №б/н від 22.09.2015 про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону від 15.09.2015, проведеного Товарною біржею "Самарська", визнання недійсним свідоцтва НАН 891009, скасування рішення про державну реєстрацію №24511887 від 17.09.2015, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 11214580 від 17.09.2015 залишено без розгляду.

5. АТ "Златобанк" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу в частині розгляду вказаної заяви банку для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6. Одночасно заявник апеляційної скарги звернувся до суду з клопотанням, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15 посилаючись на обставини неналежного вручення копії судового рішення скаржнику.

Клопотання мотивоване тим, що колишнім власником банку 17.07.2019 було зареєстровано зміну найменування юридичної особи та змінено її юридичну адресу. Разом з тим, вказані реєстраційні дії рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2020 у справі № 640/15294/19 визнано протиправними.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

7. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 відмовлено АТ "Златобанк" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15.

Апеляційну скаргу АТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15 повернуто заявникові.

8. Ухвала мотивована тим, що обставини, наведені апелянтом в обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, не визнані судом обставинами непереборної сили, оскільки строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 по справі № 904/3541/15 встановлено для сторони у справі, зокрема для АТ "Златобанк".

9. Судом апеляційної інстанції встановлено:

9.1. У судовому засіданні 15.10.2019 розглядалася саме Заява АТ "Златобанк" №б/н від 22.09.2015 про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону від 15.09.2015.

9.2. Повний текст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду від 15.10.2019 підписано 15.10.2019.

9.3. Оскаржуване судове рішення направлялось АТ "Златобанк", що підтверджується матеріалами справи.

9.4. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15 оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.10.2019.

9.5. Апеляційну скаргу відповідачем подано 30.07.2021, тобто зі спливом більш ніж одного року з дня складення повного судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

10. АТ "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Караченцева Артема Юрійовича 13.12.2021, засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 у справі № 904/3541/15 Господарського суду Дніпропетровської області.

Скаржник просить Суд скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського від 25.08.2021 у справі № 904/3541/15 та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/3541/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2022.

12. Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2022 відкрито касаційне провадження у справі № 904/3541/15 за касаційною скаргою АТ "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Караченцева Артема Юрійовича на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021. Повідомити учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 14.06.2022 о 11:15 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань №330.

Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

13. Національний Банк України у Клопотанні № 18-0013/8930 від 31.01.2022, зокрема, підтримав вимоги касаційної скарги АТ "Златобанк".

14. Представник скаржника в судовому засіданні повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній. Просив Суд ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 у справі № 904/3541/15 скасувати, справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

15. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.

Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

16. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (від 22.05.2022 № 2263-IX), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 904/3541/15 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(АТ "Златобанк")

17. Скарга мотивована тим, що при звернення АТ «Златобанк» з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15 були наявні підстави, які передбачені частиною 2 статті 261 ГПК України щодо застосування 1-річного строку оскарження, а оскаржена ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 постановлена без урахування цих норм процесуального закону.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

18. Відповідно до вимог статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

19. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з тим, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

20. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

21. У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

22. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз. 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

23. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

24. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

24.1. Так, у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

24.2. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви N 17160/06 та N 35548/06, п. 34, від 20.06.2011).

25. Згідно зі приписами статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

26. Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

27. Виходячи зі змісту частин другої, третьої статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (Близька правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 918/115/16, від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15).

28. В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним із елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

29. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

30. Як встановлено судом апеляційної інстанції, заявник апеляційної скарги у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі №904/3541/15, зокрема, послався на обставини неналежного вручення копії судового рішення скаржнику.

31. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що повний текст оскаржуваного рішення від 15.10.2019 підписано 15.10.2019.

Оскаржуване судове рішення направлялось АТ "Златобанк" 21.10.2019 за адресою вказаною самим Банком у документах поданих до суду, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, слід зауважити, що інформації про зміну адреси АТ "Златобанк" або наявності іншої адреси для листування матеріали справи не містять.

32. Колегія суддів звертається до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, про те, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

33. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019 у справі № 904/3541/15 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.10.2019. Судом апеляційної інстанції зроблено вірний висновок, що, з урахуванням Закону України "Про доступ до судових рішень", АТ "Златобанк" не був позбавлений можливості бути ознайомленим з рішенням суду першої інстанції, яке має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

34. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

35. При цьому, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що АТ "Златобанк", як юридична особа, є учасником цієї справи, більш того, є заявником вимог які були предметом розгляду у судовому засіданні 15.10.2019 (заява б/н від 22.09.2015).

36. Також, АТ "Златобанк" вказує на наявність обставин непереборної сили, які перешкоджали банку здійснити апеляційне оскарження ухвали від 15.10.2019.

Такими обставинами Банк вважає події пов`язані з відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією Банку.

37. З цього приводу слід вказати, що непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що ця особа не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина 2 статті 14-1 Закон України "Про торгово-промислові палати в Україні").

38. В свою чергу саме лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду, оскільки саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

39. Таким чином, судом апеляційної інстанції, за результатами дослідження поданих АТ "Златобанк" документів у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2019, обставини на які послався заявник не визнані обставинами непереборної сили.

40. За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень частини другої статті 261 Господарського процесуального кодексу України та погоджується із законним та обґрунтованим висновком суду апеляційної інстанції про відмову в поновленні АТ "Златобанк" пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду та відмову у відкритті апеляційного провадження.

Щодо суті касаційної скарги

41. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (пункт 17 цієї Постанови), не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

42. Інші доводи скаржника колегією суддів не розглядаються, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 300 ГПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

43. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

44. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

45. Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги АТ "Златобанк" та залишення ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 у справі №904/3541/15 без змін.

Судові витрати

46. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Караченцева Артема Юрійовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 у справі № 904/3541/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік