ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022м. ДніпроСправа № 904/9491/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Комунального закладу "Дніпропетровська обласна науково - медична бібліотека" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство Жовтневого району Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення боргу з орендної плати 22781,04 грн. та повернення майна з незаконного користування

Представники:

від позивача Харитонова Л.В.

від відповідча не з`явився

від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення заборгованості у сумі 22317,99 грн. за договором оренди нерухомого майна від 22.12.2015 № 180-ДКП/15, пені в сумі 463,05 грн. та повернення комунального нерухомого майна.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Відповідач та третя особа відзив та письмові пояснення по суті справи не надали.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 180-ДКП/15 від 22.12.2015.

15.12.2021 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/9491/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.01.2022, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району Дніпропетровської міської ради, про що постановлено ухвалу.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у підготовче засідання, що відбулось 11.01.2022 не з`явились.

Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника останнього на повідомленні від ухвали про призначення підготовчого засідання від 15.12.2021 (а.с. 37).

Ухвалою суду від 11.01.2022 відкладено підготовче засідання до 08.02.2022.

Ухвалою суду від 08.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 16.03.2022 та відкладено підготовче засідання до 15.03.2022.

Ухвалою суду від 15.03.2022 визнано поважними причини, що унеможливили проведення підготовчого засідання у справі, яке було призначено на 15.03.2022.

Ухвалою суду від 13.04.2022 призначено підготовче засідання на 03.05.2022.

У підготовчому засіданні, що відбулося 03.05.2022 оголошувалась перерва до 01.06.2022, про що постановлено ухвалу суду.

24.05.2022 до канцелярії суду позивачем подані письмові пояснення, в яких зазначено про те, що у позові помилково вказано період заборгованості з орендної плати до бюджету що підлягає до стягнення з 22.12.2015 по 31.10.2021 у розмірі 22 317,99 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд вважати вірним період стягнення заборгованості з 01.12.2018 по 31.10.2021 що становить 22 317,99 грн.

У підготовче засідання, що відбулося 01.06.2022 представники відповідача та третьої особи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.06.2022.

У судове засідання, що відбулося 22.06.2022 представники відповідача та третьої особи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

Крім того, в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у ній матеріалами.

22.06.2022 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору та його належне виконання щодо здійснення орендних платежів, наявність заборгованості зі сплати орендних платежів, закінчення строку дії договору та наявність підстав для застосування передбаченої договором відповідальності, а також обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для повернення відповідачем об`єкта оренди.

22.12.2015 Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (Орендодавець) та Комунальним закладом "Дніпропетровська обласна науково - медична бібліотека" Дніпропетровської обласної ради" (Орендар) укладено Договір № 180-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного вище договору з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець (позивач у даній справі) на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а Орендар (відповідач у даній справі) приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення (далі об`єкт оренди), загальною площею 64,2 кв. м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 19/21, у цокольному поверсі 5-ти поверхового будинку, вартість яких згідно з незалежною оцінкою становить 401 000 грн. без ПДВ., що перебуває на балансі КВЖРЕП Жовтневого району, для використання під розміщення книгосховища бібліотеки.

Використання об`єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

Орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта оренди (пункт 2.2. Договору).

За умовами пункту 2.3. договору передача об`єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 06.10.2015, на підставі акта приймання-передачі об`єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, Орендодавцем та Орендарем.

На виконання умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 22.12.2015, копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 15).

Згідно з пунктами 3.1., 3.2. Договору розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і в порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна затвердженою міською радою.

Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною даного договору, становить 668,34 грн. без ПДВ/базова за вересень місяць 2015 рік.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з жовтня місяця 2015 року.

У платіжному дорученні обов`язково зазначити номер договору оренди, дату укладення та назву орендаря.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що за користування об`єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 334,17 грн. до загального фонду міського бюджету;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 334,17 грн. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточній місяць (пункт 3.4. Договору).

12.06.2016 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до спірного договору, якою змінено порядок сплати орендної плати, а саме, встановлено, що Орендар зобов`язаний сплачувати 70% від загальної суми орендної плати на користь Орендодавця до міського бюджету та 30% від загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Відповідно до пункту 3.5. Договору орендна плата сплачується Орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності Орендаря.

Орендна плата сплачується Орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди включно.

Згідно з пунктом 10.1. Договору останній діє з 22.12.2015 до 08.12.2018 включно.

Пунктом 10.2. Договору визначено, що після закінчення терміну його дії Орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на переукладення договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий термін встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору, переважне право орендаря на переукладення договору припиняється.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач листом за № 2/4-169 від 31.10.2018 повідомив відповідача про те, що термін дії договору оренди закінчується 08.12.2018.

Доказів пролонгації спірного договору матеріали справи не містять, а отже, останній припинив свою дію 08.12.2018.

Звертаючись з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 22 317,99 грн. за загальний період з 01.12.2018 по 31.10.2021 та пеню у розмірі 463,05 грн. з загальний період з 02.12.2020 по 02.12.2021.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача повернути балансоутримувачу спірне майно шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов спірного договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу III "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" Цивільного кодексу України та статей 283- 291 Господарського кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами першою та шостою статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У частині першій статті 284 Господарського кодексу України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

Частиною першою статті 773 Цивільного кодексу України встановлено, що на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 Господарського кодексу України).

Виняток з наведеного правила передбачено частиною першою статті 764 Цивільного кодексу України, відповідно до якої в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічні положення містив Закон України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції Закону України від 10.04.92 N 2269-XII (далі - Закон про оренду) до втрати ним чинності з 01.02.2020 (у зв`язку з введенням в дію з 01.02.2020 Закону України від 03.10.2019 N 157-IX "Про оренду державного та комунального майна"). Закон про оренду регламентував умови та порядок використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору найму (оренди) (далі - договір), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 Цивільного кодексу України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/11131/19 від 19.04.2021.

Судом встановлено, що договір №180-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 22.12.2015 припинив свою дію 08.12.2018. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення орендної плати за користування майном за період з 09.12.2018 по 31.10.2021 (після припинення дії договору), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача, в частині стягнення орендних платежів, за договором №180-ДКП/15 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 22.12.2015 в розмірі 22 099,80 грн. за період з 09.12.2018 по 31.10.2021, тобто, після припинення дії договору.

Щодо заявленої позивачем до стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів за спірним договором в період його дії (з 01.12.2018 по 08.12.2018), сума якої складає 218,19 грн., господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів здійснення розрахунків на вказану вище суму відповідачем суду надано не було.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення орендної плати за період з 01.12.2018 по 08.12.2018 в сумі 218,19 грн. слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасну сплату суми орендної плати Орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3 цього договору (пункт 9.2. Договору).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, останнім нарахована пеня на суму 22 317, 99 грн. за загальний період прострочення з 02.12.2020 по 02.12.2021, яка складає 463,05 грн.

Вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, позивачем безпідставно заявлено до стягнення суму боргу зі сплати орендних платежів за спірним договором в розмірі 22 099,80 грн. за період з 09.12.2018 по 31.10.2021, відповідно, нарахування пені на зазначену вище суму, останнім також здійснено безпідставно.

На заборгованість, що виникла в період дії договору ( в грудні 2018) , та складає суму 218,19 грн., позивач відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, мав можливість нарахувати пеню до 09.06.2019.

При викладених обставинах, вимоги щодо стягнення пені за період з 02.12.2020 по 02.12.2021 в сумі 463,05 грн., задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача повернути балансоутримувачу спірне майно шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов спірного договору, господарський суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

При укладенні договору сторони встановили, що у разі припинення договору об`єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення договору (пункт 2.5. Договору).

Згідно з пунктом 2.6. Договору, які кореспондуються з пунктом 5.5., Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди за актом приймання-передачі об`єкта оренди, підписаним Балансоутримувачем, Орендодавцем та Орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди.

Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі при передачі об`єкта в оренду покладається на балансоутримувача, а при поверненні об`єкта оренди - на Орендаря (пункт 2.7. Договору).

Доказів, які б свідчили про повернення відповідачем об`єкта оренди матеріали справи не містять.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу "Дніпропетровська обласна науково - медична бібліотека" Дніпропетровської обласної ради" (49008, м. Дніпро, вул. Макарова, 1-б, ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ) 218,19 грн. основного боргу, 2 291,74 грн. - судового збору.

Зобов`язати Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна науково - медична бібліотека" Дніпропетровської обласної ради" (49008, м. Дніпро, вул. Макарова, 1-б, ) повернути балансоутримувачу Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству Жовтневого району Дніпропетровської міської ради (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 82, ) комунальне нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 64,2 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Дзержинського, 19/21, у цокольному поверсі 5-ти поверхового будинку, шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов Договору оренди від 22.12.2015 № 180-ДКП/15.

В решті позовних вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 04.07.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко