ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. Справа№ 910/11737/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 07.06.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф`ючер Медіа"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.11.2021

у справі №910/11737/21 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф`ючер Медіа"

про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" про^

- визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" (веб-сайті) "mind.ua", у мережі Інтернет, у публікації від 22.10.2020 за посиланням https://mind.ua/publications/20217331-robota-na-rf-ofshori-ta-optova-torgivlya-komp-yuterami-yak-pracyuyut-onlajn-kazino-v-ukrayini, із назвою: "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами " : як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні " , а саме інформацію наступного змісту:

у назві публікації "…Айбокс Банк (термінали ibox)... ";

у розділі " Злочин і кара" цієї публікації "...Фігурантом кримінальних проваджень є банк і ПАТ "Айбокс Банк" - якому належать термінали самообслуговування Ibox... ";

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати вказану недостовірну інформацію про Приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК", шляхом розміщення в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайт) "mind.ua" вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі таким самим шрифтом, як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком "Спростування недостовірної інформації щодо Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК";

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням видалити визнану недостовірною вказану інформацію про Приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК" , розміщену в мережі Інтернет, зокрема на інформаційному ресурсі (веб-сайт) "mind.ua", у тому числі, найменування позивача з назви публікації "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами": як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні";

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" на користь моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1000000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 22.10.2020 на веб-сайті "mind.ua" розмістив публікацію, яка за твердження позивача є недостовірною інформацією негативного характеру щодо позивача, чим було порушено особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, вказуючи про те, що в оприлюдненому словесному виразі "фігурант" (що є похідним від слова "фігурує") не вбачається висновку про вину позивача у вчиненні правопорушень. Вказане слово є виключно оціночним судженням, оскільки як самостійно, так і в поєднанні із посиланнями на офіційні тексти судових рішень воно не містить конкретних даних щодо оцінки дій позивача в контексті вчинення конкретних правопорушень або злочинних дій. Позаяк сам факт наявності інформації щодо позивача про судові рішення в кримінальних справах (з якими він тим чи іншим чином пов`язаний) не є обставиною, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію. Отже, на переконання відповідача зазначені висловлювання не можуть бути такими, що порушують особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, оскільки зокрема, в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000066 (яке згадується в таблиці в спірній статті) дійсно фігурує АТ "АЙБОКС БАНК". Також відповідач зазначав, що у спірних висловлюваннях йде мова про термінали ibox та термінали самообслуговування ibox, а не про термінали самообслуговування під брендом "ibox". Водночас, інформація про термінали ibox розміщена на власному веб-сайті позивача за посиланням https://iboxbank.online/ua/terminalv, в розділі "Термінали" під заголовком "Термінали IBOX Bank карта адреси умови роботи", що підтверджується роздруківкою зазначеної веб-сторінки. Тобто, на думку відповідача, позивач самостійно заявляє про належність йому терміналів Іbox, а тому висловлювання "Айбокс Банк (термінали ibox) " та "ПАТ "Айбокс Банк " - якому належать термінали самообслуговування Іbox" не можна віднести до таких, що порушують особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, оскільки вони не містять недостовірну інформацію щодо позивача. За доводами відповідача, позивачем не було надано жодного доказу, який би доводив, що спірні висловлювання є такими, що порушують особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації. На думку відповідача, всі спірні висловлювання не є такими, що порушують немайнові права на недоторканність ділової репутації позивача. Також відповідач заперечив щодо позовної вимоги про стягнення моральної (немайнової) шкоди в розмірі 1000000,00 грн, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння моральної (немайнової) шкоди у визначеному розмірі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 у справі №910/11737/21 позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" (веб-сайті) "mind.ua", у мережі Інтернет, у публікації від 22.10.2020 за посиланням https://mind.ua/publications/20217331-robota-na-rf-ofshori-ta-optova-torgivlya-komp-yuterami-yak-pracyuyut-onlajn-kazino-v-ukrayini, із назвою: "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами " : як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні " , а саме інформацію наступного змісту:

у назві публікації "…Айбокс Банк (термінали ibox)... ";

у розділі " Злочин і кара" цієї публікації "...Фігурантом кримінальних проваджень є банк і ПАТ "Айбокс Банк" - якому належать термінали самообслуговування Ibox... "

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати вказану недостовірну інформацію про Приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК", шляхом розміщення в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі (веб-сайт) "mind.ua" вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі таким самим шрифтом, як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком "Спростування недостовірної інформації щодо Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК".

