ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.06.2022р. Справа № 914/307/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Брошко І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центр Проект, м.Львів

про стягнення безпідставно збережених коштів.

Ціна позову 1345447,3грн.

За участю представників:

від позивача: Петрівська Марія Миколаївна представник;

від відповідача: Дроздов Денис Володимирович адвокат;

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Центр Проект про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 1345447,3грн. Предметом позову у даній справі є вимога Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Центр Проект про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельних ділянок площею 1,1593га (кадастровий номер :04:013:0035) та площею 0,4210га (кадастровий номер :04:013:0037) за адресою м.Львів вул.Є.Патона, 37 без наявності належним чином оформлених правовстановлюючих документів, з покликанням на положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 04.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 01.03.2022р. Ухвалами суду від 01.03.2022р., від 05.04.2022р., 03.05.2022р. продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено розгляд справи на 31.05.2022р. Ухвалою суду від 31.05.2022р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 21.06.2022р.

В судове засідання 21.06.2022р. представник позивача явку забезпечив, який надав пояснення по справі.

В судове засідання 21.06.2022р. відповідач явку повноважного представника забезпечив, який надав пояснення по справі, відповідачем до відкриття розгляду справи по суті заявлено клопотання за вх.№1863/22 від 21.06.2022р. про зупинення провадження у даній справі №914/307/22 до закінчення розгляду Верховним Судом справи №922/2060/20.

Предметом дослідження у даній справі, зокрема є сформованість спірних земельних ділянок, як об`єкта цивільних прав, набуття органом місцевого самоврядування власності на спірні земельної ділянки та дати виникнення у територіальної громади права власності на ці об`єкти; період за який підлягає нарахування безпідставно збережені кошти, розмір нарахування та належність доказів, щодо визначення нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок.

Відповідач у відзиві зазначає, що стягнення безпідставно збережених коштів допускається лише у випадку коли земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав та з моменту державної реєстрації права власності позивача на спірні земельні ділянки. Відповідач зазначає, що дані про нормативну грошову оцінку земельних ділянок оформлені як витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок (ч.2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель»), позивачем за 2019р. та 2020р. не представлені.

Як вбачається із ухвали Верховного Суду від 13.06.2022 у справі № 922/2060/20, якою передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на можливе відступлення від висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 922/392/18, предметом дослідження зокрема є обставини щодо сформованості земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, набуття та період набуття органами місцевого самоврядування права власності на земельну ділянку.

В ухвалі Верховного Суду від 13.06.2022 у справі № 922/2060/20, зокрема зазначено, що у постанові Верховного Суду у справі 922/392/18 предметом спору є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений, зазначено, що під час розгляду таких спорів позивач має надати докази, зокрема, існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства. Втім колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується із зазначеним висновком та вважає за необхідне відступити від нього, виходячи із такого.

Формуючи єдину правозастосовчу практику щодо розгляду спорів у подібних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду переглядаючи судові рішення у справі № 629/4628/16-ц за позовом прокуратури в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області до фізичної особи про стягнення збитків у виді недоодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів зазначила, що: "…81. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. 82. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі N 922/207/15)". У подальшому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 за позовом Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області до фізичної особи, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області про стягнення збитків, урахувавши висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, наголосила, що "…обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок".

Розглядаючи спір про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 29.05.2020 у справі №922/2843/19, а саме: "при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно …, а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель" (абзац 2 пункту 37 постанови) та дійшла висновку, що з огляду на те, що земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98- 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19, до розгляду якої зупинявся розгляд цієї справи, викладено висновок про те, що "...необхідність встановлення сформованості земельної ділянки, як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру залежить від конкретних обставин справи".

Ухвалою від 16.06.22р. Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справу 922/2060/20 прийнято до розгляду .

Як вбачається із вищевикладеного судовою палатою з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішується спір у подібних правовідносинах та підлягають дослідженню подібні обставини, які мають значення для прийняття правильного та законного рішення у даній справі.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що за наслідками розгляду справи № 922/2060/20 судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду будуть надані правові висновки щодо правовідносин, які є подібними до правовідносин у даній справі. Вказані висновки безпосередньо впливатимуть на правильність вирішення даної справи, адже відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів, єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

З огляду на винятковість ситуації (наявність різної судової практики в аналогічних правовідносинах), суд зазначає про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі до вирішення судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/2060/20, враховуючи необхідність забезпечення реалізації закріпленого в п.4 ч.4 ст.17, ч.1 ст.36 Закону України Про судоустрій і статус суддів принципу єдності судової практики.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на вищенаведене, обставини справи, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, суд дійшов висновку щодо наявності об`єктивної необхідності зупинити провадження у справі №914/307/22 до закінчення перегляду справи №922/2060/20 судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та задоволити клопотання відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задоволити клопотання за вх.№1863/22 від 21.06.2022р. про зупинення провадження у справі.

Зупинити провадження у справі №914/307/22 до закінчення перегляду справи №922/2060/20 судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Зобов`язати учасників справи надати суду копії процесуальних документів за результатами розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/2060/20.

Ухвала набирає законної сили у порядку і строки передбачені ст. 235 ГПК України.

Суддя Іванчук С.В.