ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/635/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ (53211, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запоріжська, 49, )

про стягнення пені в розмірі 17 862,00 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Радос СВ (53211, Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, ) до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ) про стягнення заборгованості за Договором на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003 в розмірі 138 506,18 грн.

Представники:

Від позивача Берестовенко О.М. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача Кобеляцький Д.М. (ордер від 06.05.2022 серія АЕ № 1134075).

Суть спору:

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція (нова назва Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція») (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ (далі - Відповідач) про стягнення 17 862,00 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

03.05.2020 за вх. № 770/22 Товариство з обмеженою відповідальністю Радос СВ звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою, в якій просило суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісною позовною заявою Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція та стягнути грошові кошти у розмірі 138 506,18 грн. за Договором на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003.

Ухвалою суду від 06.05.2022 прийнято зустрічну позовну заяву від 27.04.2022 (вх. 770/22 від 03.05.2022) до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/635/22. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.05.2022.

Протокольною ухвалою від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2022.

Протокольною ухвалою від 10.06.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.06.2022.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Позовні вимоги із посиланням на статті 526, 530, 546, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, 193, 231, 232 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ «Радос СВ» умов Договору на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003 щодо строків поставки товару.

03.05.2022 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву від 27.04.2022 (вх. № 7295/22) в якому ТОВ «Радос СВ» просило суд відмовити у позові повністю, а у випадку прийняття рішення щодо стягнення боргу, зменшити суму штрафних санкцій на 99 %.

Представник Відповідача в судовому засіданні просив суд задовольнити зустрічний позов повністю.

Зустрічні позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003 в розмірі 138 506,18 грн., із посиланням на статті 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, статті 175, 193, 265, 266 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція Договору на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003 щодо оплати.

ТОВ «Радос СВ» зазначає, що у 2021 році сторонами спору було прийнято рішення про укладення договору на поставку для ВП «ЮУАЕС», після того, як по результатам тендеру було визнано переможцем ТОВ «Радос СВ». За умовами даного тендеру було встановлено термін поставки товару: з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 10.11.2021. Після того, як договір був підписаний, ТОВ «Радос СВ» невідкладно приступив до виконання взятих на себе обов`язків, а саме розпочав поставку товару, зазначеного у договорі. Факт виконання поставки не спростовується Позивачем.

Також ТОВ «Радос СВ» зазначає, що негативним фактором для своєчасного виконання обов`язку постачальника щодо своєчасної поставки товару по договору стало продовження карантинних обмежень на території України у зв`язку із поширенням у світі короновірусної інфекції. Так постановою КМУ № 981 від 22.09.2021 було продовжено карантин до 31.12.2021.

23.05.2022 на адресу суд надійшов Відзив на зустрічну позовну заяву від 17.05.2022 Вих. № 32/435 (вх. № 8510/22).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

25.06.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № 53-123-01-21-07003 (далі Договір від 25.06.2021) /а.с. 6-10/.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору від 25.06.2021 постачальник (Відповідач) зобов`язався передати покупцю (Позивачу), а покупець прийняти на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код CPV18140000-2 по ДК 021:2015 аксесуари до робочого одягу (Засоби індивідуального захисту), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації № 1 та № 2 (Додатки до договору № 1 та № 2), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару не раніше 2020 року. Загальна вартість товару є твердою та складає: разом 2 766 699,25 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 245 808,37 грн.; Всього з ПДВ: 3 012 507,62 грн.

Згідно із пунктами 2.2, 3.1, 3.2 Договору від 25.06.2021 за даним договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації № 1 та № 2 (Додаток № 1 та № 2) та виконання постачальником умов пунктів 3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується. Постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 10.11.2021, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника. Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Відповідачем за Договором від 25.06.2021 поставлено Позивачу в строк відповідно до пункту 3.1 договору товар на загальну суму 3 012 507,62 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

1 537 657,40 грн. від 01.07.2021 № 42;

127 764,00 грн. від 01.07.2021 № 46;

494 100,04 грн. від 06.09.2021 № 91;

138 506,18 грн. від 28.10.2021 № 113;

714 480,00 грн. від 06.12.2021 № 141.

Отже поставка товару за видатковою накладною від 06.12.2021 № 141 відбулася з порушенням строку.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.1 Договору від 25.06.2021 у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

Судом встановлено, що пеня за прострочення Відповідачем термінів поставки товару за Договором від 25.06.2021 за періоди з 11.11.2021 по 05.12.2021 складає суму в розмірі 17 862,00 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

У контексті зазначеного, зменшення заявленого штрафу та пені, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 910/143/19, від 21.10.2019 по справі № 910/1005/19.

Суд також враховує правову позицію викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, згідно якої у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати на нього непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Враховуючи інтереси сторін, поведінку винної сторони та ступень виконання зобов`язання, а саме поставку товару, незначне прострочення терміну поставки, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, суд вважає за можливе зменшити суму пені до 13 396,50 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог слід зазначити наступне.

Як вже зазначалось вище 25.06.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № 53-123-01-21-07003 (далі Договір від 25.06.2021) /а.с. 6-10/.

Відповідно до рахунку-фактури від 29.10.2021 № постачальник засобами ТОВ «Делівері» направив товар до покупця, а саме: Фільтр 6035 рівень захисту Р3 у кількості 30 пар, Фільтр 6055 А2 п комплект з маскою 6800 у кількості 100 комплектів, навушники протишумові «SUZUKA 2» SNR 27дБ у кількості 3 шт., маска 3М Speedglas 9100-QR з фільтром 3М Speedglas 9100Х, рейкою 3М SpeedglasQR та каскою 3М G-3001 у кількості 2 шт. на загальну суму 138 506,18 грн. з ПДВ. Відповідальна особа покупця вантаж прийняла, про що свідчить особистий підпис на супровідному документі на вантаж видатковій накладній № 113 від 28.10.2021.

Судом встановлено, що Відповідачем поставлено товар Позивачу за Договором від 25.06.2021, зокрема, за видатковою накладною від 28.10.2021 № 113 на суму 138 506,18 грн. та виставлено рахунок на оплату від 28.10.2021 № 117.

Докази оплати Позивачем вартості поставленого товару за видатковою накладною від 28.10.2021 № 113 у розмірі 138 506,18 грн., в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню первісні позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» в частині стягнення суми пені в розмірі 13 396,50 грн. В решті вимог в частині стягнення суми пені в розмірі 4 465,50 грн. первісний позов задоволенню не підлягає.

Також суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» про стягнення заборгованості за Договором на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003 в розмірі 138 506,18 грн.

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У зустрічній позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат ТОВ «Радос СВ», які воно понесло та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 04.01.2022 між ТОВ «Радос СВ» та Адвокатським об`єднанням «Легал Партнерс Юкрейн» укладено Договір про надання правової допомоги № 5/2022.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2022 року, а клієнт прийняти і оплатити таку правову допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки,, передбачені цим договором.

Згідно із пунктами 4.1, 4.3 Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022 оплата за договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком/електронною поштою або поштою чи вручається нарочно. На письмову вимогу клієнта, адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією.

27.04.2022 між Адвокатським об`єднанням «Легал Партнерс Юкрейн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» складено Акт про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

4 000,00 грн. підготовка відзиву на позовну заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»;

Також 27.04.2022 між Адвокатським об`єднанням «Легал Партнерс Юкрейн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» складено Акт про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

4 000,00 грн. підготовка зустрічної позовної заяви.

02.06.2022 на адресу суду надійшла заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про зменшення витрат на оплату правової допомоги (вх. № 9484/22), в якому просить суд зменшити розмір витрат ТОВ «Радос СВ» на оплату професійної правничої допомоги до 1 000,00 грн.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 № 904/4507/18, вирішуючи питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого "гонорару успіху", зауважила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 6 000,00 грн., що підлягають відшкодуванню та стягненню з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на сторони без врахування зменшення такого розміру.

Відповідно до частини одинадцятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Суд вважає можливим провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню та остаточно стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» 131 109,68 грн.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частинами першою, другою статті 530, частинами першою, другою статті 536, статтею 549, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити первісний позов Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ (53211, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запоріжська, 49, ) в частині стягнення 13 396,50 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто шість гривень 50 коп.) пені та витрат на сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

2. Відмовити в задоволенні первісного позову Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ в частині стягнення 4 465,50 грн. пені.

3. Задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Радос СВ (53211, Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, ) до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ) в частині стягнення заборгованості в розмірі 138 506,18 грн. (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот шість гривень 18 коп.), витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.) та витрат на сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

4. Провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню, та стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Радос СВ (53211, Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, ) 131 109,68 грн. (сто тридцять одна тисяча сто дев`ять гривень 68 коп.).

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27 червня 2022 р.

Суддя Ю.А. Шаратов