ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022м. ДніпроСправа № 904/139/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації, с. Новий шлях, Криворізький район, Дніпропетровська область

про стягнення збитків за пільгові перевезення громадян

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Головаха К.К.

Представники:

від позивача Русанова В.В., адвокат;

від відповідача не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації про стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом у розмірі 2 125 590, 32 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.02.2022.

Ухвалою суду від 07.02.2022 відкладено підготовче засідання на 09.03.2022.

Ухвалою суду від 13.04.2022 призначено підготовче судове засідання на 16.05.2022.

Ухвалою суду від 16.05.2022 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 20.06.2022.

Відповідач участі свого представника у судових засіданнях не забезпечив; про дату, час та місце проведення цього судового засідання повідомлявся судом належним чином у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України. Докази повідомлення наявні в матеріалах справи.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Суд наголошує на тому, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи із посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій.

В ході судового засідання 20.06.2022 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 20.06.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом, утворених внаслідок покладання на відповідача обов`язку компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти за перевезення пільгової категорії населення у повному обсязі.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

18.10.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - позивач, перевізник) та Управлінням соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації, правонаступником якого є Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації (далі - відповідач, платник) було укладено договір № 21 ПР/ДН-2-19714/НЮдч на виплату компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення, що фінансується за рахунок коштів міського бюджету (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.3 договору загальна сума цього договору на 2019 рік складає 223 314 грн 00 коп. Сума є твердою і незміною.

Розпорядженням Криворізької районної державної адміністрації від 29.01.2021 № р-44/0/56-21 «Про реорганізацію структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права Софіївської, Апостолівської, Широківської райдержадміністрації» Управління соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації припинило юридичну особу публічного права в результаті реорганізації шляхом приєднання до Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

З відповідного Розпорядження вбачається, що Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та юридичних обов`язків Управління соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації.

Відповідно до облікових форм сума за фактичну кількість перевезених пільговиків за період січень-грудень 2019 склала 2 348 604, 32 грн, а саме: за січень 2019 року - 134 369, 17грн, за лютий 2019 року - 144 396, 11 грн, за березень 2019 року - 182 616, 58 грн, за квітень 2019 року - 144 379, 76 грн, за травень 2019 року - 211 824, 53 грн, за червень 2019 року - 219 642, 28 грн, за липень 2019 року - 226 737, 73 грн, за серпень 2019 року - 236 821, 52 грн, за вересень 2019 року -225 330, 38 грн, за жовтень 2019 року - 223 314 грн, за листопад 2019 року - 191 568, 74 грн, за грудень 2019 року - 207 603, 52 грн.

Згідно Довідки про відшкодування збитків від перевезень пільгової категорії громадян у приміському сполученні в 2019 році Управлінням компенсовано 223 314 грн.

Таким чином, сума збитків складає: 2 348 604, 32 грн - 223 314 грн = 2 125 590, 32 грн.

Отже, за період січень-грудень 2019 року пільгової категорії громадян було перевезено на суму більше, ніж Управлінням прийнято до сплати.

Позивач неодноразово звертався до Управління з листами щодо компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян та відшкодування залізниці суми збитків, проте станом на день подання позовної заяви коштів на адресу позивача не надходило (копії листів №№ 6,7 від 101.2019 (арк. с. 24-27), № 338 від 13.08.2019 (арк. с. 28), № 31-1572/0/268-19 від 28.08.2019 (арк. с. 29), № 1499/02 від 27.05.2019 (арк. с. 30), № 3738 від 18.12.2019 (арк. с. 31), № 512/ДН від 26.08.2019 (арк. с. 32-34)).

Враховуючи те, що Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації збитки в розмірі 2 125 590, 32 грн (за перевезення пасажирів пільгової категорії в 2019 року) не відшкодовані, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються, зокрема: пільги щодо оплати транспортних послуг та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, "Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них" від 12.03.1993, Законами України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до пункту 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом (затвердженого Постановою КМ України від 19.03.1997 № 252) суб`єкти господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, повинні забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно із законодавством України.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 за № 256 затверджено "Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок № 256)

Пунут 2 Порядку № 256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Таким чином, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян. При цьому зобов`язання сторін по даній справі виникають безпосередньо із актів цивільного законодавства.

Встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на перевезення пасажирів і багажу в приміському сполученні встановлюються АТ "Укрзалізниця" за погодженням з місцевими органами виконавчої влади. При рівні тарифів, що не забезпечують рентабельності цих перевезень, збитки компенсуються з місцевих бюджетів. Розрахунки за роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції. Для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг (ст. 9 Закону України "Про залізничний транспорт").

До видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення (п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України).

До видатків, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян (пп. ґ п. 3 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України).

За змістом ст.ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".

Пунктом 3 Порядку № 256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Тобто, в даному випадку головним розпорядником коштів є Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів готують щомісяця інформацію про суми нарахованих соціальних виплат, пільг та житлових субсидій населенню та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконавчих органів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), об`єднаних територіальних громад (п. 5 Порядку № 256).

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного або місцевого бюджетів, визначено Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359) (далі - Порядок № 1359).

Облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформленні та видачі пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки) (пункт 3 Порядку № 1359).

Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг (п. 4 Порядку № 1359).

Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності (пункт 5 Порядку № 1359).

Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира (пункт 7 Порядку № 1359).

На підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом (пункт 9 Порядку № 1359).

Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми (п. 10 Порядку № 1359).

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці (п. 11 Порядку № 1359).

Позивач зазначає, що за період січень-грудень 2019 року надавав пільговий проїзд окремим категоріям громадян, які мають право на відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом, у зв`язку із чим загальний розмір недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом зазначеної категорії громадян за період січень-грудень 2019 року склав 2 125 590, 32 грн, на підтвердження вказаного позивач надав Облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів:

- за січень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 134 369, 17 грн (арк. с. 12);

- за лютий 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 144 396, 11 грн (арк. с. 13);

- за березень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 182 616, 58 грн (арк. с. 14);

- за квітень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 144 379, 76 грн (арк. с. 15);

- за травень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 211 824, 53 грн. (арк. с. 16);

- за червень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 219 642, 28 грн (арк. с. 17);

- за липень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 226 737, 73 грн (арк. с. 18);

- за серпень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 236 821, 52 грн (арк. с. 19);

- за вересень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 225 330, 38 грн (арк. с. 20);

- за жовтень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 223 314 грн (арк. с. 21);

- за листопад 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 191 568, 74 грн (арк. с. 22);

- за грудень 2019 року, відповідно до якої розмір недоотриманих коштів становить 207 603, 52 грн. (арк. с. 23).

Згідно Довідки про відшкодування збитків від перевезень пільгової категорії громадян у приміському сполученні в 2019 році Управлінням компенсовано 223 314 грн.

Таким чином, сума збитків складає: 2 348 604, 32 грн - 223 314 грн = 2 125 590, 32 грн.

Отже, за період січень-грудень 2019 року пільгової категорії громадян було перевезено на суму більше, ніж Управлінням прийнято до сплати.

Вищезазначені нормативні акти покладають на відповідача обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані позивачем кошти за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі. При цьому, подання облікових форм відповідає п. 10 «Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», а тому такі облікові форми повинні бути прийняті відповідачем та оплачені.

Позивач стверджує, що звертався до відповідача з листами, в якому просив погасити заборгованість з компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян.

Однак, відповідач вказані збитки не відшкодував.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не провів розрахунків за пільгові перевезення окремих категорій громадян, відповідно до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, то відповідно зобов`язаний відшкодувати понесені позивачем збитки за перевезення пільговиків з січня 2019 року по грудень 2019 року в розмірі 2 125 590, 32 грн.

Господарський суд зазначає, що відсутність укладеного між сторонами договору щодо компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян та відшкодування залізниці суми збитків у розмірі 2 125 590, 32 грн не впливає на результат вирішення спору, оскільки, в даному випадку, зобов`язання сторін виникають безпосередньо із вимог чинного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Нормами діючого законодавства не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Закон України «Про залізничний транспорт» та «Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» (затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 27.12.2006 № 1196) не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі "Кечко проти України", ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із Законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державної казначейської служби України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Також, господарський суд зазначає, що як встановлено вище, подання Облікових форм про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів, відповідає п. 10 «Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», а тому такі облікові форми повинні бути прийняті відповідачем та оплачені.

За наведених вище обставин, відповідач відповідає за своїми зобов`язаннями, що виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від наявності чи відсутності бюджетних асигнувань.

Також господарський суд зазначає, що сам по собі факт укладання між Акціонерним товариством "Українська залізниця" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" та Управлінням соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації, правонаступником якого є Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації договору № 21 ПР/ДН-2-19714/НЮдч від 18.10.20219 на виплату компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення, що фінансується за рахунок коштів міського бюджету, не звільняє відповідача від обов`язку відшкодування документально підтверджених компенсаційних виплат за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян.

Перевезення пасажирів на пільгових умовах ПАТ "Українська залізниця" виконано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач, у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені позивачем витрати.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач не провів розрахунків за пільгові перевезення окремих категорій громадян відповідно до вимог чинного законодавства - він зобов`язаний відшкодувати понесені позивачем витрати на перевезення пільговиків з січня 2019 року по грудень 2019 року. З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення 2 125 590, 32 грн підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 31 879, 35 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації (53080, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новий Шлях, вул. Меліоративна, буд. 45А; ідентифікаційний код 03192371) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 2 125 590, 32 грн збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2019 рік та витрати по сплаті судового збору у розмірі 31 879, 35 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст даного рішення складений 24.06.2022.

Суддя В.І. Ярошенко