РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/40/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: фізичної особи- підприємця Кужель Андрія Сергійовича,

АДРЕСА_1 ;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Черешеньки",

вул. Вознесенська, 69, смт. Короп, Чернігівська область, 16200;

предмет спору: про стягнення 72500,00грн

Учасники справи не викликались.

11.01.2022 до суду надійшов позов фізичної особи - підприємця Кужель Андрія Сергійовича до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Черешеньки" (надалі - ТОВ "Черешеньки) про стягнення заборгованості в сумі 72500,00грн на підставі договору №33 від 10.12.2020. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору, в частині своєчасного розрахунку за отримані послуги з виготовлення проекту із землеустрою та технічної документації, переданих на підставі двостороннього акту виконаних робіт (послуг) від 31.12.2020 б/н до Договору.

Дії суду щодо розгляду справи.

Суддею Романенко А.В. винесено ухвалу від 17.01.2022, якою вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов та відповіді на позов.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу 26.01.2022 поштового відправлення № 926, відповідачу 21.01.2022 поштового відправлення № 918 (а.с. 24-25).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/43/22 від 03.05.2022 у зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 справу № 927/40/22 передано на розгляд судді Федоренко Ю.В.

Ухвалою суду від 05.05.2022 справу № 927/40/22 прийнято суддею Федоренко Ю.В. до розгляду.

Копію ухвали суду від 05.05.2022 отримано позивачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 992.

Копія ухвали від 05.05.2022, яка направлялась на адресу відповідача, повернута відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

На адресу суду від учасників справи не надходило належно оформленого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, з повідомленням сторін, відповідно до ст. 252 ГПК України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору №33 про надання послуг від 10.12.2020, а саме строків оплати.

20.06.2022 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 13.06.2022 в якому викладені клопотання поновити строк для подання відзиву на позовну заяву та про розгляд спору за правилами загального позовного провадження враховуючи складність спору. Ухвалою від 22.06.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позов та про розгляд спору за правилами загального позовного провадження. За таких обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 ГПК України. Фактичні обставини справи.

10.12.2020 між фізичною особою - підприємцем Кужель Андрієм Сергійовичем (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Черешеньки» (далі - замовник) укладено договір № 33 про надання послуг, далі - Договір, (а.с.6).

Згідно п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги по виготовленню проекту із землеустрою та технічної документації згідно додатку №1 на території Коропського району.

У відповідності до пунктів 2.1-2.3 Договору вартість робіт становить 72500,00 грн.

Замовник проводить розрахунок у вигляді 100% від загальної вартості робіт зазначеної у даному договорі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця.

Після завершення всіх робіт та отримання документації замовник зобов`язується підписати акт прийому-передачі виконаних робіт відповідно до умов даного Договору.

Згідно п. 3.1 Договору замовник зобов`язаний, зокрема, здійснити розрахунок після отримання акту виконаних робіт відповідно до п.2.1, 2.2 та 2.3 договору.

У відповідності до п. 4.1 Договору після виконання робіт (послуг) згідно п. 1.1 Договору виконавець складає Акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) який замовник протягом трьох календарних днів повинен підписати чи направити мотивовану відмову з переліком недоліків та строком їх усунення.

Згідно п. 5.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а по зобов`язанням - до повного їх виконання сторонами.

У відповідності до п. 4.1 Договору сторонами підписаний Акт виконаних робіт (послуг) від 31.12.2020 на суму 72500,00 грн (а.с. 7).

Як передбачено умовами пункту 3.1 Договору, відповідач не здійснив розрахунок з позивачем в сумі 72500,00 грн після отримання Акту виконаних робіт, а тому останнім виставлений відповідачу рахунок-фактура від 08.09.2021 на суму 72500,00 грн (а.с. 11).

21.10.2021 позивач направив відповідачу вимогу від 11.10.2021 про сплату заборгованості в сумі 72500,00 грн, що виникла на підставі Договору, яка отримана останнім але залишена без реагування (а.с. 8-10).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 72500,00 грн заборгованості в зв`язку з невиконанням ним строків оплати наданих послуг за Договором.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом укладений між сторонами договір містить елементи договору про надання послуг та договору підряду на проектні та пошукові роботи.

Відповідно до ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У матеріалах справи наявний акт виконаних робіт (послуг) за змістом якого послуги по виготовленню проекту із землеустрою та технічної документації згідно договору №33 від 10.12.2020 виконані в повному обсязі і сторони не мають взаємних зауважень щодо виконаних послуг та сплати їх вартості Вартість послуг становить 72500 грн. Акт підписано позивачем та директором відповідача Сахнов А.І. без зауважень.

Вказані дії сторін по підписанню акта виконаних робіт свідчать про укладення договору. Визначення договору неукладеним може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками його виконання сторонами.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів про недійсність договору в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частин 1 та 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Строк оплати відповідачем наданих послуг договором не встановлено. 21.10.2021 позивач направив відповідачу вимогу по сплаті заборгованості, яку відповідач зобов`язаний був виконати у встановлений ст. 530 Цивільного кодексу України строк. Відповідач доказів оплати боргу за Договором в розмірі 72500,00 грн, а також доказів, які спростовують наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі, в ході розгляду даної справи до суду не надав.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за надані послуги, беручи до уваги відсутність належних доказів погашення відповідачем наявної заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 72500,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (п.5 частина 1 статті 237 ГПК України).

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

За приписами частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Водночас за частиною 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи (1); чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (2); поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (3); дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (4).

Виходячи з аналізу вказаних статей для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд, зокрема, повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціну позову, керуватися принципами розумності та справедливості.

Велика Палата Верховного Суду, правові висновки якої є обов`язковими для врахування судом першої інстанції в силу частини 4 статті 236 ГПК України, вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Тобто, судові витрати на професійну правничу допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Вказана правова позиція наведена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №903/125/19.

У позовній заяві позивач зазначив, що розмір витрат на правову допомогу в межах даної справи становить 7000,00 грн. На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу позивач додав до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги №94/21 від 20.12.2021, укладений між фізичною особою - підприємцем Кужелем А.С. (далі - клієнт) та фізичною особою - підприємцем Прокоф`євим Б.І. (далі - адвокат) за умовами пунктів 1.2-1.3 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правові послуги в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду за надання правової допомоги. Правові послуги, що надаються адвокатом клієнту по даному договору: представництво інтересів клієнта у всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування по захисту прав клієнта, в правоохоронних органах, органах прокуратури тощо; підготовка позовів, апеляційних, касаційних скарг, адвокатських запитів письмових пояснень,заяв, скарг, заперечень, клопотань, інших процесуальних та інших документів, необхідних для захисту клієнта; по представництву інтересів клієнта по справі за його позовом до ТОВ «Черешеньки» про стягнення заборгованості в розмірі 72500,00 грн по Договору № 33 від 10.12.2020 (а.с. 12);

- квитанцію підписану адвокатом Прокоф`євим Б.І. № 1107328 від 28.12.2021 на суму 7000,00 грн за надання правничої допомоги по Договору № 94/21 про надання правничої допомоги від 20.12.2021 в Господарському суді Чернігівської області (а.с. 13);

- копію рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16.04.2021 № 99 (а.с. 14);

- ордер серії СВ № 143616 від 28.12.2021 на надання правової допомоги в Господарському суді Чернігівської області фізичній особі - підприємцю Кужель А.С. адвокатом Прокоф`євим Б.І. за договором про надання правової допомоги № 94/21 від 20.12.2021 (а.с. 15).

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правової допомоги, суду не надано на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність позивачем надання адвокатом Прокоф`євим Б.І. правової допомоги фізичній особі - підприємцю Кужель А.С. в розмірі 7000,00 грн при розгляді справи № 927/40/22.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черешеньки", вул. Вознесенська, 69, смт. Короп, Чернігівська область, 16200, код 14249045 на користь фізичної особи - підприємця Кужель Андрія Сергійовича, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , заборгованість в розмірі 72500,00 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.В. Федоренко