РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2022Справа № 910/21864/21

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Фудз»

до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни

про стягнення 19 133,58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Добродія Фудз» (надалі - ТОВ «Добродія Фудз») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни (надалі - ФОП Мельник І.В.) про стягнення 19 133,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару за договором поставки №17052021/п від 17.05.2021, у зв`язку з чим позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 17 072,16 грн., пені у розмірі 1 337,24 грн., 3% річних у розмірі 242,75 грн. та інфляційних у розмірі 481,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена ухвала вручена відповідачу 13.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №72, проте відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

17.05.2021 між ТОВ «Добродія Фудз» (постачальник) та ФОП Мельник І.В. (покупець) було укладено договір поставки №17052021/п (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари постачальника на умовах цього договору.

Пунктом 2.9.1 Договору передбачено, що товари приймаються за кількістю та якістю на підставі товаросупровідних документів (накладні в електронному вигляді, товарно-транспортні накладні), та документів які підтверджують якість та повноту товарів. Обов`язкове попереднє надання видаткових накладних в електронному вигляді. Якщо постачальник зазначив вагу та/чи кількість штук у цих документах, під час прийняття товарів покупець має право перевірити вагу товарів та/чи кількість штук. Якщо неможливо зважити товари без упаковки, вага нетто визначається шляхом перевірки ваги брутто під час отримання товарів і ваги упаковки після того, як з товарів знято упаковку. Відсутність, неповнота або неналежне оформлення вантажних та товаросупрвідних документів є достатньою підставою для відмови в отриманні товарів. Покупець має право приймати товари без додаткової перевірки їх кількості і якості, за умови, що вони належним чином упаковані, і немає видимих пошкоджень. Перевірки кількості і якості товарів виконуються під час отримання товарів, у випадку виявлення будь-яких недоліків покупець складає акт у порядку, обумовленому в пункті 2.10 цього Договору.

Згідно з п. 3.6 Договору обов`язковою умовою для сплати поставленого товару є наявність у покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку відповідної накладної (видаткової та товарно-транспортної), зареєстрованої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідність цін в накладній діючій специфікації. При відсутності одного з зазначених документів, а також в разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у відомостях чи даних, постачальник повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до чинного законодавства України та вимог цього договору протягом 10 (десяти) календарних днів з дати поставки.

Відповідно до п. 3.7 договору оплата за товар здійснюється 1 (один) раз в місяць по реалізації, за умови, що постачальник належним чином виконав вимоги п. 3.6 договору. В разі коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший не робочий день банківської установи, днем виконання зобов`язання є перший за ним робочий день. В першу чергу погашається вартість отриманого товару, в другу чергу - всі інші платежі, передбачені договором.

На виконання умов Договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 32 072,16 грн., що підтверджується видатковими накладними №1064, №1063, №1062, №1061, №1060, №1059, №1058, №1057, №1056, №1055, №1054, №1053, №1052, №1051 від 31.05.2021 та товарно-транспортною накладною №Р049, 1051-1064 від 31.05.2021, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідачем сплачено позивачу за отриманий на підставі Договору товар 15 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати за отриманий на підставі Договору товар, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 17 072,16 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні №1064, №1063, №1062, №1061, №1060, №1059, №1058, №1057, №1056, №1055, №1054, №1053, №1052, №1051 від 31.05.2021 та товарно-транспортна накладна №Р049, 1051-1064 від 31.05.2021) підтверджується передача позивачем та прийняття відповідачем товару на підставі Договору на загальну суму 32 072,16 грн.

В свою чергу, відповідачем сплачено позивачу за отриманий на підставі Договору товар 15 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.7 Договору у відповідача наявна заборгованість з оплати отриманого на підставі Договору товару у розмірі 17 072,16 грн., а строк виконання такого зобов`язання на момент звернення позивача із позовною заявою до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 17 072,16 грн., за переданий на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Добродія Фудз» про стягнення з ФОП Мельник І.В. заборгованості у розмірі 17 072,16 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 337,24 грн., 3% річних у розмірі 242,75 грн. та інфляційних у розмірі 481,43 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 01.07.2021 до 20.12.2021.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим договором, покупець оплачує на користь постачальника виключну пеню в розмірі 0,05% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 337,24 грн., 3% річних у розмірі 242,75 грн. та інфляційні у розмірі 481,43 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ФОП Мельник І.В. на користь ТОВ «Добродія Фудз» заборгованості у розмірі 17 072,16 грн., пені у розмірі 1 337,24 грн., 3% річних у розмірі 242,75 грн. та інфляційних у розмірі 481,43 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Фудз» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Фудз» (15552, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, смт. Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, будинок 2 Б; ідентифікаційний код 38408485) заборгованість у розмірі 17 072 (сімнадцять тисяч сімдесят дві) грн. 16 коп., пеню у розмірі 1 337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн. 24 коп., 3% річних у розмір 242 (двісті сорок дві) грн. 75 коп., інфляційні у розмірі 481 (чотириста вісімдесят одна) грн. 43 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий