РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.06.2022Справа № 910/20209/21

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Конон В.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 00032767)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Айнам» (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 18; ідентифікаційний код: 38180063)

Про стягнення 200, 00 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Прохоров Є.І., самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ;

Від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітетт України (далі за текстом - позивач; АМКУ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айнам» (далі за текстом - відповідач) про стягнення 200, 00 грн штрафу та пені.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем його зобов`язань щодо сплати штрафу, накладеного на відповідача відповідно до рішення Антимонопольного комітету України № 656-р від 20.11.2018, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача несплачений штраф та пеню за 904 дні прострочення виконання вказаного рішення в сукупному розмірі 200, 00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270, 00 грн.

10.12.2021 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 10.12.2021для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів наявності у головних спеціалістів Пащенко М.В., Дадвиденко Л., С. Тимош повноважень на засвідчення від імені позивача копій документів.

22.12.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою від 10.12.2021.

29.12.2021 Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та призначив підготовче засідання у справі на 18.01.2022.

В судове засідання 18.01.2022 прибув представник позивача, відповідач або його уповноважений представник не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.03.2022.

Судове засідання, призначене на 01.03.2022, не відбулося у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення росії на територію України та введенням указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та відсутністю можливості забезпечити розгляд справи у відкритому судовому засіданні із забезпеченням безпеки працівників суду та відвідувачів суду.

18.05.2022 Суд ухвалою повідомив сторін про призначення нової дати судового засідання по суті справи на 14.06.2022.

В судове засідання 14.06.2022 прибув позивач та надав суду усні пояснення щодо своїх позовних вимог, в яких заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши вступне слово позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд -

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

20.11.2018, за результатами розгляду справи № 24-26.13/170-14 Антимонопольного комітету України, прийнято рішення № 656-р яким визнано, що ТОВ «Айнам»» вчинило порушення, передбачено п. 12 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді набуття контролю над публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК», без отримання відповідного дозволу органів Комітету, наявність якого необхідна.

Копію Рішення № 656-р від 20.11.2018 відповідач отримав 25.03.2019, що підтверджується наступним.

У зв`язку із неможливістю вручення рішення № 656-р в офіційному друкованому органі, в газеті «Урядовий кур`єр» (відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» газета «Урядовий кур`єр» є офіційним друкованим органом) №51 (6414) від 15.03.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

Отже, факт отримання відповідачем рішення № 656-р підтверджується копією газети «Урядовий кур`єр» № 51 (6414) від 15.03.2019, копія якої наявна в матеріалах справи.

В силу приписів ч. 3 та 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

За розрахунком позивача, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 27.05.2019, оскільки 25.05.2019 та 26.05.2019 були вихідними днями.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви (07.12.2021), він не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату штрафів, накладених Рішенням № 656-р.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього штрафу в розмірі 100, 00 грн за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 100, 00 грн пені за прострочення сплати штрафів за період з 28.05.2019 по 17.11.2021 (904 дні).

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Згідно з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, відповідач прострочив двомісячний строк на оплату штрафів, а відтак зобов`язаний сплати штраф у розмірі 100, 00 грн та в силу ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» пеню у розмірі розрахованому позивачем.

IV. Заперечення відповідача щодо позовних вимог.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.12.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 18.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повернення поштового відправлення, ухвала суду від 29.12.2021 була повернена до Господарського суду міста Києва 10.01.2022 з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса». Втім, суду не відома інша адреса місцезнаходження відповідача, а ніж та, що зазначена в ЄДР та відповідач про зміну свого місцезнаходження суд не повідомляв.

Згідно із ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/20209/21, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами на подання заперечень щодо викладених обставин в позовній заяві.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 100, 00 грн з підстав вчиненням відповідачем порушень передбачених п. 12 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та наявності та/або відсутності підстав для притягнення відповідача до такого виду відповідальності, як стягнення неустойки, за порушення двомісячного строку, встановленого законом, для сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті суду необхідно надати відповідь на питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи порушив відповідач строк сплати штрафу?;

- чи вірно визначені позивачем періоди прострочення відповідача?;

- чи є законні підстави у позивача нараховувати відповідачу пеню та вимагати її стягнення?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пов`язує початок перебігу строку для добровільної сплати штрафу особою, на яку його накладено, саме з днем одержання відповідного рішення органу АМК України.

Відповідно до наявних у справі доказів копію рішення відповідач отримав 25.03.2019.

Статтею 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" внормовано, що перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця.

Статтею 253 Цивільного кодексу України внормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже строк рахується з наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Таким чином, строк для сплати штрафу, накладеного рішенням АМК України, розпочався 26.03.2019 та закінчився 27.05.2019 (26.05.2019 - вихідний день).

Тому відповідач був зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 100, 00 грн, який був накладений на нього рішенням № 656-р АМКУ від 20.11.2018 впродовж двох місяців, а саме з 26.03.2019 до 27.05.2019 включно.

Проте, відповідач не сплатив штраф у зазначений строк або в будь - яку іншу дату.

У відповідності до ч. 1 ст. 230 ГК України господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У зв`язку з простроченням відповідачем сплати штрафу, позивач нарахував відповідачу пеню.

Позивач, розраховує пеню з 28.05.2019 по 17.11.2021 (904 дні) і таким чином розмір пені становить 1 356, 00 грн.

Проте, оскільки в силу припису закону, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 100, 00 грн.

Доказів на підтвердження сплати штрафу у розмірі 100, 00 грн та пені у розмірі 100, 00 грн відповідачем суду не надано.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем по сплаті штрафу в розмірі 100, 00 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк виконання зобов`язання відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу та пені у загальному розмірі 200, 00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Айнам» про стягнення 200, 00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою «Айнам» (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 18; ідентифікаційний код: 38180063) в дохід загального фонду Державного бюджету України: отримувач: ГУК у м. Києві, Соломян. Р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банкотримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100, штраф у розмірі 100 (сто) грн 00 коп та пеню у розмірі 100 (сто) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айнам» (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 18; ідентифікаційний код: 38180063) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 00032767) (отримувач Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.07.2022.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких