ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 Справа №917/146/21

м. Полтава

за позовною заявою Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Полтавської обласної державної адміністрації, вул. Раїси Кириченко, 14, м. Полтава, Полтавська область, 36039

до Фермерського господарства "Пшиченки", вул. Берегова, 45, м. Хорол, Полтавська область, 37800

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014

про стягнення 97 353,39 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін 24.05.2022р.:

від позивача: Хилевич Т.В., наказ №01-07/51 від 21.09.2021р.; Масляк В.В., посвідчення №54 від 14.02.2022р.

від відповідача: адвокат Гнідаш С.О., посвідчення №751 від 27.05.2010р.

від третьої особи: Біленко Н.О., посвідчення

Представники сторін 14.06.2022р.: згідно протоколу

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в засіданні суду 24.05.2022р. в порядку ст. 216 ГПК України, про що сторони були повідомлені під розписку.

Обставини справи: 08.02.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Полтавської обласної державної адміністрації до відповідача Фермерського господарства "Пшиченки" про стягнення 97353,39 грн. заборгованості зі сплати орендної плати та пені за Договором Оренди №39/53/19-Н від 04.09.2019 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за період дії Договору мали місце порушення Відповідачем істотних умов цього Договору. Відповідач, всупереч умов Договору оренди та вимог чинного законодавства, свій обов`язок стосовно перерахування орендної плати за користування об`єктом оренди своєчасно та в повному обсязі не виконував, в результаті чого у нього станом на 01.02.2021 виникала перед позивачем заборгованість по орендній платі у розмірі 97353,39 грн. З метою врегулювання спору Позивачем неодноразово на адресну Відповідача надсилалися вимоги щодо погашення заборгованості (рахунок-фактура № 41від 23.04.2020, лист № 01.3-03/1559 від 09.10.2020), які на момент подання даного позову залишилися незадоволеними.

На підставі вищезазначеного, Департамент з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Полтавської обласної державної адміністрації вважаючи свої права порушеними, звернулось до суду з позовом про стягнення 97353,39 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 11.03.2021 року. Залучено до участі у справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

10.03.2021 від Фермерського господарства "Пшиченки" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що господарством відповідача ніколи не укладався з позивачем договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №39/53/19-н. Як вказує відповідач, ФГ "Пшеченки" з середини 2018 року проводили перемовини щодо купівлі (приватизації) державного майна - складу площею 1499,1 м2 , розташованого за адресою: вул. Небесної Сотні, 110, м. Хорол, Полтавська область, в тому числі шляхом взяття в оренду, проведення його поліпшення та капітального ремонту з подальшим викупом. Балансоутримувачем вказаного складу - Управлінням з питань цивільного захисту Полтавської обласної державної адміністрації, було повідомлено ФГ "Пшеченки", що приватизація складу можлива лише через процедуру укладення договору оренди майна для чого необхідно виготовити технічну документацію.

В липні 2019 р. один із засновників ФГ "Пшеченки" - Шевчуга В.М. отримав проект договору оренди складу за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 110. Шевчуга В.М. не будучи уповноваженою особою, за власної ініціативи підписав отримані проекти договорів разом з актами приймання-передачі предмету оренди та проставив відбитки печатки фермерського господарства. Відповідач зазначає, що вказаний договір розглядався винятково як проект договору до якого буде внесено зміни згідно заперечень ФГ "Пшеченки". Саме тому факт його підписання не уповноваженою особою не міг нести будь-яких юридичних наслідків для ФГ "Пшеченки". ФГ "Пшеченки" правомірно очікувало від Орендодавця офіційної реакції на заперечення до умов проекту договору з яким господарство не могло погодитись і згода по яких досягнута не була.

Ухвалою суду від 16.04.2021 призначено у справі №917/146/21 судову почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса (61000, м. Харків, вул.Золочівська, 8-А). Провадження у справі зупинено.

25.10.2021р. до суду надійшов висновок експерта №11619 від 11.10.2021р. Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" (вхід. №11704) за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по справі

Ухвалою суду від 28.10.2021р. поновлено провадження по справі розгляд справи призначено на 16.11.2021р.

20.12.2021 позивач надав додаткові письмові пояснення по справі та клопотання про визнання висновку експерта №1169 від 11.10.2021 Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" неналежним та недопустимим доказом, клопотання про виклик експерта до суду.

19.01.2022 відповідач надав заперечення на додаткові пояснення .

25.01.2022р. закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

За ухвалою суду від 03.03.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 24.05.2022.

В судовому засіданні 24.05.2022 була оголошена перерва до 14.06.2022.

Розглянувши 14.06.2022 подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

04.09.2019 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (далі - Орендодавець) та Фермерським господарством Пшиченки (далі - Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності за № 39/53/19-Н (далі - Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно - склад, реєстровий номер (за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності) 14373124.5.ІГНОЛЕ206, надалі за текстом - Об`єкт оренди. Об`єкт оренди знаходиться за адресою: вул. Небесної Сотні, 110, м. Хорол, Полтавська обл.. Загальна площа Об`єкту оренди: складає 1499,1 кв.м. Вартість Об`єкта оренди визначена згідно з висновком про вартість станом на 30 квітня 2019 року і становить відповідно 903 207,00 грн.. Об`єкт оренди знаходиться на балансі Управління з питань цивільного захисту Полтавської обласної державної адміністрації, код за ЄДРПОУ - 14373124, надалі за текстом - Балансоутримувач. Майно передається в оренду з метою розміщення складу (п. 1 Договору);

- передача Об`єкта оренди у користування Орендаря здійснюється одночасно з підписанням сторонами Договору та оформлюється актом приймання - передачі, який є невід`ємною частиною цього Договору. В акті приймання - передачі вказується вартісна характеристика Об`єкта оренди на момент передачі майна Орендарю (п. 2.1 Договору);

- орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2019 року 11 290,09 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної платні за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики (п. 3.1 та п. 3.2 Договору);

- орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувача у співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорції розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж : 50 відсотків орендної плати - до Державного бюджету на рахунок, що відкривається на ім`я територіальних органів Державного казначейства, 50 відсотків орендної плати Балансоутримувачу (п. 3.3 Договору);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати (п.п.3.5., 7.2 Договору);

- цей Договір укладений строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців та діє з 04 вересня 2019 р. по 04 серпня 2022 р. включно (п. 8.1 Договору).

Відповідно до акту № б/н від 04.09.2019 р. приймання-передачі орендодавець передав, орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності склад площею 1499,1 кв.м., за адресою: вул. Небесної Сотні, 110, м. Хорол, Полтавська обл., вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30 квітня 2019 року і становить відповідно 903 207,00 грн.. Об`єкт оренди знаходиться на балансі Управління з питань цивільного захисту Полтавської обласної державної адміністрації, код за ЄДРПОУ - 14373124, надалі за текстом - Балансоутримувач. Даний акт підписаний представниками сторін, балансоутримувача та скріплений печатками сторін.

Відповідачем по справі - орендарем за Договором, Фермерським господарством «Пшиченки», з моменту укладення Договору до моменту подання даного позову договірні обов`язки щодо сплати орендної плати на користь Балансоутримувача не виконані в повному обсязі.

Так, станом на 01.02.2021 за Відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати на рахунок Позивача, балансоутримувача за Договором, у сумі 91 532,99 гривень (дев`яносто одна тисяча п`ятсот тридцять дві гривні 99 копійок) та заборгованість зі сплати пені у сумі 5 820,40 гривні (п`ять тисяч вісімсот двадцять гривень 40 копійок). Відповідні розрахунки додаються до позовної заяви.

Сумарна заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 97 353,39 (дев`яносто сім тисяч триста п`ятдесят три гривні 39 копійок).

З метою врегулювання спору Позивачем неодноразово на адресну Відповідача надсилалися вимоги щодо погашення заборгованості (рахунок-фактура №41 від 23.04.2020, лист №01.3-03/1559 від 09.10.2020), які на момент подання даного позову залишилися незадоволеними.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного:

Спірне приміщення є державним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на момент укладення договору та виникнення спірних правовідносин).

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до п. 3 ст. 285 ГК України та п. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на момент укладення договору та виникнення спірних правовідносин) орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та п. 1 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не допускається.

Відповідно п. 1, п. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Підпунктом 2 п. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, визначено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Положеннями ст. 627, ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідач у відзиві на позов наполягає на тій обставині, що підпис від імені директора проставлено іншою не уповноваженою особою, тому договір є неукладеним.

Ухвалою суду від 16.04.2021 клопотання відповідача про призначення експертизи - задоволено. Призначено у справі №917/146/21 судову почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса (61000, м. Харків, вул.Золочівська, 8-А).

25.10.2021р. до суду надійшов висновок експерта №11619 від 11.10.2021р. Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" (вхід. №11704) за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по справі №917/146/21.

Згідно даного висновку підписи від імені Пшиченком Сергієм Івановичем в:

примірнику Договору оренди №39/53/19-Н нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.09.2019 р. (Т. 1 ас. - 179-184) на першому, другому, третьому, четвертому, п`ятому аркушах документа, в графі "Від орендаря"___________, в рядку /С.І. Пшиченко/" та на шостому аркуші документа в графі: Орендар Фермерське господарство "Пшеченки", в рядку ______________/С.І. Пшиченко/;

примірнику Додатку №1 до Договору оренди №39/53/19-Н нерухомого майна - Акті приймання-передачі державного майна, що належить до державної власності від 04.09.2019 р. (Т. 1, а.с. - 185), в графі: Орендар Фермерське господарство "Пшеченки", в рядку ______________/С.І. Пшиченко/

примірнику Додатку №4 до Договору оренди №39/53/19-Н нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.09.2019 р. - Розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Управління з питань, цивільного захисту Полтавської обласної державної адміністрації за 2019 (Т. 1а.с. - 188), в рядку "Орендар"

примірнику Договору оренди №39/53/19-Н нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.09.2019 р. (Т. 1 ас. - 191-196) на першому, другому, третьому, четвертому, п`ятому аркушах документа, в графі "Від орендаря"___________, в рядку /С.І. Пшиченко/" та на шостому аркуші документа в графі: Орендар Фермерське господарство "Пшеченки", в рядку ______________/С.І. Пшиченко/;

примірнику Додатку №1 до Договору оренди №39/53/19-Н нерухомого майна - Акті приймання-передачі державного майна, що належить до державної власності від 04.09.2019 р. (Т. 1, а.с. - 197), в графі: Орендар Фермерське господарство "Пшеченки", в рядку ______________/С.І. Пшиченко/

примірнику Додатку №4 до Договору оренди №39/53/19-Н нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.09.2019 р. - Розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Управління з питань, цивільного захисту Полтавської обласної державної адміністрації за 2019 (Т. 1, а.с. - 200), в рядку "Орендар"

- виконані не Пшеченком Сергієм Івановичем, а іншою особою (особами).

Згідно з частиною 1 статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Частиною 1, 3, 7 статті 98 зазначеного кодексу передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частини 5 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно клопотання від 20.12.2021 від 02.1-07/5674 позивач просить суд визнати неналежним та недопустимим доказом висновок експерта №1169 від 11.10.2021 Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по справі №917/146/21 у зв`язку з тим, що питання, що ставилося перед експертом фактично виходить за межі предмету доказування у справі №917/146/21 у зв`язку з тим, що у даній справі не досліджувалося питання дійсності договору оренди.

Суд відмовляє в задоволенні даного клопотання з посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду, де зазначено, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення», тому висновок експерта є належним та допустимим доказом в межах даної справи.

За приписами частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( ч.2 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Натомість згідно з ч. 1, 4 ст. 13 цього Кодексу судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

За даних обставин, суд, враховуючи принцип змагальності, задовольнив клопотання відповідача про проведення експертизи та приймає висновок експерта в якості доказу, наданого відповідачем.

В той же час, суд зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 Цивільного кодексу України).

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 14.01.2021 у справі №917/1342/20 встановлено, що спірний Договір (Договір оренди №39/53/19-Н від 04.09.2019) є укладеним 04.09.2019 строком на 2 роки 11 місяців та є підставою для виникнення прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - іза її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 75 ГПК України визначені підстави звільнення від доказування, зокрема обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, факт укладеності договору оренди №39/53/19-Н від 04.09.2019, встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили та не підлягає доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за Договором щодо сплати відповідних платежів виконував неналежним чином, заборгованість останнього перед позивачем станом на 01.02.2021 складає 91532,99 грн. що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 91532,99 грн. є обґрунтованими нормами матеріального права, документально підтвердженими, відповідачем не спростовані, а тому, в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктами 3.5., 7.2 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 5820,40 грн. пені за загальний період з 16.10.2019 року по 01.02.2021 (нарахована по кожному місяця оренди окремо), суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а тому вимоги в цій частині є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Пшиченки" (37800, вул. Берегова, 45, м. Хорол, Полтавська область, ) на користь Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Полтавської обласної державної адміністрації (36039, вул. Раїси Кириченко, 14, м. Полтава, Полтавська область, ) заборгованість по орендній платі в розмірі 91532,99 гривень, пеню в розмірі 5820,40 гривень, 2270,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 24.06.2022р.

Суддя В.В. Паламарчук