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням видалити визнану недостовірною вказану інформацію про Приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК", розміщену в мережі Інтернет, зокрема на інформаційному ресурсі (веб-сайт) "mind.ua", у тому числі, найменування позивача з назви публікації "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами": як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" на користь Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" витрати зі сплати судового збору у сумі 6810,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що поширена відповідачем спірна інформація (спірні висловлювання), не ґрунтується на жодних доказах, є неправдивою та недостовірною; поширена відповідачем інформація порушує особисті немайнові права підприємства позивача, зокрема право на ділову репутацію та її недоторканність; подібними висловлюваннями та неперевіреними даними відповідач фактично висвітлює як незаконну діяльність позивача та формує відповідну негативну думку у читачів спірної публікації; таким чином, право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин може сформуватись негативна оцінка діяльності AT "АЙБОКС БАНК", яка безпосередньо впливає на стан його господарських відносин. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з ТОВ "ФЬЮЧЕР МЕДІА" моральної (немайнової) шкоди в розмірі 1000000,00 грн, то суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України на підтвердження завданої відповідачем моральної шкоди у розмірі 1000000,00 грн. При цьому, суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання ним роз`яснень щодо поширеної Інформації усім існуючим клієнтам; доказів на підтвердження вказаної ним ринкової вартості ребрендингу, створення брендбука, редізайну, рекодингу сайту установи, ринкової вартості розміщення новин на профільних ресурсах ЗМІ та роботи із створення іміджу установи; саме лише посилання позивача на те, що банківська установа має високу конкуренцію на ринку банківських послуг, на руйнування позитивного образу банка в очах клієнтів, відлякування клієнтів, емоційний стан працівників банку, направлення банком певних ресурсів на спростування недостовірної інформації, здійснення відповідних роз`яснень клієнтам та партнерам банку, за відсутності при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження її розміру, не може бути достатньою підставою для відшкодування позивачу моральної (немайнової) шкоди у визначеному ним розмірі.

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 у справі №910/11737/21, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ф`ючер Медіа" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження; призначено до розгляду апеляційну скаргу на 10.03.2022.

10.03.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану в Україні на 30 діб, активними бойовими діями на території міста Києва.

Судове засідання з розгляду вищевказаної заяви було призначено на 07.06.2022, про що 02.05.2022 постановлено відповідну ухвалу суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2022 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідно представник позивача, заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду - частковому скасуванню, виходячи з наступних підстав.

22.10.2020 о 16 год. 00 хв. на веб-сайті "mind.ua", що є відкритим інформаційним Інтернет-ресурсом, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА", було розміщено у загальному доступі публікацію під назвою: "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами": як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні" (за посиланням https://mind.ua/publications/20217331-robota-na-rf-ofshori-ta-optova-torgivlya-komp-yuterami-yak-pracyuyut-onlajn-kazino-v-ukrayini).

Позивач стверджує, що Інформація щодо нього, поширена Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" через власний загальнодоступний веб-сайт https://mind.ua у вищенаведеній Публікації необмеженому колу осіб, не відповідає дійсності, є неправдивою та такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача.

За доводами позивача, у діях відповідача наявний юридичний склад правопорушення щодо поширення відносно позивача недостовірної інформації, яка є недостовірною а саме:

- інформація є поширеною, тобто доведеною до відома необмеженого кола осіб;

- поширена ТОВ "ФЬЮЧЕР МЕДІА" інформація стосується позивача, а саме AT "АЙБОКС БАНК";

- поширена відповідачем інформація щодо AT "АЙБОКС БАНК", яка міститься в загальнодоступній у мережі Інтернет, є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності;

- поширена ТОВ "ФЬЮЧЕР МЕДІА" недостовірна інформація щодо AT "АЙБОКС БАНК" порушує особисті немайнові блага позивача, а саме, порушує недоторканість його ділової репутації, дискредитує та негативно впливає на імідж банківської установи.

Позивач вказує, що спірна інформація "..фігурантом кримінальних проваджень є AT "АЙБОКС БАНК".. " викладена саме в зазначеному розділі, відповідач у контексті публікації пов`язує діяльність AT "АЙБОКС БАНК" з усією негативною інформацією, зазначеною у цьому розділі публікації під назвою "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами": як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні", а отже, з участю Банку у протиправній діяльності з "відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом та виведення брудних коштів за кордон на рахунки офшорних компаній" при здійсненні незаконного грального бізнесу, участі позивача у кримінальних провадженнях як особи, яка причетна до здійснення неправомірних дій - вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 171, 182,185, 190, 200, 203-2, 209, 209-1, 212, 255, 265, 361, 361-1, 364, 368-2, 369, 387 КК України.

Позивач наголошує, що відповідачем у поширеній через мережу Інтернет публікації, яка стосується безпосередньо позивача, не наведено будь-яких доказів, даних, які б свідчили про те, що AT "АЙБОКС БАНК" здійснює таку протиправну діяльність, здійснює незаконну діяльність із проведення азартних ігор, приймає участь у схемах по відмиванню коштів, а також, про те, що відносно службових (посадових) осіб позивача відповідним компетентним органом винесено підозри або направлено до суду обвинувальний акт, причетності позивача до вчинення перелічених у публікації злочинів, наявності обвинувальних вироків щодо їх доведеності, а також даних, які б свідчили про перевірку достовірності викладених у публікації фактів. Відсутні посилання і на офіційні джерела інформації в підтвердження викладених в публікації даних.

Також за доводами позивача, відповідач, зазначаючи про, начебто, протиправну діяльність за участі терміналів самообслуговування бід брендом "Ibox", пов`язану, зокрема, з діяльністю незаконних онлайн-казино та відмиванням коштів і зазначаючи про факт того, що ці термінали належать AT "АЙБОКС БАНК", пов`язує і банківську установу із усіма переліченими у публікації негативними процесами, зокрема, з діяльністю незаконних онлайн-казино та відмиванням коштів. У той же час відповідачем у публікації не наведено жодних доказів того, що термінали самообслуговування бід брендом "Ibox" належать саме AT "АЙБОКС БАНК".

Ураховуючи вище викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА"; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" спростувати вказану недостовірну інформацію; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" протягом місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням видалити визнану недостовірною вказану інформацію ; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" на користь моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1000000,00 грн.

В обґрунтування вимоги, зокрема, про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000,00 грн, позивач зазначив, що поширення відповідачем щодо позивача недостовірної та неправдивої Інформації руйнує позитивний образ банка в очах клієнтів, відлякує їх, негативно впливає на емоційний стан його працівників, адже, позбавляє їх впевненості у майбутньому, що безпосередньо впливає на якість їх роботи, а отже, і економічну ефективність діяльності банка як суб`єкта господарювання. Наявність спірної публікації змушує позивача спрямовувати професійні, людські та часові ресурси на спростування такої недостовірної інформації, роз`яснення клієнтам та партнерам банку про неправдивість Інформації, на відновлення іміджу.

В обґрунтування суми моральної шкоди у розмірі 1000000,00 грн, позивач зазначив: позивач є банківської установою і має високу конкуренцію на ринку банківських послуг, відтак поширення недостовірної інформації відповідачем принижує ділову репутацію позивача та його конкурентоспроможність на ринку банківських послуг; позивач вимушений надати усім існуючим клієнтам відповідні роз`яснення щодо поширеної Інформації; станом на 20.07.2021 недостовірну Інформацію відповідача переглянуло понад 30 тис. осіб; - відповідно до ринкової вартості ребрендинг, створення брендбука, редізайн, рекодинг сайту установи складає приблизно 655 тис. грн, розміщення новин на профільних ресурсах ЗМІ та робота із створення іміджу установи за рік біля 749 тис. грн, а загалом близько 1404 000 грн, відповідно приблизна їх вартість на місяць становить біля 117 тис. грн; починаючи з 2020 року по 2021 рік кількість клієнтів банку збільшилась більш ніж на 900 особи. Виходячи із наведених обставин, позивач навів у позовній заяві розрахунок моральної шкоди.

Виходячи зі змісту статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав Інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати (ст. 94 Цивільного кодексу України).

Статтею 299 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про її захист.

Згідно зі статтею 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Згідно із частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про інформацію " ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Норма частини першої статті 30 Закону України "Про інформацію ", яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема статті 5, яка визначає право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Для вирішення спору та прийняття правильного рішення необхідно встановити:

- чи мало місце поширення відповідачем інформації;

- чи стосувалася поширена інформація позивача;

- чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, що не відповідає дійсності;

- чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 13 ГПК України).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд зазначає, що у відповідності до чинного законодавства, позивач, в силу приписів ст.13, 14, 74 ГПК України, повинен довести факт не тільки поширення інформації відповідачем, а й факт її недостовірності, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як зазначив позивач, поширення спірної інформації необмеженому колу осіб відбулось на веб-сайті https://mind.ua у публікації від 22 жовтня 2020 року під назвою: "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами": як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні".

Розміщення спірної інформації на веб-сайті https://mind.ua, який належить відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА", підтверджується роздруківками сторінок з веб-сайту.

Відкритість Інтернет-ресурсу "mind.ua" та доступність розміщеної на ньому інформації, зокрема наведеної публікації, підтверджується не лише можливістю без перешкод для будь-кого перейти за посиланням на веб-сайт цього ресурсу, але й зазначенням на веб-сайті https://mind.ua у розділі "Угода користувача" (посилання: https://mind.ua/agreement) про те, що доступ до сайту надано невизначеному колу осіб.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт поширення в мережі Інтернет спірної інформації.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту.

Відповідно до ч. 11 ст. 52-1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе:

а) повне ім`я або найменування власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу;

б) повну адресу місця проживання або місцезнаходження власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу;

в) контактну інформацію власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу, у тому числі адресу електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися.

Судом досліджено, що у розділі веб-сайту "mind.ua" під назвою "Угода користувача", а також розділі під назвою "Політика конфіденційності та файли cookie" (посилання: https://mind.ua/agreement, https://mind.ua/privacy) зазначено, що власником веб-сайту https://mind.ua є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА".

Факт поширення спірної інформації Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" на інформаційному ресурсі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЬЮЧЕР МЕДІА" (веб-сайті): mind.ua, у мережі Інтернет, у публікації від 22 жовтня 2020 року відповідачем не заперечується.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що мало місце поширення відповідачем спірної інформації необмеженому колу осіб.

Публікація, яку поширив відповідач через власний веб-сайт https://mind.ua, враховуючи її назву та зміст, стосується саме позивача. Так, у назві публікації, розміщеній 22 жовтня 2020 року о 16 год. 00 хв. на відкритому інформаційному Інтернет-ресурсі "mind.ua" згадується назва із словосполученням Айбокс Банк, а по тексту згаданої публікації у розділі "Злочин і кара" конкретизовано згаданого суб`єкта господарювання: "...Фігурантом кримінальних проваджень є банк і ПАТ "Айбокс Банк" - якому належать термінали самообслуговування Ibox... ".

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем у справі є Приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК" (АТ "АЙБОКС БАНК"), ідентифікаційний код 21570492, основним видом діяльності якого згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є "64.19 Інші види грошового посередництва".

При цьому, відповідач не заперечив, що спірна інформація стосувалась саме позивача.

Враховуючи вище наведене, матеріалами справи підтверджується, що поширена відповідачем спірна інформація стосувалася позивача.

Позивач зазначає, що неправдивим, недостовірним та одночасно негативним по відношенню до AT "АЙБОКС БАНК" твердженням у поширеній ТОВ "ФЬЮЧЕР МЕДІА" через власний загальнодоступний веб-сайт https://mind.ua публікації з назвою "Робота на РФ, офшори та "оптова торгівля комп`ютерами": як працюють онлайн-казино в Україні. Спеціальне розслідування Mind. Леогеймінг Пей (Алена Дегрик Шевцова), Айбокс Банк (термінали ibox) та інші - куди йдуть гроші від онлайн-казино в Україні" є: "...фігурантом кримінальних проваджень є ПАТ "Айбокс Банк"...".

Другим, на переконання позивача, неправдивим, недостовірним та одночасно негативним по відношенню до AT "АЙБОКС БАНК" твердженням є "...ПАТ "Айбокс Банк" - якому належать термінали самообслуговування Ibox...", що полягає в тому, що ТОВ "ФЬЮЧЕР МЕДІЯ" протягом всієї публікації асоціює термінали самообслуговування Ibox з протиправною діяльністю по веденню ігрового бізнесу без ліцензій (незаконних онлайн-казино), а вживані відповідачем у Інформації фрази " у розділі " Злочин і кара" цієї публікації "...Фігурантом кримінальних проваджень є банк і ПАТ "Айбокс Банк" - якому належать термінали самообслуговування Ibox... " та у назві публікації "…Айбокс Банк (термінали ibox)... " містить пряму вказівку на позивача, мають стверджувальний характер, при їх викладені не використано прикметники, гіперболи, алегорії або сатиру, мовні засоби та обороти, які застосовуються при наданні критичної оцінки діяльності тієї чи іншої особи або свідчать про викладені власних думок. Як стверджує позивач, із структури згаданого розділу публікації, її змісту, вбачається, що викладена інформація містить пряму вказівку на позивача, чітко і точно констатує факт того, що АТ "АЙБОКС БАНК" на час опублікування та поширення публікації в Інтернеті, є учасником з реалізації в Україні схем з "відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом та виведення брудних коштів за кордон на рахунки офшорних компаній", пов`язаних з незаконним гральним бізнесом, а отже, є учасником згаданих у статті кримінальних проваджень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна інформація може створювати у користувачів веб-сайту переконання у протиправності дій позивача та причетності останнього до злочинної діяльності, може викликати негативне ставлення до АТ "АЙБОКС БАНК" у користувачів веб-сайту, клієнтів, контрагентів, створювати відносно позивача негативну громадську думку, що може негативно впливати і на результати господарської діяльності AT "АЙБОКС БАНК". Поширена відповідачем інформація порушує особисті немайнові права підприємства позивача, зокрема право на ділову репутацію та її недоторканність. Подібними висловлюваннями та неперевіреними даними відповідач фактично висвітлює як незаконну діяльність позивача та формує відповідну негативну думку у читачів спірної публікації. Суд першої інстанції дійшов висновку, що право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин може сформуватись негативна оцінка діяльності AT "АЙБОКС БАНК", яка безпосередньо впливає на стан його господарських відносин.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 76,77 ГПК України, на підтвердження того, що оспорювана інформація безпосередньо вплинула на ділову репутацію позивача та підтверджували б порушення його особистих немайнових прав внаслідок поширення такої інформації та причинного зв`язку , зокрема, що саме у зв`язку з цим мало місце погіршення ділової репутації та громадськість або контрагенти перестали користуватися або відмовлялися користуватися послугами позивача, тощо, а відтак, така інформація не підлягає спростуванню у розумінні ст. 277 ЦК України.

Так, суд першої інстанції не надав належної оцінки вжитому слову «фігурант» у спірному висловлюванні «Фігурантом кримінальних проваджень є банк і ПАТ "АЙБОКС БАНК", в тому числі в поєднанні із судовим рішенням, наданим відповідачем у справі, номер якої міститься в спірній публікації.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що в оприлюдненому словесному виразі «фігурант» (що є похідним від слова «фігурує») не вбачається висновку про вину позивача у вчиненні правопорушень. Вказане слово є виключно оціночним судженням, оскільки як самостійно, так і в поєднанні із посиланнями на офіційні тексти судових рішень воно не містять конкретних даних щодо оцінки дій позивача в контексті вчинення конкретних правопорушень або злочинних дій. При цьому, сам факт наявності інформації щодо позивача про судові рішення в кримінальних справах (з якими він тим чи іншим чином пов`язаний) не є обставиною, що порочать його честь і гідність.

Отже, зазначені висловлювання не можуть бути такими, що порушують особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, адже в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.10.2018 в кримінальному провадженні №0000066 (яке згадується в таблиці спірній статті) дійсно фігурує АТ "АЙБОКС БАНК".

Також помилковим є висновок місцевого господарського суду про те, що матеріалами справи та наданими позивачем доказами спростовано твердження відповідача у спірному висловлюванні, що термінали самообслуговування під брендом "Ibox" належать саме АТ "АЙБОКС БАНК", оскільки судом не враховано, що предметом спору було висловлювання наступного змісту: «ПАТ "АЙБОКС БАНК" - якому належать термінали самообслуговування Ibox», тобто без згадки слова «бренд» та без використання лапок для вирізнення слова Ibox, як зазначено в оскаржуваному рішенні суду.

Також суд першої інстанції зазначив, що в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг наявні офіційна інформація про те, що свідоцтво на знак для товарів і послуг "Ibox" (автомати моментальної сплати, платежі Ibox) отримано ТОВ "ПЕЙБОКС" (), який і є власником терміналів самообслуговування бід брендом "Ibox".

При цьому судом не враховано, що відповідно до п.1.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 №10, Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг - це сукупність офіційних відомостей щодо державної реєстрації знаків для товарів і послуг, які постійно зберігаються на електронному та/або паперовому носіях.

Отже, відомості з вказаного Реєстру не підтверджують належність терміналу самообслуговування тій чи іншій особі (юридичній особі), а тому висновки суду про те, що наданими позивачем доказами та наведеними обґрунтуваннями підтверджено факт недостовірності поширеної відповідачем інформації є передчасними.

Крім того, Закон України «Про охорону прав на знак для товарів та послуг» не містить такого поняття як бренд.

Поза увагою суду 1- інстанції залишилось і те, що інформація про термінали Ibox розміщена на власному веб-сайті позивача за посиланням https://iboxbank.online/ua/terminaly, в розділі «Термінали» під заголовком «Термінали IBOX Bank карта адреси умови роботи», що підтверджується роздруківкою зазначеної веб-сторінки, яка міститься в матеріалах справи. Тобто, позивач самостійно заявляє про належність йому терміналів Ibox.

Отже, висловлювання «Айбокс Банк (термінали Ibox)» та ПАТ "АЙБОКС БАНК" - якому належать термінали самообслуговування Ibox» не можна віднести до таких, що порушують особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, оскільки вони не містять недостовірну інформацію щодо позивача, з огляду на те, що позивачем самостійно заявлено про таке на власному веб-сайті.

З огляду на зазначене та враховуючи положення ст.. 200 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині захисту ділової репутації та спростування недостовірної інформації, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідачем на веб-сайті "mind.ua", у мережі Інтернет розповсюджено саме інформацію, що є недостовірною.

Щодо вимоги про стягнення з ТОВ "ФЬЮЧЕР МЕДІА" моральної (немайнової) шкоди в розмірі 1000000,00 грн, колегія суддів в цій частині вважає висновки суду 1-ї інстанції про відмову у її задоволенні правильними, оскільки має місце недоведеність порушення особистих немайнових прав позивача, зокрема права на ділову репутацію та її недоторканність, не надано суду доказів, які б свідчили про наявність втрат майнового характеру, що настали у зв`язку з поширенням відповідачем оспорюваних відомостей щодо позивача.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф`ючер Медіа" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2022 у справі №910/11737/21 - скасуванню в частині задоволених позовних вимог щодо захисту ділової репутації та спростування недостовірної інформації, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються судом на позивача відповідно до вимог частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф`ючер Медіа" задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 у справі №910/11737/21 в частині задоволення позовних вимог скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф`ючер Медіа" 10215 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ з зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/11737/21 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.06.2022.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук