ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9691/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 року у справі № 904/9691/21 (суддя Манько Г.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза"

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсними окремих пунктів договору, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 року у справі № 904/9691/21 зупинено провадження у справі № 904/9691/21 до

набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/201/21.

Ухвала обгрунтована тим, що:

- у справі №904/201/21 за позовом ТОВ "Місія-1" до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" вирішується питання щодо права власності Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на об`єкт нерухомості, частина якого є предметом договору оренди від 28.04.2020 року у даній справі;

- у випадку задоволення позову у справі №904/201/21 фактично буде відсутній спір між ТОВ "Алонза" та АТ КБ "Приватбанк", оскільки в такому випадку банк не буде належним власником відповідного об`єкту нерухомості.

Господарський суд погодивсяся з доводами позивача, викладеними в клопотанні про зупинення провадження, що встановлення обставин у справі №904/201/21 має суттєве значення для правовідносин, що розглядаються у справі №904/9691/21.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

Зазначає, що:

- предметом розгляду у справі № 904/9691/21 є вимоги ТОВ "Алонза" про визнання недійсними пунктів 7.2 та 7.4 договору оренди від 28.04.2020 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та позивачем у даній справі, зміст яких стосується умов розірвання відповідного договору оренди;

- предметом розгляду у справі № 904/201/21 є вимоги ТОВ "Місія-1" до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності АТ КБ "ПриватБанк" на об`єкт нерухомого майна: торгівельний центр;

- припинення права власності АТ КБ "ПриватБанк" на відповідний об`єкт нерухомого майна - торгівельний центр, не пов`язано з вимогами у справі № 904/9691/21; встановлення обставин у справі № 904/201/21 не матиме наслідків для вирішення справи № 904/9691/21, оскільки у справах розглядаються правовідносини різних сторін, хоча і відносно одного об`єкту нерухомості.

Скаржник вважає, що не існує жодної об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 904/201/21, а доводи ТОВ "Алонза", з якими погодився суд, є необґрунтованими та безпідставними.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2022 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

а) дати і місця її постановлення;

б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів);

в) імен (найменувань) учасників справи;

2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

а) висновків суду;

б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 29.07.2021 року у справі № 917/14/20 зазначив наступне: " Застосовуючи наведену правову норму ( п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України) за вимогами статті 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановлені ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Ураховуючи положення пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справах № 924/645/18 та № 910/23396/16, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справах № 910/13234/18 та № 910/759/19, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19 та від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20. "

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, в обґрунтування ухвали судом зазначено виключно те, що господарський суд погоджується з доводами позивача, викладеними в клопотанні про зупинення провадження у справі.

Таке формальне посилання суду на клопотання позивача не є наведенням мотивів та висновків суду, які обґрунтовують об`єктивну неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 904/201/21, що порушує і застосовану судом норму п. 5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Алонза" звернулось з позовом до АТ КБ "ПриватБанк" та просило суд:

- визнати недійсним п. 7.2 договору оренди від 28.04.2020 року в частині: "Орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення Об`єкту оренди, якщо Орендар не вніс орендну плату за користування Об`єктом оренди у строк, передбачений п.5.1 цього Договору. У разі відмови Орендодавця від договору оренди із зазначених вище підстав, Орендодавець надсилає Орендарю письмовий лист про відмову від договору. Письмовий лист Орендодавця про відмову від договору з вказаних вище підстав вважається врученим, а Договір відповідно припиненим (розірваним), через 10 (десять) календарних днів після направлення його поштовою кореспонденцією у вигляді цінного листа з внутрішнім описом, доказом відправлення якого є розрахунковий документ та внутрішній опис за адресою місцезнаходження Орендаря, а саме: 49126, м. Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т та за фактичним місцезнаходженням Об`єкту оренди";

- визнати недійсним п. 7.4 договору оренди від 28.04.2020 року в частині: "Дія цього Договору припиняється у разі: з ініціативи Орендодавця або Орендаря в односторонньому порядку. При цьому Сторона - ініціатор розірвання договору направляє іншій стороні письмове повідомлення в строк не менше ніж за місяць до дати розірвання Договору. Договір вважається розірваним у дату, що зазначена у повідомленні".

У клопотанні про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/201/21 позивач зазначив, що в провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/201/21 за позовом ТОВ "Місія-1" до AT КБ "Приватбанк", в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30747427 від 02.08.2016 року (16:38:04), приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, яким зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", на об`єкт нерухомого майна: торгівельний центр, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, опис об`єкта: торгівельний центр літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під.А-5 загальною площею 32408,7 кв.м; в`їзди у паркінг літ. а1, а2; сходи літ. а4, ґанки літ. а6, а7, а8, а10; ґанок з козирком літ. а9; вхід на І поверх літ.а11-1; навіс літ. Б, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпро (колишня назва - м. Дніпропетровськ), вулиця Боброва, 1;

2) припинити право власності Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", на об`єкт нерухомого майна: торгівельний центр, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, опис об`єкта: торгівельний центр літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під.А-5 загальною площею 32408,7 кв.м; в`їзди у паркінг літ. а1, а2; сходи літ. а4, ґанки літ. а6, а7, а8, а10; ґанок з козирком літ. а9; вхід на І поверх літ.а11-1; навіс літ. Б, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпро (колишня назва -м. Дніпропетровськ), вулиця Боброва, 1.

Позивач зазначив, що у справі №904/201/21 вирішується питання щодо права власності на об`єкт нерухомості, що є предметом договору оренди від 28.04.2020 року. У випадку задоволення позову у справі №904/201/21 фактично буде відсутній спір між ТОВ "Алонза" та AT КБ "Приватбанк", оскільки в такому випадку банк не буде належним власником відповідного об`єкту нерухомості, а належний відповідач не зможе надати свої заперечення та доводи протягом розгляду справи №904/9691/21.

З викладеного прямо вбачається, що предмети спорів у справах № 904/9691/21 та № 904/201/21 та обставини, які підлягають з`ясуванню судами у цих справах, жодним чином не пов`язані між собою. Встановлення обставин у справі № 904/201/21 не матиме жодних наслідків для вирішення справи № 904/9691/21, адже у справах розглядаються правовідносини різних сторін, хоча і відносно одного об`єкту нерухомості.

Тобто, не існує жодної об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 904/201/21.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справах № 924/645/18 та № 910/23396/16, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справах № 910/13234/18 та № 910/759/19, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19 та від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20.

На думку колегії суддів докази у даній справі дозволяють суду самостійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вищезазначене колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість доводів апелянта. Оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 року у даній справі підлягає скасуванню, а справа № 904/9691/21 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 280-287 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 року у справі № 904/9691/21 скасувати.

Справу № 904/9691/21 направити до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков