ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2016/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України Тарановський Р.В.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» - адвокат Новак Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.11.2021

по справі №916/2016/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія»

до відповідача Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліткомсервіс»;

2.Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича

про припинення податкової застави нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 26.08.2020, номер запису про обтяження: 41790065, на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16, виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.07.2020, а саме, нежилих приміщень паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., який знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4 (чотири), що складаються з: паркінг: 706,5 кв.м.; приміщення охорони: 14,5 кв.м.; туалет: 2,3 кв.м.; туалет: 2,1 кв.м.; підсобне приміщення: 8,8 кв.м.; кладовка: 4,7 кв.м.; кладовка: 8,9 кв.м.; щитова: 14,7 кв.м.; приміщення пожежного гасіння: 15,2 кв.м.; склад: 15,4 кв.м.;

про зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області (Ідентифікаційний код ВП: 44069166) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису щодо встановлення обтяження 26.08.2020, номер запису про обтяження: 41790065, на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16, виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.07.2020, а саме, нежилих приміщень паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., який знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4 (чотири), що складаються з: паркінг: 706,5 кв.м.; приміщення охорони: 14,5 кв.м.; туалет: 2,3 кв.м.; туалет: 2,1 кв.м.; підсобне приміщення. 8,8 кв.м., кладовка: 4,7 кв.м.; кладовка: 8,9 кв.м.; щитова: 14,7 кв.м.; приміщення пожежного гасіння: 15,2 кв.м.; склад: 15,4 кв.м.

суддя суду першої інстанції Малярчук І.А.

місце ухвалення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

повний текст рішення складено та підписано: 02.12.2021.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліткомсервіс», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області - Качурки В`ячеслава Вікторовича:

про припинення податкової застави нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 26.08.2020, номер запису про обтяження: 41790065, на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16, виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.07.2020, а саме, нежилих приміщень паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., який знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4 (чотири), що складаються з: паркінг: 706,5 кв.м.; приміщення охорони: 14,5 кв.м.; туалет: 2,3 кв.м.; туалет: 2,1 кв.м.; підсобне приміщення: 8,8 кв.м.; кладовка: 4,7 кв.м.; кладовка: 8,9 кв.м.; щитова: 14,7 кв.м.; приміщення пожежного гасіння: 15,2 кв.м.; склад: 15,4 кв.м.;

про зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області (Ідентифікаційний код ВП: 44069166) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису щодо встановлення обтяження 26.08.2020, номер запису про обтяження: 41790065, на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16, виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.07.2020, а саме, нежилих приміщень паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., який знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4 (чотири), що складаються з: паркінг: 706,5 кв.м.; приміщення охорони: 14,5 кв.м.; туалет: 2,3 кв.м.; туалет: 2,1 кв.м.; підсобне приміщення. 8,8 кв.м., кладовка: 4,7 кв.м.; кладовка: 8,9 кв.м.; щитова: 14,7 кв.м.; приміщення пожежного гасіння: 15,2 кв.м.; склад: 15,4 кв.м

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на електронних торгах придбав вказане нерухоме майно, під час реєстрації права власності було виявлено, що вказане майно перебуває в податковій заставі на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16 виданого 13.07.2020, дата реєстрації обтяження 26.08.2020, видавник: Головне управління ДПС в Одеській області; обтяжувач: Головне управління ДПС в Одеській області; боржник: ТОВ «ЕЛІТКОМСЕРВІС». Позивач вказує, що перебування придбаного на електронних торгах нерухомого майна в податковій заставі порушує право власності останнього на це майно в частині права розпорядження ним. Оскільки позивач не є боржником, то на думку останнього, звернення стягнення на податкову заставу можливе лише на майно платника-боржника та до правовідносин що склалися між сторонами, не можуть застосовуватись норми Податкового кодексу України в частині питання податкової застави.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.11.2021 позов задоволено повністю.

