Справа № 909/713/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.06.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Kemokomplex D.O.O. Товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім"

про зобов"язання виконати обов"язок в натурі

за участю:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Марчак Мирослав Петрович

встановив: Kemokompleks D.O.O. звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовними заявами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та повернути 795,781 тон етилену та про зобов`язання вчинити дії щодо надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання відповідно до умов договору зберігання від 05.09.2014.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" подало:

- клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання про поновлення строку на їх подання вх.№1887/22 від 07.02.2022;

- клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання про поновлення строку на їх подання вх.№6603/22 від 01.06.2022;

- клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження вх.№6408/22 від 30.05.2022;

- клопотання про залишення позовної заяви без руху вх.№7772/22 від 23.06.2022.

Розглянувши подані відповідачем клопотання, вислухавши думку представника позивача, суд зазначає таке.

Щодо клопотань про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання про поновлення строку на їх подання вх.№1887/22 від 07.02.2022 та вх.№6603/22 від 01.06.2022.

Вказані клопотання представник відповідача підтримав в судовому засіданні 29.06.2022 та зазначив, що з дня зупинення провадження до дня його поновлення пройшло майже 2 роки і за цей час між сторонами спору виникли ряд нових правовідносин у зв"язку із чим є необхідність подання нових доказів на їх підтвердження. Відповідач направив позивачу для підписання акт приймання-передачі послуг за зберігання етилену та виставив рахунки на оплату послуг за зберігання етилену та оплату боргу за надані юридичні послуги після закриття підготовчого провадження, тому не міг подати ці докази у підготовчому засіданні. Щодо неподання та не зазначення про неможливість подання Додаткової угоди №1 від 13.01.2015, Договору №А 201411771 від 13.01.2015 та інших доказів у строк, визначений процесуальним законом, пояснив, що ці докази існують у електронному вигляді, про які стало відомо відповідачу після закриття підготовчого провадження. Оригінали цих доказів у паперовій формі у відповідача відсутні.

Щодо пакета копій документів, надісланих Івано-Франківською митницею на запит адвоката В.Андрусяка 16.07.2021 за №7.21-1/28.2/14/80 та Висновку експертного дослідження від 12.04.2022 №ЕД-19/109-22/1527-КТ зазначив, що ці документи відповідач не подав вчасно у зв"язку із зупиненням провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні та у запереченнях щодо письмових пояснень вх.№1887/22 від 07.02.2022, №8018/22 та №8019 від 29.06.2022 заперечила проти задоволення клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів до матеріалів справи, оскільки вважає, що відповідач не зазначив поважних причин пропуску процесуального строку на їх подання; не клопотав перед судом про намір подання цих доказів, не повідомив об"єктивні причини, які унеможливили їх подання. Крім того зазначила, що подані докази, зокрема копія Додаткової угоди №1 від 13.01.2015 та Договору №А201411771 від 13.01.2015 є недостовірними, оскільки підпис від імені керівника позивача останнім не виконувався, оригінали таких доказів у позивача відсутні. Щодо доказів відповідача, які підтверджують його право на притримання етилену, представник вважає їх неспроможними та такими, що не належить враховувати під час розгляду справи по суті, оскільки зазначені відповідачем у цих доказах зобов"язання не є зустрічними чи пов"язаними із зобов"язаннями зі зберігання етилену. Щодо документів, отриманих із Івано-Франківської митниці, зазначила, що причини наявності таких копій у ВАТ "Оріана" позивачу невідомі, у зв"язку із чим позивач звернувся до правоохоронних органів щодо факту їх підроблення. Висновок експертного дослідження також поданий із пропуском процесуального строку, крім того є неналежним доказом, оскільки не містить попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотань про поновлення строку на подання доказів вх.№1887/22 від 07.02.2022, вх.№6603/22 від 01.06.2022 належить відмовити, а клопотань про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів вх.№1887/22 від 07.02.2022, вх.№6603/22 від 01.06.2022 залишити без розгляду, з огляду на таке.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частинами 1 та 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема, з"ясовує чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві.

В підготовчому судовому засіданні 02.08.2019 суд з`ясував, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі та чи надали всі докази, на які вони посилаються у позові та відзиві.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.ч. 4 -5 ст. 80 ГПК України).

Приписами ч.4 ст. 165 ГПК України встановлено, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Частиною 1 ст. 113 ГПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За наведених обставин та з врахуванням зазначених норм Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає поважності причин пропуску строку для подання нових доказів у справі, оскільки клопотання відповідача не містить обґрунтування причин неподання таких доказів за умови їх існування на час виникнення спору. Також у відзиві та інших заявах і клопотаннях відповідача, які долучені до матеріалів справи не міститься жодного повідомлення про існування інших угод, що містять умови договору, які суттєво відрізняються від тих, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Посилання відповідача на зупинення провадження у справі як на поважну причину пропуску строку для подання доказів, розцінюється судом критично, з огляду на те, що провадження у справі відкрито 17.08.2018, а підготовче провадження закрито 17.12.2019, тому суд переконаний, що відповідач мав час та можливість скористатися своїми процесуальними правами, а зупинення провадження у період 05.03.2020 - 14.01.2022 відбулося у зв"язку із розглядом іншим судом заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_2 O. Товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг до Приватного акціонерного товариства "Лукор" та Акціонерного товариства "Оріана" про визнання права власності на 785,781 тон етилену та витребування його у Приватного акціонерного товариства "Лукор". Крім того, суд зазначає, що тривалий розгляд справи зумовлений численними процесуальними діями, які суд зобов"язаний був вчинити розглядаючи клопотання та заяви відповідача.

Щодо клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження вх.№6408/22 від 30.05.2022.

Частиною першою статті 2 ГПК України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У силу приписів ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмета та підстав позову).

Згідно з ч. 3 ст. 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У ст. 177 ГПК України визначено завдання підготовчого провадження.

Згідно з положеннями ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Статтею 182 ГПК України визначено питання, які вирішує суд у підготовчому засіданні, серед яких, зокрема, вирішення заяв та клопотань учасників справи (п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд, зокрема, постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Заява відповідача в частині повернення до попередньої стадії судового розгляду обумовлена тією обставиною, що на стадії підготовчого провадження позивач не повідомив суд (замовчав) про наявність факту укладення сторонами Додаткової угоди №1 від 13.01.2015 та Договору №А201411771 від 13.01.2015 на транспортування етилену. Відповідач зазначив, що саме на стадії підготовчого провадження суд має з"ясувати чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі та надали відповідні докази, на які вони посилаються, на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Як зазначалося вище, суд у підготовчому провадженні з`ясовував, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі та чи надали всі докази, на які вони посилаються у позові та відзиві. Однак про факти, викладені у клопотанні відповідача та існування доказів на їх підтвердження жодна із сторін спору не заявила та документів не подала.

Зважаючи на заперечення позивача про укладення вказаних договорів та відсутність їх оригіналів у сторін у письмовій формі, суд не вбачає доцільності у поверненні розгляду справи до стадії підготовчого провадження, оскільки це призведе до затягування розгляду справи. Суд також звертає увагу на рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" в якому зазначено, що обов"язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо клопотання про залишення позовної заяви без руху вх.№7772/22 від 23.06.2022.

Це клопотання відповідач обґрунтував тим, що вказаний позов містить позовну вимогу про повернення етилену, яка за своєю правовою природою є майновою. В порушення вимог Закону України "Про судовий збір", позивач сплатив судовий збір за немайнову вимогу. Отже, на думку представника відповідача, позовну заяву належить залишити без руху, відповідно до ч.11 ст.176 ГПК України для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору у розмірі 1,5% від ринкової вартості 795,781 тон. етилену.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення цього клопотання.

Згідно з ч.11 ст.176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Предметом позову є дві вимоги - про надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання відповідно до умов договору зберігання та повернення 795,781 тон етилену.

У спірному випадку мають місце правовідносини, які врегульовані Договором зберігання від 05.09.2014, строк дії якого, на думку позивача, закінчився.

Спір не пов"язаний із визнанням чи підтвердженням права власності на етилен.

Суд вважає, що позовна вимога про повернення етилену має немайновий характер, оскільки є вимогою про виконання обов"язку в натурі; об"єктом вимоги є дія зобов"язаної сторони, що не піддається грошовій (вартісній) оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін та не змінить власника майна, отже у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху належить відмовити.

Керуючись статтями 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання про поновлення строку на подання доказів вх.№1887/22 від 07.02.2022 відмовити.

Клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів вх.№1887/22 від 07.02.2022 залишити без розгляду.

2. У задоволенні клопотання про поновлення строку на подання доказів вх.№6603/22 від 01.06.2022 відмовити.

Клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів вх.№6603/22 від 01.06.2022 залишити без розгляду.

3. У задоволенні клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження вх.№6408/22 від 30.05.2022 відмовити.

4. У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху вх.№7772/22 від 23.06.2022 відмовити.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257 ГПК України строк та порядку.

Дата підписання: 01.07.2022

Суддя Т. В. Максимів