номер провадження справи 22/41/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 Справа № 908/788/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників учасників справи:

від позивача Буря О.Є., довіреність № 143/016-юр від 10.11.2021

від відповідача не з`явився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/788/22

за позовом: Акціонерного товариства «Дніпроазот» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51909)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69600)

про стягнення 2 235 178,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

Акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вих. № 016/49/с від 23.05.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення 2244759,40 грн., з яких: 134540,15 грн. 3% річних від простроченої суми оплати за хімічну продукцію, поставлену за договором № 154280 від 16.11.2020; 410579,90 грн. інфляційних втрат, нарахованих за весь час прострочення оплати хімічної продукції, поставленої за договором № 154280 від 16.11.2020; 754419,83 грн. пені, нарахованої за порушення строків оплати хімічної продукції, поставленої за договором № 154280 від 16.11.2020; 945219,53 грн. штрафу, нарахованого за порушення строків оплати хімічної продукції, поставленої за договором № 154280 від 16.11.2020.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором № 154280 від 16.11.2020, ст.ст. 173, 179, 193, 265 ГК України, ст.ст. 526, 530, 610 612, 625, 626, 692, 712 ЦК України.

На виконання умов договору № 154280 від 16.11.2020 позивач у період з листопада 2020 по вересень 2021 поставив відповідачу хімічну продукцію на загальну суму 70645436,40 грн., що підтверджується залізничними та видатковими накладними. Відповідач оплату поставленої хімічної продукції у сумі 70645436,40 грн. здійснив з порушенням встановленого договором строку оплати. Позивач нарахував 134540,15 грн. 3% річних за період з 17.12.2020 по 16.02.2022; 410579,90 грн. інфляційних втрат за період з січня 2021 по лютий 2022; 754419,83 грн. пені за період з 17.12.2020 по 16.02.2022, 945219,53 грн. штрафу за період з 17.12.2020 по 05.01.2022.

21.06.2022 надійшла відповідь на відзив. Позивач не заперечив проти тверджень відповідача щодо наявності порушень у розрахунках пені та 3% річних, які додано до позовної заяви. Порушення були наслідком технічних помилок при здійсненні розрахунків.

21.06.2022 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача 2235178,58 грн., з яких: 134375,76 грн. 3% річних від простроченої суми оплати за хімічну продукцію, поставлену за договором № 154280 від 16.11.2020; 410579,90 грн. інфляційних втрат, нарахованих за весь час прострочення оплати хімічної продукції, поставленої за договором № 154280 від 16.11.2020; 745003,39 грн. пені, нарахованої за порушення строків оплати хімічної продукції, поставленої за договором № 154280 від 16.11.2020; 945219,53 грн. штрафу, нарахованого за порушення строків оплати хімічної продукції, поставленої за договором № 154280 від 16.11.2020. Також просив вирішити питання про розподіл судових витрат із застосуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір щодо повернення сплаченої суми судового збору в разі зменшення розміру позовних вимог.

Вказана заява прийнята судом до розгляду ухвалою від 22.06.2022.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач у відзиві, що надійшов до суду 14.06.2022, зазначив, що на виконання умов договору № 154280 від 16.11.2020 позивач у період з 16.11.2020 по 27.09.2021 поставив відповідачу 4305,960 тон хімічної продукції загальною вартістю 70645436,40 грн. У період з 11.01.2021 по 17.02.2022 було здійснено оплату на загальну суму 70645436,40 грн. Розмір нарахувань пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу не відповідає діючому законодавству щодо видаткових накладних, зазначених у відзиві. Не підлягають задоволенню позовні вимоги на суму 9580,33 грн., які складаються з: різниці між розрахунком 3% річних позивача та розрахунком 3% річних відповідача у розмірі 164,38 грн., різниці між розрахунком пені позивача та розрахунком пені відповідача у розмірі 9415,95 грн. Просив відмовити у задоволенні позову на суму 9580,33 грн. (164,38 грн. 3% річних та 9415,95 грн. пені).

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 01.06.2022 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/788/22 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.06.2022 суддею Ярешко О.В. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/788/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.06.2022.

Ухвалою суду від 09.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання (вих. б/н від 08.06.2022) Акціонерного товариства Дніпроазот про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 14.06.2022 підготовче засідання відкладено на 22.06.2022.

Ухвалою суду від 14.06.2022 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства Дніпроазот про проведення підготовчого засідання у справі 908/788/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання 22.06.2022 о 12 год. 00 хв. у справі № 908/788/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою суду від 22.06.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 29.06.2022.

Ухвалою суду від 22.06.2022 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства Дніпроазот про проведення судового засідання у справі № 908/788/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання 29.06.2022 об 11 год. 00 хв. у справі № 908/788/22 у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення EasyCon.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

У судове засідання 29.06.2022 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про призначення судового засідання з розгляду справи по суті представник відповідача повідомлений відповідною розпискою. Ухвала суду від 22.06.2022 надсилалася поштою на адресу місцезнаходження відповідача.

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 29.06.2022 справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

16.11.2020 між Акціонерним товариством «Дніпроазот» (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки хімічної продукції № 154280 з протоколом розбіжностей від 16.11.2020.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується протягом строку дії договору поставляти (передавати у власність) покупцю визначену цим договором та невід`ємними додатками до нього продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець - зобов`язується приймати таку продукцію та оплачувати її вартість в порядку і в строки, передбачені договором та невід`ємними додатками до нього.

Предметом поставок за цим договором є визначена родовими ознаками продукція виробничо-технічного призначення хлор рідкий (надалі хімічна продукція) (п. 1.2).

Згідно з п. 1.3, кількість та ціна хімічної продукції, що підлягає поставці за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях на поставку хімічної продукції.

Умовами п.п. 2.1, 2.2 договору сторони визначили, що загальна сума цього договору обчислюється як вартість всієї хімічної продукції, що зазначена у всіх підписаних сторонами специфікаціях на поставку хімічної продукції за цим договором та не може перевищувати 75000000,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 12500000,00 грн. Оплата хімічної продукції здійснюється покупцем у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Покупець, згідно з п. 2.3 договору, зобов`язаний оплатити поставлену (передану) йому хімічну продукцію протягом 30 календарних днів від дати поставки цієї хімічної продукції.

Відповідно до п. 5.2, у разі порушення строків оплати хімічної продукції покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченої у строк хімічної продукції, за кожен день прострочення платежу. За прострочення оплати хімічної продукції більш ніж на 30 календарних днів, покупець додатково до пені і не виключаючи її, сплачує постачальникові штраф у розмірі 5% від вартості неоплаченої у строк хімічної продукції.

Згідно з п. 8.8, позовна давність за вимогами про стягнення штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за цим договором встановлюється сторонами такою, що дорівнює тривалості загальної позовної давності. При цьому, нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання сторонами своїх зобов`язань за договором припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 8.1, договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31.12.2021.

Сторонами до договору підписано Специфікацію № 1 від 16.11.2020, відповідно до якої сторони погодили поставку хімічної продукції на суму 4070655,00 грн.; Специфікацію № 2 від 05.01.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 2713770,00 грн.; Специфікацію № 3 від 21.01.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 1656000,00 грн.; Специфікацію № 4 від 27.01.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 6279000,00 грн.; Специфікацію № 5 від 03.03.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 7176000,00 грн.; Специфікацію № 6 від 25.03.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 7866000,00 грн.; Специфікацію № 7 від 22.04.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 8849250,00 грн.; Специфікацію № 8 від 31.05.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 7866000,00 грн.; Специфікацію № 9 від 29.06.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 8849250,00 грн.; Специфікацію № 10 від 29.07.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 8849250,00 грн.; Специфікацію № 11 від 31.08.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 3449655,00 грн.; Специфікацію № 12 від 06.09.2021 щодо поставки хімічної продукції на суму 8049195,00 грн.

Відповідно до матеріалів справи, позивач (постачальник) за умовами вказаного договору поставив відповідачу (покупцю) у період з 16.11.2020 по 27.09.2021 хімічну продукцію на загальну суму 70645436,40 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями видаткових та залізничних накладних.

Позивач виписував відповідачу рахунки-фактури для оплати, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з долученими до позовної заяви копіями платіжних доручень, відповідач оплатив хімічну продукцію на загальну суму 70645436,40 грн.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору поставки товару.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідачем у відзиві визнано обставини укладення з позивачем договору від 16.11.2020 поставки хімічної продукції № 154280 з протоколом розбіжностей від 16.11.2020, поставку хімічної продукції на загальну суму 70645436,40 грн. та її оплату у загальній сумі 70645436,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/1307/19 викладено правовий висновок, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційних втрат та визнає його правильним.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується 410579,90 грн. інфляційних втрат.

Стосовно складеного позивачем розрахунку 3% річних суд зазначає таке.

Відповідач не погодився з розрахунком 3% річних у сумі 202,68 грн. за видатковою накладною № 8369 від 16.05.2021 за період з 27.07.2021 по 28.07.2021 на суму 233000,00 грн. Згідно з контррозрахунком відповідача, 3% річних за вказаний період склало 38,30 грн.

Згідно матеріалів справи, вказана поставка була оплачена відповідачем у сумі 233000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21-0006760 від 29.07.2021 на суму 233000,00 грн.

За перерахунком суду, 3% річних за видатковою накладною № 8369 від 16.05.2021 за період з 27.07.2021 по 28.07.2021 склало 38,30 грн.

Згідно розрахунку 3% річних, доданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог, 3% річних за видатковою накладною № 8369 від 16.05.2021 за період з 27.07.2021 по 28.07.2021 склало 38,30 грн. Позивач зазначив, що у первісному розрахунку 3% річних ним було допущено помилку.

Розрахунок 3% річних, складений позивачем, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, визнається судом правильним.

З відповідача на користь позивача стягується 134375,76 грн. 3% річних.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 N 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законом передбачено право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі, нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Сторонами у пункті 8.8 укладеного договору № 154280 визначено більшу тривалість періоду нарахування пені, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, а саме: нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання сторонами своїх зобов`язань за договором припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідач не погодився з розрахунком пені у сумі 712,33 грн. за видатковою накладною № 19260 від 24.12.2020 за період з 02.03.2021 по 03.03.2021 на суму 1000000,00 грн.; з розрахунком пені у сумі 4483,80 грн. за видатковою накладною № 10462 від 01.08.2021 за період з 19.10.2021 по 21.10.2021 на суму 2208992,10 грн.; з розрахунком пені у сумі 4483,80 грн. за видатковою накладною № 10462 від 01.08.2021 за період з 22.10.2021 по 24.10.2021 на суму 1508992,10 грн.; з розрахунком пені у сумі 5978,40 грн. за видатковою накладною № 10462 від 01.08.2021 за період з 25.10.2021 по 28.10.2021 на суму 208992,10 грн.

Згідно з контррозрахунком відповідача, пеня за вказані періоди на суму боргу 1000000,00 грн. склала 657,53 грн., на суму 2208992,10 грн. боргу 3086,54 грн., на суму 1508992,10 грн. боргу 2108,45 грн., на суму 208992,10 грн. боргу - 389,86 грн.

Згідно розрахунку пені, доданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог, пеня за вказані періоди на суму боргу 1000000,00 грн. склала 657,53 грн., на суму 2208992,10 грн. боргу 3086,54 грн., на суму 1508992,10 грн. боргу 2108,45 грн., на суму 208992,10 грн. боргу - 389,36 грн. Позивач зазначив, що у первісному розрахунку пені ним було допущено помилку.

Суд погоджується з контррозрахунком пені відповідача. Пеня за період з 02.03.2021 по 03.03.2021 на суму боргу 1000000,00 грн. склала 657,53 грн., пеня за період з 19.10.2021 по 21.10.2021 на суму 2208992,10 грн. боргу склала 3086,54 грн., пеня за період з 22.10.2021 по 24.10.2021 на суму 1508992,10 грн. боргу склала 2108,45 грн., пеня за період з 25.10.2021 по 28.10.2021 на суму 208992,10 грн. боргу склала 389,86 грн.

В іншій частині розрахунок пені, складений позивачем, визнається судом правильним. Відтак, загальна сума пені склала 745003,88 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, враховуючи зазначені вище положення процесуального законодавства, з відповідача на користь позивача стягується 745003,39 грн. пені.

Розрахунок штрафу, зроблений позивачем, судом перевірений та визнається правильним.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується 945219,53 грн. штрафу.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

6. Судові витрати

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 33527,68 грн. покладається на відповідача.

У зв`язку зі зменшенням позивачем розміру позовних вимог, враховуючи положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та клопотання позивача, сума 143,72 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, згідно з платіжним дорученням № 2973 від 18.05.2022, буде повернута позивачу з державного бюджету ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69600, ) на користь Акціонерного товариства «Дніпроазот» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51909, ) грошові кошти у сумі 2235178 (два мільйони двісті тридцять п`ять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 58 коп., з яких: нараховані від простроченої суми оплати за хімічну продукцію, поставлену за договором № 154280 від 16.11.2020: 3% річних у розмірі 134375 (сто тридцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 76 коп., інфляційні втрати у розмірі 410579 (чотириста десять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 90 коп., пеня у розмірі 745003 (сімсот сорок п`ять тисяч три) грн. 39 коп., штраф у розмірі 945219 (дев`ятсот сорок п`ять тисяч двісті дев`ятнадцять) грн. 53 коп., 33527 (тридцять три тисячі п`ятсот двадцять сім) грн. 68 коп. судового збору.

Постановити ухвалу про повернення Акціонерному товариству «Дніпроазот» з державного бюджету 143,72 грн. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 05 липня 2022.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко