ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"23" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3255/21
Господарський суд Одеської області у складі: судді Рога Н.В., при секретарі с/з Богомоловій В.С., розглянув заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» (вх.№2-388/22 від 30.05.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3255/21
За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про визнання недійсними протоколів
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача (заявника): Попова О.А. на підставі ордера серії ВН №1084922 від 22.11.2021р.
В провадженні Господарського суду Одеської області знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ) «Палубне» про визнання недійсними: протоколу загальних зборів ОСББ «Палубне» №2 від 20.03.2016р.; протоколу засідання правління ОСББ «Палубне» №11/2016 від 14.10.2016р. в частині п.1 «Затвердження розміру внесків та платежів за опалення та гаряче водопостачання (підігрів) на опалювальний сезон 2016-2017р.р.» та п.2 «Затвердження штатної одиниці сантехніка для обслуговування будинків в опалювальному сезоні»; протоколу засідання правління ОСББ «Палубне» №01/2017 від 30.01.2017р.; протоколу засідання правління ОСББ «Палубне» №08/2017 від 25.10.2017р. в частині п.2 «Затвердження тарифу за опалення в опалювальному сезоні 2017-2018р.р.»; протоколу засідання правління ОСББ «Палубне» №01/2018 від 25.01.2018р.; протоколу засідання правління ОСББ «Палубне» №03/2018 від 19.09.2018р. в частині п.3 «Прийняття екстрених заходів до співвласників ОСББ «Палубне», які мають заборгованість по сплаті внесків і платежів більше 3-х місяців» та п.4 «Індексація тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів та коригування внесків та платежів згідно з Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №316 від 26.07.2018р.».
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.05.2022р. у справі №916/3255/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Повний текст рішення складено 31.05.2022р.

30 травня 2022р. ОСББ «Палубне» звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про розподіл судових витрат у справі №916/3255/21.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.05.2022р. заяву ОСББ «Палубне» про розподіл судових витрат у справі №916/3255/21 прийнято до розгляду, призначено судове засідання для розгляду заяви на 23.06.2022р.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що разом з відзивом на позовну заяву, який надійшов до суду 09.12.2021р., ОСББ «Палубне» надано орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого відповідач очікував понести витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн у зв`язку з розглядом справи №916/3255/21.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСББ «Палубне» надано Договір про надання правничої допомоги від 19.11.2021р., Додаток №1 «Перелік юридичних послуг, що надаються за договором, порядок і розмір їх оплати» до Договору про надання правничої допомоги від 19.11.2021р.; Акт виконаних робіт (послуг) від 25.05.2022р. за Договором про надання правничої допомоги від 19.11.2021р.; платіжне доручення №631 від 20.11.2021р. на суму 6 000 грн; платіжне доручення №792 від 26.05.2022р. на суму 6 000 грн.

На підставі наданих доказів, посилаючись на положення ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, відповідач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Палубне» витрати про правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 , не забезпечив явку свого представника в судове засідання. 23 червня 2022р. до суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання, призначеного на 23.06.2022р., без участі представника ОСОБА_1 . Письмових міркувань щодо заяви відповідача про розподіл судових витрат від позивача до суду не надходило.

Розглянув матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову (правничу) допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, ОСББ «Палубне» очікувало понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Суд звертає увагу на те, що відзив на позовну заяву разом з орієнтовним розрахунком судових витрат направлявся відповідачем на адресу позивача, однак, заперечень або клопотань про зменшення розміру судових витрат від позивача до суду не надходило.

У ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно із ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/3255/21 ухвалено 24.05.2022р., повний текст складено 31.05.2022р.

ОСББ «Палубне» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат 30.05.2022р., отже, відповідачем дотримано вимоги ст.129 ГПК України при зверненні до суду з заявою про розподіл судових витрат.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р., розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п.4 ст.1, ч.ч. 3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до матеріалів справи, 19.11.2021р. між Адвокатським об`єднанням (далі АО) «Адвокатська фірма «Легіон» (Адвокатське об`єднання) та ОСББ «Палубне» (Замовник) укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до п.1.1. якого на умов цього Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Замовнику правничу допомогу (юридичні послуги), вид і перелік якої (яких) встановлюється за домовленістю сторін, а Замовник зобов`язується оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги.

