ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
"23" лютого 2022 р. Справа № 926/869/22
Про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за договором оренди обладнання №040520-20 від 28.05.2020 року в розмірі 100502,74 грн
22.02.2022 року відділом документального та інформаційного забезпечення зареєстровано заяву про видачу судового наказу за вх.№869.
Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано судді Гушилик С.М.
Як на підставу своїх вимог заявник посилається на те, що 28.05.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВАРЕНТ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРОІНТЕРБУД" укладено договір оренди обладнання №040520-20
Згідно умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування з обов`язком повернути будівельне та/або інше обладнання (надалі по тексту обладнання).
Найменування обладнання, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості в разі необхідності), вартість, ціна послуг оренди та строк оренди по кожній одиниці обладнання та інше погоджуються сторонами та зазначаються в протоколі погодження істотних умов оренди (надалі - протокол), який є невід`ємною частиною цього договору, та який сторони зобов`язуються підписувати в кожному випадку передачі в оренду обладнання за цим договором (п. 1.2 договору).
Пунктом 3.3 договору передбачено, що факт передачі кожної одиниці обладнання підтверджується підписами уповноважених представників сторін в акті прийому-передачі обладнання, згідно встановленої у додатку №2 до цього договору форми, який засвідчує факт та фіксує дату передачі конкретної одиниці обладнання орендарю, та інші умови, які сторони вважають необхідними узгодити.
Початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у протоколі до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом прийому-передачі та закінчується датою повернення обладнання за актом повернення, форма якого наведена в додатку № 4 до цього договору (п. 4.1 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору обладнання повертається орендарем за актом повернення в місці повернення обладнання, адреса якого зазначається в протоколі.
Пунктом 5.15 договору визначено, що після підписання сторонами акту повернення обладнання та за відсутності у орендодавця жодних зауважень до орендаря щодо стану, кількості та комплектності обладнання, вважатиметься, що орендар виконав власні зобов`язання за договором щодо повернення обладнання.
Згідно п. 6.1 договору орендар сплачує орендну плату за весь строк користування орендованим обладнанням починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду згідно п. 3.4 договору і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно п. 5.1 договору. У випадку, якщо одиницею обчислення строку оренди є машино/години, про що відображено в протоколі, в такому випадку оплата здійснюється відповідно до кількості відпрацьованих машино/годин, зазначених в табелі, форма якого затверджена в додатку №8 до даного договору та який підписується сторонами кожний день після закінчення зміни.
Відповідно до положень п. 6.13 договору орендна плата вважається сплаченою орендарем з дня зарахування її на рахунок орендодавця.
Згідно п. 6.15 договору складання актів виконаних робіт (наданих послуг) покладається на орендодавця. Акти виконаних робіт (наданих послуг) складаються щомісячно в останній день місяця, а якщо повернення відбувається в іншу дату, в такому випадку датою акту виконаних робіт (наданих послуг) буде дата повернення обладнання. Орендодавець передає орендарю поштою (цінний або рекомендований лист), чи кур`єром чи особисто під підпис уповноваженому представнику орендаря, оригінал акту виконаних робіт (наданих послуг) в двох примірниках.
В п. 6.16 договору встановлено, що орендар зобов`язаний підписати та повернути орендодавцю один підписаний примірник (оригінал) акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту його отримання, або в той самий строк надати письмову вмотивовану відмову. У випадку неповернення (не своєчасного повернення) підписаного акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) і відсутності письмової вмотивованої відмови орендаря від підписання цього акту, такий акт вважається визнаним орендарем, а послуга прийнятою в повному обсязі (на вказану в акті суму).
За умовами п.п. 8.1.5 п. 8.1 договору орендар за цим договором зобов`язаний своєчасно підписувати та повертати акти виконаних робіт (наданих послуг) та в повному обсязі вносити орендні платежі та інші узгоджені платежі.
Відповідно до п. 15.1 останній набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2020 року включно. Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку дії цього договору, а в частині грошових зобов`язань - до повного виконання зобов`язань.
Положеннями п. 15.2 договору визначено, що якщо до закінчення строку дії даного договору, вказаної в п. 15.1 договору, жодна із сторін не висловить наміру його розірвати, направивши відповідне письмове повідомлення про це іншій стороні, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах.
Наказне провадження, відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.
За змістом ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Згідно ч.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.
Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частина друга статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
За порушення строків оплати за спожиту теплову енергію, на суму заборгованості, у відповідності до п. 9.2. договору, заявником нарахована боржнику пеня в розмірі 9962,76 грн, а на підставі ст. 625 ЦК України сума 3 % річних в розмірі 607,75 грн та інфляційні витрати в розмірі 2636,52 грн.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, на підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, заявником надано засвідчені копії договору оренди обладнання №040520-20 від 28.05.2019 року, акти прийому-передачі обладнання №520 від 22.07.2021 року, протоколу погодження істотних умов №916 від 21.07.2021 року, актів здачі прийняття робіт (надання послуг) №1897 від 31.07.2021 року, №2168 від 31.08.2021 року, №2504 від 30.09.2021 року, №2796 від 31.10.2021 року, №3137 від 30.11.2021 року, №3650 від 28.12.2021 року, №3620 від 28.12.2021 року, №10 від 04.01.2022 року, рахунок фактура на сервіс №2480 від 28.12.2021 року, рахунок фактура на сервіс №27 від 04.01.2022 року, акт повернення обладнання рахунок фактура на сервіс №2480 від 28.12.2021 року.
Станом на час звернення до суду з заявою за вх.№869, загальна сума вимог ТзОВ "НОВАРЕНТ" не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
У зв`язку із чим, заява ТзОВ "НОВАРЕНТ" про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання №040520-20 від 28.05.2020 року в розмірі 100502,74 грн підлягає задоволенню.
Судовий збір, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 151, 154-256, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд-
3.Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Суддя С.М. Гушилик
Дата набрання судовим наказом законної сили 01 липня 2022 року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання 01 липня 2025 року
Дата видачі судового наказу співпадає з датою набрання законної сили наказом.

Суддя С.М. Гушилик