РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2022Справа № 910/1284/22
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроф"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбуд"

про стягнення 742 618,00 грн.

Представники сторін: не викликалися.

встановив:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроф" до товариства з обмеженою відповідальністю "Центрбуд" про стягнення 742 618,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 17.10.2018 року укладено договір №17/10/18-В будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області".

Згідно з додатковою угодою №1 від 20.08.2019 року до договору №17/10/18-В визначено, що цей договір будівельного підряду вважається припиненим з 20.08.2019 року.

Проте, заборгованість в розмірі 742 618,00 грн. (по акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2018 року на суму 742 618,00 грн.) відповідачем не сплачена.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.02.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 15.02.2022.

24.05.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.05.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому просить суд відмовити у задоволенні позову.

06.06.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

17.10.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Будпроф" (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Центрбуд" (замовник) укладено договір № 17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області".

Відповідно до п.1.1 договору підрядник зобовязується своїми силами і засобами та на свій ризик, в межах договірної ціни, що наведена в розділі ІІІ договору, виконати роботи з капітального ремонту по вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області (наалі - об`єкт) за завданням замовника та у встановлений строк здати виконання робіт замовнику, а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, прийняти від підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та оплатити їх.

Згідно з п.1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Роботи виконуються підрядником згідно проектно-кошторисної документації та тендерної документації в межах ціни цього договору (п.1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору строки виконання робіт - до 31.12.2018, якщо інше не встановлено календарним графіком виконання робіт (додаток №2 до договору).

Місце виконання робіт: вул. Ватутіна в м. Вишневому Київської області (п.2.2 договору).

Ціна цього договору становить 7 195 565,45 грн. (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником по факту виконаних робіт, при умові надходження коштів з джерел фінансування на даний об`єкт.

Замовник відповідно до абзацу 2 п.19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1764, може перераховувати підряднику аванс в розмірі 30% вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Якщо аванс отримується підрядником в останньому місяці поточного року, він має бути закритий не пізніше 27 числа зазначеного місяця відповідного року.

Відповідно до п. 4.3 договору, поточні та остаточний розрахунки за виконані роботи генпідрядник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, на підставі актів виконаних робіт форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує підрядник і передає їх для підписання замовнику у строк не пізніше 20-го числа звітного місяця в паперовому вигляді та на електронному носії (в програмному комплексі їх складання - АВК).

Порядок приймання-передачі закінчення робіт (об`єкта будівництва) сторони визначили у розділі XIV договору, зокрема у пункті 14.1 зазначено, що після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

В свою чергу згідно пункту 14.2 договору, передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і їх приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи.

Відповідно до п.13.6 договору акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) надаються підрядником відповідальним особам замовника.

Згідно з п. 19.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018 або до передачі об`єкта будівництва замовнику, а у випадку невиконання сторонами зобов`язань, передбачених договором - діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

31.12.2018 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, якою п.19.1 договору виклали в наступній редакції: цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2019 або до передачі об`єкта будівництва замовнику, а у випадку невиконання сторонами зобов`язань, передбачених договором - діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

20.08.2019 року між сторонами укладена додаткова угода №1 до договору №17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області від 17.10.2018, згідно якої сторони досягли згоди вважати договір №17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області від 17.10.2018 припиненим з 20.08.2019.

Як зазначено позивачем, згідно з особовим рахунком НОМЕР_1 з 01.01.2018 по 31.12.2019 (код банку - 351005, АТ «Укрсиббанк») та з випискою за період з 01.01.2018 по 22.01.2021 (ЄДРПОУ банку - 14360570, АТ КБ «Приватбанк») товариства з обмеженою відповідальністю «Будпроф», ТОВ «Центробуд» було внесено наступні платежі за договором №17/10/18-В від 17.10.2018 року: 17.10.2018 на суму 700 000,00 грн., 13.11.2018 на суму 300 000,00 грн., 16.11.2018 на суму 500 000,00 грн., 21.11.2018 на суму 1 000 000,00 грн., 26.11.2018 на суму 1 300 000,00 грн., 22.12.2018 на суму 60 000,00 грн., 22.12.2018 на суму 980 000,00 грн., 28.12.2018 на суму 625 000,00 грн. Загальна сума, яка була сплачено відповідачем на рахунки позивача становить 5 465 000,00 грн.

Вказане вище також підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року на суму 5 465 000,00 грн., які підписані з обох сторін.

Окрім цього, за договором №17/10/18-в також було складено та підписано з обох сторін акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2018 року на суму 742 618,00 грн. однак, сума в розмірі 742 618,00 грн. не була перерахована ТОВ «Центробуд» на рахунок ТОВ «Будпроф».

27.10.2021 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №1, в якій вимагав сплатити заборгованість за догоовром № 17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області" від 17.10.2018 року на суму 742 618,00 грн.

Як зазначено позиивачем, станом на дату звернення з даним позовом, жодної відповіді на вищезазначену вимогу від відповідача не надходило.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором будівельного підряду № 17/10/18-в від 17.10.2018 року у розмірі 742 618,00 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідачем, зокрема зазначено, що після проведення повної оплати згідно акту від 31.12.2018 року приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2018 року від 31.12.2018 року, позивач роботи не виконував, а 20 серпня 2019 року сторонами досягнуто згоди та припинено договір.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1, 2 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч.1 статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Статтею 882 ЦК України передбачено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

В підтвердження виконання позивачем підрядних робіт, позивачем до матеріалів справи долучено: довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2018 року (форма КБ-3) на суму 742 617,60 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 742 617,60 грн. (форма КБ-2в) в яких найменуванням будівництва та його адресою зазначено: «Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та які підписані та скріплені печатками сторін.

Суд зазначає, що у вищезазначених довідці та акті міститься посилання на договір №04/10/18В від 04.10.2018, а не № 17/10/18-в від 17.10.2018 року як зазначено позивачем.

Суд звертає увагу, що саме на позивача договором покладено обов`язок щодо складання актів та довідок на підтвердження виконання робіт та їх вартості.

Документальним підтвердженням виконання сторонами умов договору є належним чином оформлені первинні документи.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми), дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ;зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

В п.2.4, 2.7 Положення № 88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити:ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Отже, для цілей бухгалтерського та податкового обліку документальним підтвердженням здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання є належним чином оформлені первинні документи.

Тобто з первинних документі, якими є акти та довідки (КБ 2, КБ 3) має чітко вбачатись на виконання якого правочину вони сформовані та виконання підрядних робіт і їх вартість за яким правочином вони підтверджують.

Оскільки в довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2018 року (форма КБ-3) на суму 742 617,60 грн. та акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 742 617,60 грн. (форма КБ-2в) міститься посилання на договір №04/10/18В від 04.10.2018, то вони не підтверджують обставин щодо виконання підрядних робіт за договором № 17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області" від 17.10.2018.

Отже, первинними документами не підтверджено виконання робіт за договором № 17/10/18-в будівельного підряду по об`єкту "Капітальний ремонт вул. Ватутіна у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області" від 17.10.2018 на загальну суму 742 618,00 грн. за грудень 2018 року.

У звязку з вищезазначеним, вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за договором будівельного підряду № 17/10/18-в від 17.10.2018 року у розмірі 742 618,00 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий