ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8284/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2021р. у справі №904/8284/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у розмірі 632433,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2021р. у справі №904/8284/21 (повний текст складено - 30.12.2021р., суддя - Панна С.П., м. Дніпро) позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами в розмірі 609360,72 грн., збір за зберігання вантажу в розмірі 23072,28 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 9486,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що заперечення та відмова ПрАТ "Інгулецький ГЗК" від сплати нарахованої суми є безпідставними, оскільки не існує норми права, яка б звільняла вантажовласників від сплати нарахованої плати за користування вагонами у разі, коли порожні вагони одержувач забирає на свою під`їзну колію своїм локомотивом та згідно договору в тій кількості, в якій вони прибули на станцію Інгулець. Перевіривши розрахунки позивача, суд вважав їх підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Факт скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача і не були ним забрані на свою під`їзну колію, підтверджується актами загальної форми, що були складені залізницею за участю представника відповідача і додані до матеріалів справи у якості доказів.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2021р. у справі №904/8284/21 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ "Українська залізниця" відмовити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- позивачем до позовної заяви не було додано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець (на станціях Мирова, Гейківка, Верхівцеве, Запоріжжя-1, Апостолове, Нікополь) за період з 02.04.2021 по 21.04.2021р. Відповідно, позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів, з вини відповідача, що стали причиною затримки вагонів на станціях підходу;

- позивачем до позовної заяви не долучено доказів щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям Мирова, Гейківка, Верхівцеве, Запоріжжя-1, Апостолове, Нікополь. Судом, в свою чергу, також не встановлено повноваження осіб, що підписали спірні накази. Отже, дані докази не досліджені у повному обсязі та судом не надано їм належної оцінки;

- Господарський суд Дніпропетровської області при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доказам у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПрАТ "Інгулецький ГЗК", що стало наслідком задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, за відсутності на те належних підстав.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Інгулець актах загальної форми ф. ГУ-23, які в силу п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами, містять початок та закінчення затримки. Дані акти містять підпис відповідального працівника комбінату. Таким чином, відповідач був обізнаний про прибуття на його адресу вагонів, інформацію щодо яких зазначено у вищевказаних актах ф. ГУ-23. Позивач у відповідності до п. 5 Договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію відповідача вагони, щодо яких станцією призначення Інгулець складено акти загальної форми. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2. Копії витягів з Книги ф. ГУ-2 за період з 02.04.2021 по 21.04.2021 є в матеріалах справи. Доводи відповідача про те, що позивачем не було надано витягів з Книг повідомлень ф. ГУ-2 за період дії спірних наказів про затримку є такими, що не мають під собою підґрунтя. Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. Г-46 та накопичувальних картках заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові пояснення представників комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати за накопичувальними картками, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог. Викладеним спростовується твердження відповідача про відсутність його вини в затримці спірних вагонів. Плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Парусніков Ю.Б., Білецька Л.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2021р. у справі №904/8284/21; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 29.06.2022р.

За розпорядженням керівника апарату суду від 28.06.2022р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.06.2022р. визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2021р. у справі №904/8284/21 до свого провадження.

29.06.2022р. учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження у справі.

29.06.2022р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Між РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" та ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" було укладено договір №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020р. "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець Придніпровської залізниці".

Пунктом 1 цього договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України (далі - Статут), Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця": стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2.

Під`їзна колія обслуговується локомотивом Власника колії.

Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу "Н-I", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-II".

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 59800 погонних метрів (п. 2 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:

порожні під навантаження концентрату залізорудного - через інтервал часу 1,5 години;

інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п. 5 договору).

Вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії (п. 6 договору).

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (п. 7 договору).

Про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами (п.8 договору).

З під`їзної колії вагони здаються:

- вагони, навантажені концентратом залізорудним - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ і планом формування поїздів - через інтервали 1,5 години;

- інші - у тій кількості, у якій були передані - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" по телефону прийомоздавальнику станції залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами.

З під`їзної колії ПАТ "ІнГЗК" на станцію Інгулець вагони здаються у кількості не більше 240 осей, максимальною вагою 5100 тон.

Вагони, що повертаються з під`їзної колії, подаються локомотивом власника колії на одну з колій станції Інгулець, за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному і комерційному відношенні (п. 9 договору).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 10 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Власник колії сплачує залізниці:

за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва №1);

за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення (п. 14 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Цей договір укладається терміном на 5 років і діє з моменту його підписання сторонами (п. 19 договору про експлуатацію під`їзної колії).

Відповідно до умов договору в квітні 2021 року за накладними №№ 42244988, 42244707, 42244749, 42244442, 42244558, 42245001, 42244962, 42244582, 42244848, 42244806, 42244913, 42244566, 42244723, 42244954, 42244863, 42244491, 42244905, 42244533, 42244921, 42244632, 42244509, 42245019, 42244939, 42244756, 42244541, 42244889, 42244772, 42244616, 42244640, 42244897, 42244780, 42244699, 42244475, 42244483, 42244947, 42244657, 42244467, 42244608, 42244665, 42244764, 42244517, 42244673, 42244814, 42244996, 42244590, 42244715, 42244970, 42244459, 42244871, 42245027, 42244855, 42244830, 42244624, 42244681, 42244525, 42244731, 53722229, 53722203, 53741211, 53742201, 53737235, 53747465, 53722096, 53722088, 53725180, 53736120, 53730016, 53725081, 53725008, 53732707, 53732673, 53732665, 53732681, 53732640, 53732657, 53732699, 53732632, 53732731, 53732624, 53732970, 53732988, 53732996, 53741864, 53741856, 53741849, 53736112, 53740924, 53740932, 53747788, 53747796, 53747804, 53747721, 46501706, 53780904, 53794780, 53794806, 53791448, 53791521, 53783999, 53783981, 53779377, 53782132, 53782140, 53814893, 53814869, 53817268, 53814851, 53814869, 46439188, 46439154, 46439162, 46430922, 46430906, 46472304, 46472338, 46472288, 46472254, 42735233, 42734715, 42735217, 42734863, 42735399, 46967634, 46967527, 46967832, 46959052, 46969127, 46969143, 46959243, 46959276, 48010821, 48019145, 42640219, 42640193, 42626341, 35106574, 35106582, 48014690, 46934048, 42677948, 42677963, 42670034, 42670042, 42670059, 42670067, 42670075, 42670083, 42671040, 42676031, 42675710, 42675702, 42676148, 42676114, 42678060, 42678029, 42677930, 42678052, 32994469, 32994139, 32994329, 48014765, 48049902, 48033708, 48030357, 48033716, 48033732, 48033724, 48039523, 48047567, 48043483, 48039861, 48039671, 48039705, 48050405, 48050413, 48052096, 48052088, 42683011, 42683201, 42683169, 42683219, 42642322, 46921961, 46921938, 46867925, 53993085, 46967634, 46967659, 46967428, 46967626, 42721167, 42721324, 42721308, 42721357, 42721381, 42721399, 42721407, 42721316, 42721159, 42721217, 42721142, 42718080, 42718049, 42730739, 42730747, 42730721, 42730713, 42730655, 42737130, 42737270, 42737205, 42737171, 42737189, 42737338, 42747618, 42747535, 42747626, 42747238, 42747790, 42747691, 42747717, 42747634, 42747766, 46959169, 46959177, 46959045, 46959029, 46958971, 46959037, 46959110, 46959094, 46949061, 46949533, 46949343, 46949392, 48023428, 48027494, 48025720, 53996377, 46968608, 46969051, 46968277, 46969069, 46968160, 46956579, 46956587, 46956561, 46956595, 46956637, 46956694, 46954921, 46938973, 46921748, 46919312, 46951364 залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "Інгулецький ГЗК" порожні власні вагони.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів №151 від 02.04.2021р., №164 від 04.04.2021р., №170 від 05.04.2021р., №169 від 05.04.2021р., №277 від 05.04.2021р., №54 від 06.04.2021р., №193 від 19.04.2021р. через зайнятість колій станції призначення Інгулець у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПрАТ "Інгулецький ГЗК" на свою під`їзну колію.

Станцією призначення Інгулець розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостях плати ф.ГУ-46 №№ 11049581, 11049582, 11049583, 12049584, 12049585, 12049586, 12049587, 12049592, 12049600, 13049602, 14049603, 14049604, 14049605, 14049606, 15049608, 15049609, 15049610, 15049611, 21049636, 21049637, 21049638, 22049639, 23049652, 24049657 на суму 609360,72 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 14049021, 14049022, 14049023, 20049025 на суму 23072,28 грн. Відомості плати за користування вагонами підтверджено підписом працівника станції, як передбачає графа "Підпис працівника станції" форми ГУ-46 згідно Додатку №1 до п.3 Правил.

Відомості плати ф. ГУ-46 та накопичувальні картки ф. ФДУ-92 ПрАТ "ІнГЗК" було підписано із запереченнями.

Відповідач плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу не сплатив, що й стало причиною спору у даній справі.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 5 ст. 307 ГК України, ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з положеннями ст. ст. 3, 8 Закону України "Про залізничний транспорт" №273/96-ВР від 04.07.1996р. законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із ст. 17 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі по тексту - Статут залізниць України) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах.

Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Матеріалами справи підтверджується укладення між АТ "Укрзалізниця" та ПрАТ "Інгулецький ГЗК" договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець Придніпровської залізниці №ПР/М-20240/НЮдч.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084 (зі змінами та доповненнями).

Приписами ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Відповідно до положень ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами іконтейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Правилами користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:

- п.3: "Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами ф.ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23...";

- п.4: "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";

- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника";

- п.8: "У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери";

- п.9: "Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ";

- п.10: "Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом...)";

- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. При цьому, час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується як повна година".

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №866/5087.

Пунктом 4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. за №864/5085 (далі - Правила) встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відповідно до п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Як убачається з матеріалів справи, за залізничними накладними, що містяться в матеріалах справи, у квітні 2021 року на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" були прийняті до перевезення порожні власні вагони.

В перевізних документах станцією призначення визначено станцію Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Пунктом 9 Правил встановлено, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення Інгулець, що призвело до зайнятості колій, вищезазначений вантаж було затримано на шляху прямування за наказами №151 від 02.04.2021р., №164 від 04.04.2021р., №170 від 05.04.2021р., №169 від 05.04.2021р., №277 від 05.04.2021р., №54 від 06.04.2021р., №193 від 19.04.2021р..

Весь час затримки поїзда на підходах до станції призначення та на станції Інгулець спірні вагони перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано плату за користування вагонами на суму 609360,72 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 23072,28грн.

Доказів сплати відповідачем нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу матеріали справи не містять.

Несвоєчасне вивільнення відповідачем приймально-відправних колій станції Інгулець від власного вантажу, що прибув на його адресу унеможливило виконання залізницею своїх зобов`язань за договором, а також доставки власних вагонів на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Інгулецький ГЗК".

Внаслідок затримки вагонів, на станції призначення Інгулець і на підході до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезень та руху інших поїздів.

Колегія суддів зазначає, що зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (пп. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005р. №507).

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій, що визначається технічно-розпорядчим актом станції, разом з цим, зазначене не спростовує вини відповідача, якщо він допустив скупчення вагонів на станції призначення внаслідок бездіяльності у їх забиранні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2018р. у справі №904/7535/17 та колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020р. у справі №908/1925/19, від 23.06.2020р. у справі №908/1746/19, від 06.04.2020р. у справі №908/1417/19.

Приписами п. 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Таким чином, враховуючи наведені положення п. 46 Статуту залізниць України терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. №644 визначено порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору.

Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (п. п. 4, 5 Правил зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. №644).

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним у Тарифному керівництві №1, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд зазначає, що обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (п. 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі спливом терміну безоплатного зберігання (п. 8 Правил зберігання вантажів).

При цьому, нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу у вагонах незалежно від місця їх затримки за весь період затримки понад термін безоплатного користування здійснюється залізницею за регульованим тарифом за фактом затримки вагонів, що слідують за адресою одержувача, якщо така затримка сталася з вини одержувача.

Водночас, загальні норми п. 46 Статуту залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів, що передбачають право залізниці на нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу за регульованим тарифом, застосовуються незалежно від місця затримки вантажу, за умов доведення вини одержувача у такій затримці.

Актами загальної форми ГУ-23 та ГУ-23а підтверджується факт скупчення вагонів на станції Інгулець під час видачі залізницею наказів №№ 151, 164, 170, 169, 277, 54, 193 про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини ПрАТ "Інгулецький ГЗК".

Матеріали справи свідчать про те, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію.

Обов`язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Змістом Договору такого обов`язку також не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апеляційний господарський суд зазначає, що по прибутті вагонів на станцію Інгулець відповідача було повідомлено про прибуття та готовність подання вагонів залізницею. Крім того, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 підписані ПрАТ "Інгулецький ГЗК" з запереченнями, однак в жодному запереченні не зазначено, що останній не був повідомлений про прибуття спірних вагонів на його адресу.

Дослідивши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, здійснені позивачем, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що при розрахунках порушень не встановлено, вони є обґрунтованими та арифметично вірними.

Доводи ПрАТ "Інгулецький ГЗК" про те, що накази про затримку вагонів підписані особами, повноваження яких не доведені, внаслідок чого вони не можуть бути підставою для нарахування плати за користування вагонами апеляційний господарський суд вважає припущеннями, оскільки матеріалами справи підтверджується, що накази про затримку спірних вагонів підписані посадовими особами залізниці, та у зв`язку з тим, що вагони, які прибули на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, на станції призначення Інгулець були складені акти загальної форми ГУ-23, в яких відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами зазначений початок та закінчення затримки вагонів та їх номери, тому наявні в матеріалах справи акти загальної форми є належними доказами, що підтверджують початок та закінчення затримки вагонів відповідача.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції з`ясував істотні обставини із застосуванням передбачених ст. 86 ГПК України критеріїв дослідження доказів щодо оцінки кожного такого доказу окремо та в їх сукупності в цілому, забезпечив дотримання стандартів доказування, визначених процесуальним законом. Дотримання вимог ст. 86 ГПК України свідчить про прийняття законного та обґрунтованого судового рішення у справі відповідно до вимог ст. 236 ГПК України, а незгода відповідача з рішенням суду за результатом розгляду справи не свідчить про прийняття судового рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони не спростовують висновку суду першої інстанції та не свідчать про наявність підстав для скасування судового рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2021р. у справі №904/8284/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.07.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд