ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Черкаси справа № 925/342/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності,62

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ТМС", м.Черкаси, вул.Квіткова,4

про стягнення 136600,00 грн штрафних санкцій

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Касьян Л.Л. - за довіреністю - в режимі ВКЗ;

від відповідача: участі не брав.

АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до ТОВ "Компанія ТМС" з вимогою про стягнення 136600,00 грн штрафних санкцій (з них: 122940,00 грн пені, 13660,00 грн штрафу) за порушення умов договору поставки від 22.04.2020 №202, та про відшкодування судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Короткий опис руху справи:

Ухвалами суду: від 27.04.2022 - відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17.05.2022; від 17.05.2022 - розгляд справи відкладено на 09.06.2022 з огляду на відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання; від 09.06.2022 - розгляд справи відкладено на 27.06.2022.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату час та місце проведення цього засідання. Однак ухвала суду, направлена останньому за адресою місцезнаходження особи, зареєстрованою у встановленому законом порядку (зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а також за адресою його кінцевого бенефеціарного власника (контролера) Андріанова О.В. - повернута поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Для забезпечення прав відповідача бути поінформованим про час і місце проведення судового засідання інформацію про його виклик було розміщено на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади.

Відповідно до ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань": в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про (…) місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відмітку пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" суд оцінює як "відсутність особи за адресою", оскільки така особа була відсутня у момент доставки їй поштового повідомлення особисто листоношею та оскільки надалі (протягом установленого законом 5-ти денного строку його зберігання у поштовому відділенні) така особа не отримала поштове відправлення суду з власної волі.

Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду - не повідомив.

Явка учасника учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Інших доказів не подано.

За результатами судового розгляду судом в засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

22.04.2020 за результатами проведеного тендеру на закупівлю товару між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ТМС" (постачальник за договором, відповідач, боржник) та Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець за договором, позивач, кредитор) укладено договір поставки №202 (далі - договір, а.с.5-11) згідно з яким:

1.1. З метою здійснення господарської діяльності постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в специфікаціях (додатках) до договору (далі - "товар"), які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором;

2.1. Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в специфікаціях (додатках) до цього договору;

2.2. У специфікаціях (додатках) до договору зазначаються також такі відомості про товар: повне найменування товару; код товару згідно з УКТ ЗЕД; виробник, країна походження товару; одиниця виміру товару; кількість кожного найменування (сорту, виду) товару; загальна кількість товару; якісні характеристики товару (посилання на ГОСТ, ТУ, ДСТУ тощо); технічні характеристики товару (посилання на ГОСТ, ТУ, ДСТУ, технічну документацію тощо); ціна кожного найменування (сорту, виду) товару; загальна кількість товару; комплектність, фасування товару (при необхідності); позначення змісту та способу нанесення маркування на товар; порядок оплати та форма розрахунків; умови поставки товару. За згодою сторін в специфікаціях (додатках) до договору можуть бути вказані також і інші відомості про товар;

3.1 Постачальник зобов`язується поставити покупцю товар способом і на умовах, зазначених в специфікаціях (додатках) до цього договору. Умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2010";

3.8. Зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються повністю виконаними на момент підписання сторонами договору акту приймання-передачі товару за кількістю та якістю;

3.10. Постачальник зобов`язується поставити товар покупцю у строки, визначені в специфікації до цього договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця товару належної якості;

3.11. Дата поставки товару визначається в специфікаціях до договору;

4.6. Порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами у специфікаціях (додатках) до цього договору. Додатково сторони погодили, що покупець має право відтермінувати сплату за товар у випадках, передбачених п.4.7 договору, при цьому таке одностороннє відтермінування не буде вважатися порушенням умов договору;

11.2 У разі порушення термінів поставки товару покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару;

11.4. Штрафні санкції не звільняють постачальника від виконання зобов`язань за цим договором;

13.1. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині гарантійних зобов`язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар;

15.3. Укладення додаткових угод, додатків, змін, доповнень, актів та інших документів до договору або на виконання цього договору, обмін листами, повідомленнями, іншими документами між сторонами здійснюється: шляхом оформлення таких документів в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису, що відбиває як відбиток підпису, так і відбиток печатки сторони; шляхом оформлення таких документів на паперовому носії. Оформлення документів в паперовому вигляді (як тільки в паперовому, так і паралельно з оформленням електронних документів) здійснюється виключно за згодою сторін;

15.6. Належним чином оформлені зміни, доповнення, додатки, специфікації до договору є його невід`ємною частиною;

15.7. Невід`ємними частинами договору є: додаток 1 персональна відповідальність до договору.

18.05.2020 сторонами підписано протокол розбіжностей та протокол узгодження розбіжностей до договору (а.с.12-19).

30.12.2020 сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с.20) до договору, якою пункти 4.7.1 та 13.1 викладено в новій редакції. Зокрема, пунктом 13.1 термін дії договору продовжено до 31.12.2022.

06.05.2021 сторонами підписано специфікацію №2 (а.с.21) до договору, в якій (в тому числі) зазначено наступні відомості:

- повне найменування товару - барабан привідний;

- код товару згідно УКТ ЗЕД 8431;

- ГОСТ, ТУ, характеристики, каталожні номери, та ін. номенклатура, асортимент, марка, вид, сорт, якісні характеристики - 4655.00.000СБ;

- кількість - 2 штуки;

- термін поставки товару - протягом 60 календарних днів з дати відкриття акредитиву. Датою поставки вважається дата, вказана в акті приймання-передачі товару, як дата поставки товару;

- ціна без ПДВ - 56916,67 грн;

- сума без ПДВ - 113833,34 грн;

- умови поставки товару - DDP м.Марганець склад АТ "Марганецький ГЗК" згідно з Правилами "Інкотермс 2010";

- порядок оплати та форма розрахунків: оплата товару, що поставляється згідно з цією специфікацією здійснюється у формі безвідкличного документарного акредитива. Сума акредитива - 136600,00 грн з ПДВ (п.5.1) ; строк дії акредитива - 80 (вісімдесят) календарних днів (п.5.2); банк-емітент (банк покупця): АБ "Південний" в м.Одеса, МФО 328209, SWIFT: PIVDUA22 або АТ "Банк Кредит Дніпро" в м.Київ, МФО 305749, SWIFT: CRDEUA2N (п.5.3); авізуючий банк (банк постачальника): АТ КБ "Приватбанк" в м.Дніпро, МФО 305299, SWIFT: PBANUA2X (п.5.4); виконуючий банк АБ "Південний" в м.Одеса, МФО 328209, SWIFT: PIVDUA22 або АТ "Банк Кредит Дніпро" в м.Київ, МФО 305749, SWIFT: CRDEUA2N (п.5.5);

оплата за акредитивом здійснюється шляхом платежу з відстроченням, що складає 10 календарних днів від дати підписання акту приймання-передачі товару представниками постачальника (бенефіціара) та покупця (апліканта) або від дати надання документів до виконуючого банку /.../ (п.5.6);

для отримання оплати за акредитивом постачальник повинен надати у виконуючий банк наступні документи у відповідності з умовами акредитиву: рахунок-фактура, виписаний постачальником на ім`я покупця - 1 екз. (оригінал); акт приймання-передачі товару по кількості та якості із зазначенням дати підписання та фактичної дати поставки товару, підписаний з боку покупця та з боку постачальника, завірений печатками сторін із зазначенням персональної відповідальності осіб, що підписали акт з боку АТ "Марганецький ГЗК" (покупця) - 1 екз. (оригінал); документ про якість товару, виданий виробником товару - 1 екз. (копія) (п.5.7);

строк пред`явлення документів до виконуючого банку - не пізніше 10 календарних днів від дати підписання акту приймання-передачі товару, але в межах строку дії акредитива (п.5.11);

сторони визначили наступні електронні адреси для повідомлень про відкриття акредитива, розбіжності документів за умовами акредитива, про зміни умов акредитива: з боку постачальника: ; з боку покупця: , , ;

приймання товару по кількості та якості проводиться на складі покупця (п.8).

27.05.2021 позивачем на адресу відповідача направлено письмову заявку №2084/5 (а.с.22) на поставку у строк до 24.07.2021 товару по специфікації від 06.05.2021 №2 до договору та повідомлено останнього про відкриття 25.05.2021 подільного акредитиву №600U/UAH/7523 із терміном дії до 13.08.2021 на загальну суму 136600,00 грн під виготовлення барабана привідного стандарт 4655.00.000СБ.

Відповідно до договору, умови поставки товару: DDP м.Марганець склад АТ "Марганецький ГЗК" згідно з Правилами "Інкотермс 2010".

Однак відповідач (як постачальник) взятих на себе зобов`язань за договором, а саме поставки барабану привідного 4655.00.000СБ в кількості 2 штуки на суму 136600,00 грн з ПДВ у строк до 24.07.2021 не виконав.

22.11.2021 позивачем на адресу відповідача направлено претензію №4746/1 (а.с.23) про сплату у 10-денний термін пені та штрафу за несвоєчасну поставку товару у розмірі 93571,00 грн, шляхом перерахування за значених грошових коштів на розрахунковий рахунок АТ "Марганецький ГЗК", яку відповідачем залишено без відповіді та належного реагування.

Позивач у позовній заяві від 14.04.2022 №952/1 (а.с.1 т.1) та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали повністю і пояснили, що

22.04.2020 між АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та ТОВ "Компанія МТС" укладено договір поставки №202 товару (барабан приводний в кількості 2 одиниць) загальною вартістю 136600,00 грн, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві товар, а покупець - прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку та на умовах, передбачених договором;

позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, відкривши 25.05.2021 на користь відповідача акредитив на суму 136600,00 грн, про що останнього було повідомлено листом від 27.05.2021 №2084/5, у той час, як відповідач у строк до 24.07.2021, як і станом на день звернення до суду, обов`язок з поставки передбаченого специфікацією від 06.05.2021 №2 товару не виконав;

розмір штрафних санкцій за порушення відповідачем договірних зобов`язань становить 136600,00 грн, з них: 122940,00 грн пені та 13660,00 грн штрафу.

Вказані обставини стали підставою для звернення АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення санкцій.

Відповідач вимоги не спростував. Доказів належного виконання умов договору не представив. Пропозицій по врегулюванню спору не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим - приписи частини 1 ст. 236 ГПК України.

Позивач та відповідач у справі є самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 27).

За результатами відкритого тендеру на закупівлю товару, відповідно до укладеного між сторонами договору поставки від 22.04.2020 №202 ТОВ "Компанія ТМС" (відповідач у справі, постачальник за договором, боржник) зобов`язався передати у власність АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець за договором, позивач у справі, кредитор, стягувач) товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент, марка, вид, сорт), кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД вказані у специфікаціях (додатках) до договору (далі - товар), які є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором (п.1.1).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки продукції промислового призначення, що охоплюється приписами гл. 54 ЦК України.

Згідно ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно пунктами 3.10, 3.11 договору, постачальник здійснює поставку товару в строки обумовлені в специфікації до договору.

06.05.2021 сторонами підписано специфікацію №2 до договору, якою обумовлено що: вартість товару (барабани привідні в кількості 2 штуки) вартістю 136600,00 грн (з ПДВ); термін поставки товару - протягом 60 календарних днів з дати відкриття акредитиву; оплата товару, що поставляється згідно з цією специфікацією, здійснюється у формі безвідкличного документарного акредитива (п.5); сума акредитива становить 136600,00 грн з ПДВ (п.5.1).

25.05.2021 відкрито акредитив №600U/UAH/7523 на суму 136600,00 грн.

Отже, товар по специфікації відповідач повинен був поставити у строк до 24.07.2021 (включно).

27.05.2021 позивачем на адресу відповідача направлено письмову заявку №2084/5 на поставку товару у строк до 24.07.2021 по специфікації до договору, яку останнім залишено без належного реагування.

Відповідно до договору, умови поставки товару: DDP м.Марганець склад АТ "Марганецький ГЗК" згідно з Правилами "Інкотермс 2010".

Отже, постачальник повинен був виконати взяті на себе зобов`язання по договору, а саме поставити барабани привідні стандарту 4655.00.000СБ у кількості 2 штук на суму 136600,00 грн з ПДВ у строк до 24.07.2021, однак станом на 13.04.2022 поставки не здійснив, термін прострочення поставки становить 263 дні.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання щодо поставки товару у визначений договором строк не доведено.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки укладено у письмовій формі.

Пунктом 11.2 договору передбачено, що у разі порушення термінів поставки товару за цим договором покупець має право стягнути з постачальника пеню у розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

З урахуванням вищенаведених умов договору, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 122940,00 грн пені та 13660,00 грн штрафу за порушення строків поставки товару.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Оскільки нарахування пені здійснено за порушення відповідачем не грошового зобов`язання, то слід дійти висновку, що нарахування неустойки в розмірі 0,5% від вартості непоставленого товару не суперечить вимогам чинного господарського законодавства та умовам договору.

З урахуванням викладеного, приписів ст. 77 ГПК України про допустимість доказів, ст. 78 ГПК України про достовірність доказів, ст. 79 ГПК України про вірогідність доказів вимога позивача про стягнення з відповідача 122940,00 грн пені підлягає до задоволення. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача за вказаний ним період прострочення поставки товару є вірним і відповідачем не оспорюється.

Враховуючи прострочення відповідачем поставки товару понад 10 календарних днів, то нарахування позивачем штрафу (як одноразове стягнення у відсотках до вартості невиконаного зобов`язання) є обґрунтованим, а тому з відповідача підлягає стягненню також 13660,00 грн штрафу.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача за вказаний ним період прострочення оплати є вірним і відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата санкцій відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку.

Відповідачем доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення санкцій - не надано.

За вказаних обставин, суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому позов підлягає до задоволення.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 2481,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ТМС" (м.Черкаси, вул.Квіткова,4, ), номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-

збагачувальний комбінат" (Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності,62, ), номер рахунку в банку невідомий

122940,00 грн пені, 13660,00 грн штрафу та 2481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 29.06.2022.

Суддя Г.М.Скиба