ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

23 червня 2022 року Справа № 903/194/22

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі

за позовом Селянського (фермерського) господарства Хлібороб

до відповідачів:

1) Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області

2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Андріяш Н. В., адвокат, ордер серія АС № 1033827 від 11.02.2022;

від відповідача-1: н/з;

від відповідача-2: Кушнікова К.М., довіреність № 0-3-0.62-4/62-22 від 04.01.2022;

від 3-х осіб: Джус Т. В., ордер серія АС № 1037314 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037315 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037317 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037316 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037318 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037319 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037320 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037321 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037322 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037323 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037324 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037325 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037326 від 11.04.2022; ордер серія АС №1037327 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037328 від 11.04.2022; ордер серія АС № 1037305 від 11.04.2022.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ували.

В с т а н о в и в:

позивач - Селянського (фермерського) господарства Хлібороб звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в якому просить:

1) визнати недійсними рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме:

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/300;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/306;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/337 ;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/3374;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/355;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року № 11/356;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/362;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/378;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/470;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/471;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/773;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/474;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року № 11/3509;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/526;

- рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 червня 2021 року №11/535.

2) Визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:1564; :05:000:1563; :05:000:1571; :05:000:1570; :05:000:1569; :05:000:1568; :05:000:1567; :05:000:1566; :05:000:1573; :05:000:1574; :05:000:1575; :05:000:1576; :05:000:1577; :05:000:1578; :05:000:1579; :05:000:158.

3) Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку площею 14, 7 га, кадастровий номер :05:000:1250 та земельну ділянку площею 15,9 га з кадастровим номером :05:000:1251 з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташовані на території села Маньків Холопичівської сільської ради шляхом поновлення Запису в Поземельній книзі.

При обґрунтуванні позовних вимог вказує, що земельні ділянки, з кадастровими номерами :05:000:1250, :05:000:1251 були зараховані до земель комунальної власності зі зміною цільового призначення, що підтверджується рішенням Затурцівської сільської ради № 11/38 від 23.06.2021 Про зарахування земельної ділянки до земель комунальної власності територіальної громади зі зміною цільового призначення, яке рішенням Господарського суду Волинської області від 19.10.2021 по справі № 903/662/21 (набрало законної сили 18.10.2021) визнано недійсним, чим відновлено право позивача на постійне користування вказаними земельними ділянками. Однак на тій же сесії було прийнято ряд рішень Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 15 громадянам. Як наслідок, було проведено поділ земельних ділянок, з кадастровими номерами :05:000:1250, :05:000:1251 на 16 нових земельних ділянок з присвоєнням ним кадастрових номерів. Вважає такі дії Затурцівської сільської ради у вигляді прийняття зазначених рішень недобросовісними, що свідчать про порушення відповідачем норм ст. 19 Конституції України та бажання в будь-який спосіб позбавити Селянське (фермерське) господарство Хлібороб права на земельну ділянку. Стверджує, що Селянське (фермерське) господарство Хлібороб є законним користувачем земельної ділянки площею 14,7 га кадастровий номер :05:000:1250 та земельної ділянки площею 15,9 га кадастровий номер :05:000:1251.

Ухвалою суду від 23.03.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.04.2022, у задоволенні заяви про зменшення розміру судового збору відмовлено; зобов`язано позивача в строк до закінчення воєнного стану здійснити доплату судового збору на суму 4962,00 грн; запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзиви.

06.04.2022 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки даний позов є безпідставним, а доводи необґрунтованими з підстав наведених у відзиві.

07.04.2022 через відділ документального забезпечення та контролю подано 15 заяв про залучення до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1, а саме: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_11 (с.Маньків, Локачинський район, Волинська область, 45522, РНОКПП НОМЕР_11 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_12 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_13 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_14 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_15 ), оскільки рішення у даній справі безпосередньо впливає на їхні права, свободи та інтереси, оскільки оскаржуваними рішення дані особи отримали дозвіл на розробку проекту землеустрою.

11.04.2022 відповідач-2 через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та відкладення підготовчого засідання на іншу дату. При обґрунтуванні клопотання вказує, що у зв`язку із веденням воєнного стану в Україні Держгеокадастром здійснено заходи з метою збереження відомостей Державного земельного кадастру шляхом припинення функціонування програмного забезпечення Державного земельного кадастру та блокування доступу до Державного земельного кадастру всім користувачам, в тому числі і державним кадастровим реєстраторам. Враховуючи дані обставини відповідач-2 немає технічної можливості надати відзив на позовну заяву, оскільки предмет спору стосується безпосередньо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, інформацію з якого отримати неможливо.

Ухвалою суду від 12.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 9-3-0.6-870/2-22 від 11.04.2022 про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву за безпідставністю.

Ухвалою суду від 12.04.2022 залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; повідомлено сторони та третіх осіб про те, що підготовче засідання відбудеться 24.05.2022.

19.04.2022 відповідач-2 подав відзив на позовну заяву № 0-3-0.6-1240/2-22 від 18.05.2022 в якому просить поновити пропущений строк для подання відзиву та відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Додатково у судовому засіданні повідомила, що Державний земельного кадастр запрацював тільки 20.05.2022, крім того Головне управління Держгеокадастру у Волинській області знаходилося у простої, через воєнний стан.

22.04.2022 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подали пояснення в яких просять закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, при цьому вказують, що згідно рішення Затурцівської сільської ради №11/470, № 11/334 від 23.06.2021 року, сільська рада надала ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі виданих дозволів, проектною організацією було виготовлено відповідні проекти землеустрою, які затверджені рішенням Затурцівської сільської ради №14/124, № 14/130 від 22.07.2021. На підставі даних документів, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:05:000:1577 та :05:000:1577 відповідно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №271608538, № 271608490 від 22.08.2021. Згідно даних витягів, державна реєстрація права власності була проведена 17.08.2021 року. Звертають увагу суду на те, що вирішуючи даний спір суд повинен врахувати, що в даному випадку вирішується питання щодо належної ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , на праві власності, земельні ділянки, а тому скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :05:000:1576 та поновлення запису про земельні ділянки кадастровий номер :05:000:1250 та кадастровий номер :05:000:1251, порушить їх майнові права на дану нерухомість, а тому вирішення даного спору не може здійснюватися в межах господарського судочинства.

22.04.2022 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, при обґрунтуванні клопотання вказує, що земельна ділянка площею 14, 7 га, кадастровий номер :05:000:1250 та земельна ділянка площею 15,9 га з кадастровим номером :05:000:1251, право постійного користування якими було припинено у зв`язку з смертю гр. ОСОБА_17 , якому вони надавались, були поділені та передані у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які уже оформили за собою право власності.

Враховуючи позовні вимоги ФГ «Хлібороб» щодо визнання недійсними рішень Затурцівської сільської ради, на підставі яких громадяни оформили за собою право власності на землю та скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, позов по суті стосується оспорювання права власності фізичних осіб на надані їм земельні ділянки. Звертає увагу суду на те, що спір у справі стосується захисту цивільного права та є приватноправовим і за суб`єктним складом має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичних осіб - власників відповідних земельних ділянок. А тому з огляду на характер спірних правовідносин, необхідного складу відповідачів та заявлені вимоги, вважає, що позов у даній справі не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

19.05.2022 відповідач-2 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву № 0-3-0.6-1240/2-22 від 18.05.2022 в якому просить поновити строк для подання відзиву та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.05.2022 поновлено пропущений процесуальний строк відповідачу -2 на подання відзиву; відзив Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 0-3-0.6-1240/2-22 від 18.05.2022 залишено без руху; надано відповідачу-2 строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліку, а саме: подати суду докази надіслання відзиву всім учасникам справи; запропоновано сторонам надати письмові пояснення щодо клопотання третіх осіб про закриття провадження у справі; повідомлено сторони та третіх осіб про те, що підготовче засідання відбудеться 14.06.2022.

01.06.2022 відповідач-2 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення № 9-3-0.6-1370/2-22 від 31.05.2022 в якому просить відмовити в задоволенні позову. Дане пояснення з додатками приєднано до матеріалів справи.

13.06.2022 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 через відділ документального забезпечення та контролю подали клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме - копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

14.06.2022 відповідач-1 подав повторне клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 231 ГПК України. дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

14.06.2022 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав письмові заперечення на клопотання про закриття провадження у справі в яких вказує, що позов був пред`явлений до двох відповідачів - Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району та Головного Управління Держгеокадастру у Волинській області. В ході розгляду даного судового спору до участі в розгляді справи було залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ряд фізичних осіб. Звертає увагу суду, що сторонами у судовому процесі є позивач та відповідач, а треті особи не мають процесуального статусу сторони у справі. Вказує, що предметом даного судового спору є рішення Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Саме по собі рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної не створює жодних обов`язків ні для фізичної особи заявника, ні для суб`єкта владних повноважень, яке не є підставою виникнення в особи права власності на земельну ділянку. Підставою виникнення права власності є рішення про затвердження проекту землеустрою та про надання у власність особі земельної ділянки за наслідками виготовлення проекту землеустрою та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. В даному випадку право власності третіх осіб виникло не на підставі спірного рішення Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. а на підставі прийнятих в подальшому рішень Про затвердження проекту ділянки. Дане заперечення приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.06.2022 оголошено перерву до 23.06.2022.

17.06.2022 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав додаткові пояснення № 426/01-15 від 15.06.2022 в яких вказує, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності визначено нормами ст. 118 Земельного кодексу України відповідно до якої передача земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає послідовні стадії: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Вказує, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними та спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Відповідно, отримавши рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» у фізичних осіб, яким ці дозволи були надані, виник законний інтерес і правомірне очікування на завершення оформлення права власності на земельну ділянку, який також підлягає захисту. Звертає увагу суду, що хоча третя особа не є стороною спору, але в разі, коли на підставі оскаржуваного рішення в неї виникає правомірне очікування щодо отримання земельної ділянки у власність (набуття права), то відповідний спір повинен розглядатися за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Дане пояснення з додатками приєднано до матеріалів справи.

23.06.2022 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про розгляд справи без участі його представника, вказав, що клопотання про закриття провадження у справі підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні 23.06.2022 представник позивача заперечила проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, представник відповідача-2 та третіх осіб підтримали клопотання про закриття провадження у справі.

Щодо клопотань про закриття провадження у справі суд зазначає таке.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. п. 6, 10, 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити у спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Поряд із цим, правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Частинами 2-3 ст. 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та ст. ст. 118, 122 ЗК України.

Правовий аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсними рішення Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третім особам у справі; визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку площею 14, 7 га, кадастровий номер :05:000:1250 та земельну ділянку площею 15,9 га з кадастровим номером :05:000:1251 з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташовані на території села Маньків Холопичівської сільської ради шляхом поновлення Запису в Поземельній книзі.

Як зазначено в постанові Верховного суду України № 461/2132/17 від 25.04.2018, дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування. Однак надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод.

У постанові від 19.02.2020 по справі №807/807/15 Велика Палата Верховного Суду вказала, що "якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів".

У постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №911/4111/16 та №911/4144/16 містяться правові висновки про те, що: справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

На думку суду, однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

За даних обставин, зважаючи на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсними рішень, якими надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичним особам, які в подальшому оформили право власності на дані земельні ділянки, що підтверджено витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, суд погоджується з доводами відповідача-1 та третіх осіб про те, що даний спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цих фізичних осіб. Фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права третіх осіб (зокрема, законного інтересу і правомірного очікування на завершення оформлення права власності на земельну ділянку, який також підлягає захисту), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. Інші вимоги про скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії є похідними та залежать від задоволення первісної вимоги вже до фактично нових власників.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 ГПК України).

Пунктом 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України передбачено право суду результатами підготовчого засідання постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, суд вважає за доцільне закрити провадження у даній на підставі п. 1 ч.1 ст. 231 ГПК України та роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 185, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

1. Клопотання відповідача-1 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі № 903/194/22 за позовом Селянського (фермерського) господарства Хлібороб до Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 28.06.2022.

Суддя А. С. Вороняк