ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/880/22

Господарський суд Київської області, у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Фермерського господарства «Сучкова В.В.» (52340, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, с. Світлогірське, вул. Виконкомівська, 4, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРОСТЕХНО» (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, 1, )

про розірвання договору та стягнення 600 000,00 грн.

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Сучкова В.В.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРОСТЕХНО», в якій позивач просить суд:

- Розірвати договір купівлі-продажу №165-2021 від 26.10.2021, укладений між Фермерським господарством «Сучкова В.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРРОСТЕХНО»;

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРОСТЕХНО» 600 000,00 грн. авансового платежу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з приписами п.7 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Дослідивши подані матеріали позовної заяви, суд встановив, що всупереч п.7 ч. 3 ст. 162 ГПК України, останні не містять відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Також, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви надаються документи які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2 481 ,00 грн.

Як зазначалось вище, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розірвати договір та стягнути грошові кошти.

У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Однак, позивачем в порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу, до позовної заяви долучено лише платіжне доручення № 183 від 13.06.2022 на суму 9000,00 грн. як доказ сплати судового збору за вимоги майнового характеру.

Доказів сплати судового збору за немайнову вимоги про розірвання договору позивачем не додано.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити 2 481,00 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з порушенням п.7 ч. 3 ст. 162 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за такими недоліками позовної заяви: не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись п.7 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1, 2 ст. 174, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у строк до десяти днів з дня отримання ним даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору за вимогу немайнового характеру;

- зазначити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви

3. Роз`яснити позивачу, що в силу ч. 4 ст. 174 ГПК України в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

4. Копію ухвали направити позивачу.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 27.06.2022 р.

Суддя Т.Д. Лилак