Згідно п.п. 9.1.-9.2. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений в п.9.1. Договору та закінчується зі сплавом 1 року.

Згідно п.1.2. Договору перелік послуг, що надаються за цим Договором, визначається сторонами в окремому додатку, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.1 Додатка №1 до Договору згідно п.1.1. Договору про надання правничої допомоги від 19.11.2021р., сторони домовились про те, що Адвокатське об`єднання надає Замовнику наступні юридичні послуги: юридичне консультування, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів Замовника в рамках розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/3255/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Палубне» про визнання недійсними протоколів.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням Замовнику юридичних послуг відповідно до умов цього Договору складається акт виконаних робіт.

Згідно п.4.1. Договору за послуги, надані Адвокатським об`єднанням, Замовник сплачує винагороду (гонорар).

Відповідно до п.4.2. розмір винагороди (гонорару) та порядок її сплати встановлюється за домовленістю сторін у додатках, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.4.9. Договору оплата послуг здійснюється у гривні. Повний розрахунок Замовника з Адвокатським об`єднанням проводиться в перший платіжний день, який настає після спливу 60 календарних днів від дати, зазначеній в рахунку та Акт наданих послуг.

Згідно п.2.2 Додатка №1 до Договору розрахунок винагороди за послуги, визначені в п.1.1 Додатка №1 до Договору, проводиться в два етапи. Перша частина 6 000 грн сплачується не пізніше 15.12.2021р., а решта 6 000 грн за результатами розгляду справи та у разі прийняття Господарським судом Одеської області рішення про залишення без задоволення позову ОСОБА_1 до ОСББ «Палубне». В такому випадку оплата проводиться не пізніше 30 днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення.

Суд бере до уваги те, що відповідно до порядку оплати вартості юридичних послуг, викладеного в Додатку №1 до Договору, сторони погодили, що частина вартості таких послуг, що становить 6 000 грн, підлягає сплаті у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож також належить до судових витрат.

При цьому, загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена Договором, складає 12 000 грн, що не виходить за межі, визначені п.2.1. Додатка до Договору.

25 травня 2022р. сторонами підписано Акт виконаних робіт (послуг) за Договором про надання правової допомоги від 19.11.2021р., відповідно до якого АО «Адвокатська фірма «Легіон» надано, а ОСББ «Палубне» прийнято послуги на загальну суму 12 000 грн, а саме: підготовка відзиву на позову заяву, що вартує 4 000 грн; підготовка клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, що вартує 1 000 грн; підготовка заяви про застосування строків позовної давності, що вартує 1 000 грн; підготовка заперечень, що вартує 2 000 грн; участь у судових засіданнях у справі №916/3255/21 (3 суд.зас.), що вартує 3 000 грн; підготовка клопотання про відшкодування судових витрат, що вартує 1 000 грн.

Крім того, відповідачем надано платіжні доручення №631 від 20.11.2021р. на суму 6 000 грн та №792 від 26.05.2022р. на суму 6 000 грн, сплачених на виконання Договору про надання правничої допомоги від 19.11.2021р.

Відповідно до матеріалів справи, представництво інтересів ОСББ «Палубне» під час розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/3255/21 приймали адвокати Попова О.А. та Черепов Д.В., які діяли на підставі ордерів серії ВН №1084922 від 20.09.2021р. та серії ВН № 1100696 від 22.02.2022р. відповідно, виданих АО «Адвокатська фірма «Легіон».

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Верховний Суд в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

При цьому, під час визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі вищенаведеного, оцінивши відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості та реальності, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з позивача витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 12 000 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти у справі №916/3255/21 додаткове рішення.

2. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» (вх.№2-388/22 від 30.05.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3255/21 задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» (65049, м. Одеса, вул. Палубна, буд.9/4, , електронна адреса: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 29.06.2022р.

Суддя Н.В. Рога