ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.06.2022м. СумиСправа № 920/10/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, матеріали справи № 920/10/22

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Механіка плюс (вул. Герасима Кондратьєва, 215, м. Суми, )

про стягнення 9532 грн 88 коп.

УСТАНОВИВ:

05.01.2022 позивач звернувся до суду з позовною заявою від 16.11.2021, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 9532 грн 88 коп., з яких: 6483 грн 53 коп. пені, 3049 грн 35 коп. штрафу за неналежне виконання зобов`язань за Договором про закупівлю № 12-225280-21 від 14.05.2021; а також стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 10.01.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/10/22, суд визначив, що справа підлягає розгляду в за порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; надав позивачу строк для наданні відповіді на позовну заяву відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу строк для подання заперечення відповідно до ст. 167 ГПК України.

Ухвалою суду від 08.02.2022 постановлено відкласти розгляд справи по суті на 24.02.2022 (без виклику сторін).

10.02.2022 відповідачем надано до суду лист (ел. пошта), в якому зазначано, що підприємство згодилося на виплату штрафних санкцій та почало їх виплачувати, в підтвердження чого надано копії платіжних доручень.

Ухвалою суду від 03.05.2022 призначено розгляд справи на 07.06.2022.

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкладено розгляд справи на 21.06.2022.

21.06.2022 позивачем надано пояснення по справі, відповідно до змісту яких позивач підтверджує факт оплати частини штрафних санкцій відповідачем, також просить суд поновити строк позивачу для надання пояснень по справі.

Враховуючи положення ст. 119 ГПК України та доводи позивача, суд вважає за доцільне поновити позивачу строк для надання пояснення по справі. В зв`язку з означеним суд приймає пояснення позивача та долучає їх до матеріалів справи.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022, веденням бойових дій на території Сумської області, зміною територіальної підсудності судових справ Господарського суду Сумської області розпорядженням Голови Верховного Суду від 22 березня 2022 року №12/0/9-22, суд вирішує справу за наявними матеріалами після припинення бойових дій на території Сумської області та відновлення територіальної підсудності із 25 квітня 2022 року згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.04.2022 № 25/0/9-22.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

14.05.2021 між Державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Механіка Плюс» (відповідач, постачальник) укладено договір про закупівлю № 12-225280-21 (Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити новий товар в асортименті, кількості і за цінами, зазначеними в Додатку № 1 до Договору, а покупець зобов`язується прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах Договору.

Предметом закупівлі є (за ДК 021:2015): 42120000-6 Насоси та компресори Запасні частини до компресорних установок для Південної ЕС (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.4. ціна Договору становить 383 324,89 грн. з ПДВ.

Пунктом 4.1. Договоруунормовано, що Постачальник зобов`язаний поставити весь обсяг товару Одержувачу(ам) Товару (уповноваженому(им) представнику(ам) Покупця) після підписання договору Сторонами, але не пізніше 30 червня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що за умовами Договору Постачальник зобов`язаний був належним чином та у визначений строк - до 30.06.2021 поставити Покупцю Товар, однак, фактично товар було поставлено з простроченням.

З матеріалів справи вбачається, що товар було поставлено відповідно наступних накладних:

- № 37 від 02.07.2021 товар на суму 152317,57 грн., товар отримано 02.07.2021

- № 38 від 02.07.2021 товар на суму 98562,77 грн., товар отримано 06.07.2021;

- № 39 від 16.07.2021 товар на суму 77575,84 грн., товар отримано 20.07.2021;

- № 40 від 23.07.2021 товар на суму 11306,63 грн., товар отримано 27.07.2021;

- № 44 від 09.08.2021 товар на суму 7412,33 грн., товар отримано 09.08.2021;

- № 51 від 16.09.2021 на суму 36149,75 грн., товар отримано 21.09.2021.

Отже, поставку загального обсягу товару Відповідачем було здійснено 21.09.2021.

В зв`язку з простроченням терміну поставки товару, передбачені умовами Договору, позивачем було нараховано відповідачу штрафні санкції пеня та штраф.

07.10.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з проханням сплатити штрафні санкції.

Оскільки відповідач штрафні санкції не сплатив, позивач звернувся до суду за захистом свого порушенного права.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (п. 2. ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.3. Договору сторонами передбачено, що за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю пеню згідно з частиною другою ст. 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару , строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Відповідно до поданого розрахунку позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 6483 грн 53 коп. за загальний період з 30.06.2021 по 21.09.2021, та штраф у сумі 3049 грн 35 коп. (виходячи з вартості не поставленого станом на 30.07.2021 товару 43562 грн 08 коп.)

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що відповідачем 29.11.2021 сплачено частину штрафу в загальному розмірі 3156 грн 79 коп., зокрема на рахунок позивача згідно платіжного доручення № 234882 від 29.11.2021 сплачено 1156 грн 79 коп., з призначенням платежу виплата штрафу згідно договору № 12-225280-21, також 29.11.2021 на рахунок позивача згідно платіжного доручення № 234883 сплачено 2000 грн 00 коп., з призначенням платежу виплата штрафу згідно договору № 12-225280-21

Враховуючи означене, станом на день звернення з позовом до суду - 05.01.2022 заборгованість відповідача по штрафу за неналежне виконання зобов`язань за договором про закупівлю від 14.05.2021 № 12-225280-21 становила 3326 грн 51 коп. (6483,53 3156,79).

Вказані обставини зумовлюють необхідність відмови у позові в частині заявленої вимоги в розмірі 3156 грн 79 коп., оскільки на момент пред`явлення позову право позивача в цій частині не було порушено.

В інший частині позовних вимог, щодо стягнення 3326 грн 51 коп. пеня та 3049 грн 35 коп. штрафу суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково (6375 грн 86 коп.), що становить 66,88% від заявленої до стягнення суми пропорційний розмір судового збору для відповідача становить 1518 грн 17 коп.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач у листі від 10.02.2022 визнав позов повністю, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору

Отже, сплачена сума судового збору в розмірі 759 грн. 08 коп. (50% від належного до стягнення з відповідача судового збору) підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету на підставі ч.1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, а залишок судового збору у сумі 759 грн. 08 коп. (50%) покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 185, 232, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Механіка Плюс» (вул. Герасима Кондратьєва, 215, м. Суми, 40021, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) 3326 (три тисячі триста двадцять шість) гривень 51 коп. пені, 3049 (три тисячі сорок дев`ять) гривень 35 коп. штрафу, 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 08 коп. 50% судового збору.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри,25, м. Київ, 01032, ) з Державного бюджету України (рахунок UA3018540, отримувач ГУК Сумськ.обл/Сумська МТГ/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат)) 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 08 коп. 50% судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 46 від 24.11.2021.

4. В інший частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.06.2022.

Суддя С.В. Заєць