ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022м. ДніпроСправа № 904/597/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Цехаве Протеїн м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Курс 2м м. Дніпро

про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 64380грн., 3%річних в розмірі 1931грн., інфляційної складової в розмірі 6447грн.87коп.

Без представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Цехаве Протеїн звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю Курс 2м з позовом про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 64380грн., 3%річних в розмірі 1931грн., інфляційної складової в розмірі 6447грн.87коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з передачі у власність позивача лічильника газу ультразвукового G 250 A1 Dn 150 0,7 на підставі укладеного в спрощеній формі договору купівлі-продажу від 10.02.2021.

Позивач зазначає, що між сторонами був укладений купівлі-продажу в спрощений спосіб шляхом виставлення відповідачем рахунку №45 від 05.02.2021 на суму 64380грн. та сплатою позивачем суми в розмірі 64380грн. згідно з платіжним дорученням №378 від 10.02.2021.

Позивач вказує, що листом №81 від 21.12.2021 відповідач повідомив його про знаходження лічильника газу Курс-01 G 250 A1 в роботі та направлення лічильника на адресу позивача до 31.01.2022. Відповідач також зобов`язувався повернути кошти позивачу, якщо лічильник не буде відвантажений на адресу підприємства.

Позивач зазначає, що на адресу відповідача направлявся лист-вимога №16/22 від 01.02.2022 про повернення суми попередньої оплати, оскільки товар не був переданий відповідачем.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків повернення попередньої оплати позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 1931грн. за період з 11.02.2021 по 11.02.2022 та інфляційну складову в розмірі 6447грн.87коп. за період лютий 2021року січень 2022року.

Позивач також повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем вже понесені витрати у розмірі 15000грн., орієнтовний розмір остаточних витрат на професійну правничу допомогу за цим позовом становить 30000грн. Остаточний розмір буде визначений станом на дату винесення рішення по справі. Додатково будуть розраховані витрати, пов`язані з участю в розгляді справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2022 двічі направлялась на адресу відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 49000, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд.82г.

Поштова кореспонденція із зазначеними вище ухвалами суду, що направлялись на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Станом на 05.07.2022 на адресу суду відзив не надходив.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Курс 2м" (далі постачальник) виставило Товариству з обмеженою відповідальністю Цехаве Протеїн (далі покупець) рахунок №45 від 05.02.2021 на суму 64380грн. В рахунку зазначено, що оплата здійснюється за лічильник газу ультразвукового G250 A1 Dn 150 0,7.

Як вбачається зі змісту рахунку №45 від 05.02.2021, в ньому не визначені строки або період поставки відповідачем товару. Але зазначено, що товар відпускається за фактом надходження коштів на поточний рахунок постачальника, самовивозом, за наявності довіреності та паспорта.

Платіжним дорученням №378 від 10.02.2021 позивач перерахував на користь відповідача суму в розмірі 64380грн. на підставі рахунку №45 від 05.02.2021.

В гарантійному листі №81 від 21.12.2021, адресованому позивачеві, відповідач підтвердив, що лічильник газу «Курс-01» G 250 A1 знаходиться в роботі на підприємстві відповідача та буде відправлений на адресу закладу позивача до 31.01.2022. В листі також зазначено про зобов`язання відповідача повернути отримані кошти, якщо лічильник у визначений строк не буде відвантажений позивачу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З огляду на вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку, що між сторонами укладений договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Положеннями частини другої статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, підставою для повернення попередньої оплати є порушення продавцем зобов`язання з передачі товару у встановлений строк.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі змісту рахунку №45 від 05.02.2021, сторони не визначили строк передачі товару покупцеві. Разом з тим в гарантійному листі №81 від 21.12.2021, відповідач взяв на себе зобов`язання відправити товар на адресу закладу позивача в строк до 31.01.2022 або повернути отримані кошти, якщо лічильник у визначений строк не буде відвантажений позивачу.

В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем товару (лічильник газу ультразвукового G 250 A1 Dn 150 0,7). Відповідач не надав доказів виконання ним зобов`язання з поставки товару на адресу закладу позивача у визначений в гарантійному листі №81 від 21.12.2021 строк.

Позивач направляв на адресу відповідача лист-вимогу №16/22 від 01.02.2022 про повернення в строк до 03.02.2022 суми попередньої оплати у розмірі 64380грн. Докази повернення коштів в матеріалах справи також відсутні.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем строків поставки та виникнення у позивача права вимагати повернення попередньої оплати на підставі положень частини другої статті 693 Цивільного кодексу України.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 64380грн., підтверджені матеріалами справи. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 3%річних в розмірі 1931грн. та інфляційну складову в розмірі 6447грн.87коп.

Дослідивши розрахунок суми 3% річних, що наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він є меншим, ані ж за розрахунками суду. Але приймаючи до уваги, що суд не може виходити за межі позовних вимог, суд задовольняє 3% річних у розмірі 1931грн.00коп.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційних втрат у розмірі 6447грн.87коп. за період з 11.02.2021 по 11.02.2022 та 3% річних в розмірі 1931грн. за період з 11.02.2021 по 11.02.2022.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з позовом позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно якого витрати зі сплати судового збору становили 2481грн. та витрати на професійну правничу допомогу 30000грн.00коп. Також було зазначено, що документальне підтвердження витрат позивача буде надано шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи це, суд здійснює розподіл витрат позивача лише в частині витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2481грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 42, 73-79, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Цехаве Протеїн до Товариства з обмеженою відповідальністю Курс 2м про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 64380грн., 3%річних в розмірі 1931грн. та інфляційної складової в розмірі 6447грн.87коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Курс 2м (ідентифікаційний код: 43744080; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 82г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Цехаве Протеїн (ідентифікаційний код: 43220301; місцезнаходження: 01010, м.Київ, пров. Хрестовий, буд. 2) суму попередньої оплати в розмірі 64380грн., 3%річних в розмірі 1931грн., інфляційну складову в розмірі 6447грн.87коп. та витрати зі сплати збору в розмірі 2481грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова