ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 Справа № 914/595/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

до відповідача Громадської організації "Добробут Львівщини"

про стягнення 5115,27 грн.

за участю представників:

від позивача Жуган І.О.

від відповідача не з?явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до відповідача Громадської організації "Добробут Львівщини" про стягнення 5115,27 грн. неустойки.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

В судове засідання 23.06.2022р. з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання 23.06.2022р. не забезпечив, щодо заявлених позивачем вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Як вбачається з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» (трекінг №472), скерована на юридичну адресу відповідача копія ухвали суду від 24.05.2022р., якою суд в порядку статтей 120-121 Господарського процесуального кодексу України повідомляв про місце, дату та час розгляду справи по суті, відповідачу не вручена, причини невручення «інші причини».

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.

Таким чином, суд першої інстанції вчинив усі необхідні дії для належного повідомлення відповідача, неотримання відповідачем повідомлення про дату та час судового засідання було обумовлене об`єктивно незалежними від суду обставинами.

Слід зазначити, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд встановив таке.

18.09.2015р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (орендодавець) та Громадською організацією "Добробут Львівщини" (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №150, (договір)., відповідно до пункту 1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення № 52, №74 (майно), загальною площею 31,7м 2, що знаходяться на другому поверсі будівлі за адресою: м. Львів, вул. І. Франка. 61, перебуває на балансі Філії "Львівський проектний інститут" Державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний проектний інститут" (балансоутримувач).

06.03.2019р. наказом Фонду державного майна України №232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України», утворено регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Згідно з пунктом 2 даного наказу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Відповідно до акту прийому-передачі державного нерухомого майна згідно договору від 18.09.2015р. №150 позивач передав, а відповідач прийняв майно, яке є предметом договору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.12.2020р. у справі № 914/1904/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до відповідача Громадської організації "Добробут Львівщини" про розірвання договору оренди від 18.09.2015р. та стягнення 7884,62 грн. позов задоволено, стягнуто з Громадської організації "Добробут Львівщини" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 6931,38 грн. - основного боргу, 260,10 грн. - пені, 693,14 грн. - штрафу та 4204,00 грн. судового збору, а також розірвано укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Громадською організацією "Добробут Львівщини" договір оренди нерухомого державного майна від 18.09.2015р. №150.

28.01.2021р. судом видано наказ на примусове рішення Господарського суду Львівської області від 03.12.2020р., яке набрало законної сили 01.01.2021р.

Згідно з пунктом 10.9. договору, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів орендарем скеровується орендодавцю. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (пункт 10.10. договору).

Пунктом 10.11. договору передбачено, що якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення.

Відповідно до пункту 3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2015 року 816,60 грн.

Орендна плата за перший (повний) місяць оренди - вересень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди серпень 2015 року на індекс інфляції за вересень 2015 року.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

11.10.2018 р. сторони уклали договір про внесення змін до договору оренди нерухомого державного майна від 18.09.2015 р. №150, яким, зокрема виклали пункт 3.1 розділу 3 "Орендна плата" в наступній редакції: « 3.1. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (далі-методика) становить без ПДВ за базовий місяць оренди після внесення змін до договору оренди - серпень 2018 року 1225,50 грн. Орендна плата сплачується з 17.09.2018».

Матеріали справи містять підписаний між балансоутримувачем та орендарем акт прийому-передачі індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності до договору №150 від 18.09.2015р., відповідно до якого сторони дійшли згоди, що орендар передав, а балансоутримувач прийняв з орендного користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що належить до державної власності нежитлові вбудовані приміщення № 52, № 74 на другому поверсі виробничого корпусу, загальною площею 31,7 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. І.Франка, 61, що перебуває на балансі Філії «Львівський проектний інститут «ДП МОУ «ЦПІ» (пункт 1 акту).

Відповідно до пункту 2 акту приймання-передача вищезгаданого приміщення проводиться 27.02.2021р.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням обов`язку щодо повернення орендованого майна, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі подвійної орендної плати за період з 07.01.2021р.- 27.02.2021р. в порядку, визначеному статті 785 Цивільного кодексу України, яка становить 5115,27 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову по суті спору не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між ними договору оренди нерухомого державного майна №150 від 18.09.2015р., відповідно до пункту 1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення № 52, №74 (майно), загальною площею 31,7м 2, що знаходяться на другому поверсі будівлі за адресою: м. Львів, вул. І. Франка. 61, перебуває на балансі Філії "Львівський проектний інститут" Державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний проектний інститут" (балансоутримувач).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до акту прийому-передачі державного нерухомого майна згідно договору від 18.09.2015р. №150 позивач передав, а відповідач прийняв майно, яке є предметом договору.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Відповідно до пункту 10.7 договору, чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.12.2020р., у справі № 914/1904/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до відповідача Громадської організації "Добробут Львівщини" про розірвання договору оренди від 18.09.2015р. та стягнення 7884,62 грн., яке набрало законної сили 01.01.2021р., позов задоволено, стягнуто з Громадської організації "Добробут Львівщини" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 6931,38 грн. - основного боргу, 260,10 грн. - пені, 693,14 грн. - штрафу та 4204,00 грн. судового збору, а також розірвано укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Громадською організацією "Добробут Львівщини" договір оренди нерухомого державного майна від 18.09.2015р. №150.

Згідно частини 4 статті 75 Цивільного кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином укладений між сторонами договір припинив свою дію 01.01.2021р.

Положення частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлюють, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Згідно з пункту 10.9 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів орендарем скеровується орендодавцю. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (пункт 10.10. договору).

Відповідно до підписаного між балансоутримувачем (Філія «Львівський проектний інститут «ДП МОУ України «Центральний проектний інститут») та орендарем (Громадська організація «Добробут Львівщини») акту прийому-передачі індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності до договору №150 від 18.09.2015р. майно, що було предметом договору, повернуто орендарем 27.02.2021р.

Тобто, відповідач з моменту припинення дії договору до підписання акту приймання-передачі нерухомого майна продовжував користуватися державним майном.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положення частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України встановлюють, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 10.11. договору передбачено, що якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення.

Враховуючи припинення чинності договору оренди нерухомого державного майна від 18.09.2015р. №150 та неповернення відповідачем орендованого майна в строк, встановлений пунктом 10.9 договору та статтею 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5115,27 грн. за період 07.01.2021р. по 27.02.2021р. є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають до задоволення. Доказів сплати заявленої до стягнення суми неустойки та доказів, які би спростовували позовні вимоги щодо її стягнення, відповідачем суду не подано.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4815 від 29.12.2021р.

Враховуючи, що позов у даній справі підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації «Добробут Львівщини» (79052, місто Львів, вулиця Суботівська, будинок 6, ідентифікаційний код 37030067) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, місто Львів, вулиця Коперника, будинок 4, ідентифікаційний код 42899921) неустойку у сумі 5115,27 грн. та 2481,00 грн. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.06.2022р.

Суддя Петрашко М.М.