Припинено податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 26.08.2020, номер запису про обтяження: 41790065, на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16, виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.07.2020, а саме, нежилих приміщень паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., який знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4 (чотири), що складаються з: паркінг: 706,5 кв.м.; приміщення охорони: 14,5 кв.м.; туалет: 2,3 кв.м.; туалет: 2,1 кв.м.; підсобне приміщення: 8,8 кв.м.; кладовка: 4,7 кв.м.; кладовка: 8,9 кв.м.; щитова: 14,7 кв.м.; приміщення пожежного гасіння: 15,2 кв.м.; склад: 15,4 кв.м.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області (Ідентифікаційний код ВП: 44069166) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису щодо встановлення обтяження 26.08.2020, номер запису про обтяження: 41790065, на підставі акту опису майна №31/15-32-53-09-16, виданого Головним управлінням ДПС в Одеській області 13.07.2020, а саме, нежилих приміщень паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., який знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4 (чотири), що складаються з: паркінг: 706,5 кв.м.; приміщення охорони: 14,5 кв.м.; туалет: 2,3 кв.м.; туалет: 2,1 кв.м.; підсобне приміщення. 8,8 кв.м., кладовка: 4,7 кв.м.; кладовка: 8,9 кв.м.; щитова: 14,7 кв.м.; приміщення пожежного гасіння: 15,2 кв.м.; склад: 15,4 кв.м.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» 2270,00 грн судового збору.

Обґрунтування рішення суду першої інстанції.

Судом зазначено, оскільки спірне майно не належить боржнику ТОВ «Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС», а є правомірно набутою власністю позивача таке майно не може бути використане податковим органом в якості засобу погашення податкового боргу ТОВ «Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС», із чого суд не вбачає доцільність та правомірність подальшого перебування майна позивача під податковою заставою.

Також судом зазначено, що саме право податкової застави контролюючого органу виникає в момент виникнення податкового боргу. Однак, задля реалізації цього права податкова має його зареєструвати у відповідному порядку. Тоді як арешт виконавцем було зареєстровано 12.06.2020, податкова застава зареєстрована відповідачем пізніше 26.08.2020. Наразі, ні на момент реєстрації арешту, податкової застави, ні на час розгляду даної справи, чинне законодавство не встановлювало та не встановлює для податкової застави вищого пріоритету по відношенню до обтяження у вигляді арешту, що було зареєстровано раніше за податкову заставу, ще й з врахуванням того, що на момент реєстрації податкової застави тривав (до моменту реалізації виконавцем спірного майна) накладений виконавцем арешт.

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 29.11.2021 по справі №916/2016/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Глорія» відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

Скаржник зазначає, що були проведенні торги на майно, яке належало ТОВ «Компанія Еліткомсервіс» ( ) та відповідно власником їх стало ТОВ «Фінансова компанія Глорія».

Відповідач звертає увагу, що на майно, яке належало ТОВ «Компанія Еліткомсервіс» складено акта опису майна у податкову заставу №31/15-32-53-09-16 від 13.07.2020 року та рішення про опис майна у податкову заставу ТОВ «Компанія Еліткомсервіс» ( ) у зв`язку з наявності податкового боргу.

Скаржник з посиланням на ст. 93 ПКУ, зазначає, що у контролюючого органу відсутні правові підстави для припинення податкової застави нерухомого майна.

Позиція іншої сторони:

15.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що судом першої інстанції оскаржуване судове рішення було прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду (у складі головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Богатиря К.В., Бєляновського В.В.) від 31.01.2022 відкрито апеляційне провадження.

Призначено справу № 916/2016/21 до розгляду на 09.03.2022 о 13:50 год.

28.02.2022, враховуючи наявну загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду та працівників суду, та на підставі рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду видано наказ Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного часу №6-ОД, яким, зокрема:

- зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України;

- рекомендовано учасникам справи утриматися від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням засобів електронного зв`язку (підсистеми «Електронний суд», офіційної електронної пошти суду).

У зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Вищої Ради Правосуддя від 17.02.2022 №137/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», розпорядженням керівника апарату суду № 421 від 21.03.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Аленін О.Ю., Богатир К.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2022 прийнято справу № 916/2016/21 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Богатир К.В.

Запропоновано учасникам справи подати до Південно-західного апеляційного господарського суду письмову згоду на розгляд даної справи без їх участі.

Роз`яснено учасникам справи, що у випадку відсутності письмової згоди всіх учасників справи на розгляд даної справи без їх участі, про дату, час та місце проведення судового засідання, буде повідомлено додатково, після закінчення строку, на який в Україні введено воєнний стан та/або усунення обставин, що зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Наказом Голови Південно-західного апеляційного господарського суду «Про особливий режим роботи Південно-західного апеляційного господарського суду» № 10-ОД від 13.05.2022, зокрема, визнано таким, що втратив чинність наказ № 6-ОД від 28.02.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи № 916/2016/21 відбудеться 30.06.2022 о 14:00 год.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

У судове засідання, призначене на 30.06.2022, з`явились представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» та Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України.

Представник Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» у судовому засіданні висловився проти вимог апеляційної скарги, просив су апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

На підставі наказу Господарського суду Одеської області від 17.12.2018 про стягнення з ТОВ «Еліткомсервіс» на користь ТОВ «Одесагаз-Постачання» 1818834,54 грн заборгованості, Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. 12.06.2020 винесено постанову ВП №61330902 про накладення арешту на нерухоме майно божника - ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс», а саме на нежилі приміщення паркінгу, реєстраційний/кадастровий номер 17681112, за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул. Маловського, буд 4.

Згідно Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 30.04.2021 №255194310 на майно - паркінг за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул. Маловського, буд 4, 12.06.2020 було зареєстровано обтяження арешт на підставі постанови Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. від 12.06.2020 ВП №61330902 про арешт майна боржника.

У справі наявні складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. акт про проведені електронні торги від 29.04.2021 та протокол проведення електронних торгів №534321 від 14.04.2021, відповідно до якого відбулася реалізація майна, що належало ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс», арештованого на підставі постанови №61330902 від 12.06.2020 приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В.

За придбане майно позивач повністю розрахувався, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями №1192 від 23.04.2021, №1193 від 26.04.2021, №1195 від 28.04.2021.

Приватним нотаріусом 30.04.2021р. посвідчено позивачу право власності на спірне майно, про що видано відповідне свідоцтво.

Також право власності позивача на нежилі приміщення паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 4, підтверджується Витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2021 №255192218.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. від 11.05.2021 ВП №613309902 на підставі акту про проведені електронні торги від 29.04.2021 №613309902 знято арешт з вищевказаних нежилих приміщень.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №255192783 від 30.04.2021р. на нежилі приміщення паркінгу, загальною площею 793,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, 4, 26.08.2020р. зареєстровано податкову заставу на користь ГУ ДПС в Одеській області, боржник ТОВ Компанія Еліткомсервіс.

18.05.2021 позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про звільнення спірного майна з-під податкової застави та виключення його з відповідних державних реєстрів, на що отримав відмову листом №17854/6/15-32-13-06-05 від 18.06.2021, з посиланням на відсутність підстав для звільнення майна з податкової застави за адресою: місто Одеса, вулиця Маловського, будинок №4, у зв`язку із наявністю податкової заборгованості ТОВ Компанія ЕЛІТКОМСЕРВІС перед бюджетом.

Також, 18.05.2021 позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із адвокатським запитом, де просив надати копії всіх документів, які стосуються передачі в податкову заставу спірного майна. У відповідь на адвокатський запит відповідач надіслав позивачу лист №14574/6/15-32-13-06-05 від 24.05.2021, до якого було додано копію Акту опису майна №31/15-32-53-09-16 від 13.07.2020 та копію рішення про опис майна у податкову заставу.

Джерела права та позиція Південно західного апеляційного господарського суду.

Предметом спору у цій справі є усунення перешкод у користуванні майном шляхом припинення податкової застави, зокрема на підставі статті 391 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Статтею 93 Податкового Кодексу України визначено підстави звільнення майна з податкової застави.

Згідно із пунктом 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 Податкового кодексу України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Із аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їхнього проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином.

Ураховуючи той факт, що на час прийняття судового рішення у цій справі судом першої інстанції майно реалізовано і право власності на це майно набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» на підставі правочину (придбане на електронних торгах), то має місце спір про право з цією особою, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме цієї особи.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом частин четвертої-шостої статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Відповідно до пунктів 7, 8 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, визначено, що не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Як встановлено судовою колегією та вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» є добросовісним набувачем спірного майна, право на яке набуто ним за результатами електронних торгів в рамках виконавчого провадження.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про визнання в установленому порядку результатів торгів, які відбулись 14.04.2021 та на яких позивач придбав майно, про захист права на яке заявлено останнім позов у цій справі, недійсними. Тобто, правочин купівлі-продажу спірного майна позивачем є правомірним, оскільки інше не встановлено законом або судом.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №924/1220/17.

Таким чином, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Судова колегія, урахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази дійшло висновку, що обраний Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» спосіб захисту є належним та власник майна має право вимагати усунення перешкод права розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим заперечення апеляційної скарги в цій частині не приймаються судовою колегією.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду, що позивачем обрано єдиний належний спосіб захисту порушеного права, а саме шляхом припинення податкової застави, а тому у відповідності до вказаних положень законодавства, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Як встановлено судами, реалізоване нерухоме майно на електронних торгах знаходиться у податковій заставі у зв`язку із наявністю податкового боргу у ТОВ «Еліткомсервіс», якому майно належало до торгів.

На момент розгляду цієї справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» є власником майна, придбаного на електронних торгах і право власності на це майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.(Том 1 а.с. 26).

Матеріали справи не містять і судом не встановлено, що були оскаржені будь-які дії позивача пов`язані із набуттям права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глорія» на майно, придбане на прилюдних торгах з будь-яких міркувань, в тому числі щодо обмеження права користування або розпорядження власним майном.

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм Цивільного кодексу, Закону України «Про виконавче провадження», особа, що придбала майно на електронних торгах, стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).

Щодо посилання скаржника на статтю 93 ПКУ, відповідно до якої у контролюючого органу відсутні правові підстави для припинення податкової застави нерухомого майна, судова колегія зазначає наступне.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (пп.88.1., 88.2. ст.88, пп.89.3., 89.8. ст.89 ПКУ).

Згідно п.90.1. ст.90 ПКУ пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Отже, саме право податкової застави контролюючого органу виникає в момент виникнення податкового боргу. Однак, задля реалізації цього права податкова має його зареєструвати у відповідному порядку. Тоді як арешт виконавцем було зареєстровано 12.06.2020, податкова застава зареєстрована відповідачем пізніше 26.08.2020. Наразі, ні на момент реєстрації арешту, податкової застави, ні на час розгляду даної справи, чинне законодавство не встановлювало та не встановлює для податкової застави вищого пріоритету по відношенню до обтяження у вигляді арешту, що було зареєстровано раніше за податкову заставу, ще й з врахуванням того, що на момент реєстрації податкової застави тривав (до моменту реалізації виконавцем спірного майна) накладений виконавцем арешт.

На теперішній час ст.93 ПКУ визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті (п.93.1., 93.2. ПКУ).

Між тим, дані положення ПКУ встановлюють підстави лише для звільнення з податкової застави майна боржника, яким позивач не є. Тобто, положення ст.93 ПКУ на спірні правовідносини не розповсюджуються та застосуванню не підлягають.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що з одного боку позивач придбавши майно з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження не може належним чином реалізувати права власника, а з іншого, майно, яке перебуває в податковій заставі, не може бути спрямоване на погашення боргу боржника (в даному випадку ТОВ «Еліткомсервіс»). Тобто, жодна особа не може вчинити дій щодо розпорядження цим майном.

Судом встановлено, що в Податковому кодексі не передбачено право нового власника нерухомого майна щодо автоматичного звільнення майна з податкової застави придбаного ним на прилюдних торгах у виконавчому провадженні. Прямо це питання також не регулюється будь-якими іншими нормами законодавства України.

Відповідно до частини десятої статті 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону).

Апеляційний суд враховує, що подібні правовідносини регулює статті 28 Закону України «Про заставу», відповідно до якої застава припиняється у разі примусового продажу заставленого майна, та ст.17 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

З правового аналізу змісту правовідносин сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі правовідносини подібні за своїм змістом до відносин, які регулюються Законами України «Про заставу» та «Про іпотеку», а тому наявні правові підстави для застосування аналогії закону.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, судова колегія враховує правову позицію викладену Верховним судом у постанові від 19.09.2019 у справі №906/1063/18.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не спростував висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

Таким чином, господарський суд Одеської області всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни, із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 29.11.2021 у справі № 916/2016/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.07.2022.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.