ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022р. Справа № 914/110/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Брошко І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка, м.Луцьк

до відповідача: Приватного підприємства Агроінвестгрупа, м.Львів

про стягнення коштів.

Ціна позову 1310000,00грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка до Приватного підприємства Агроінвестгрупа про стягнення коштів в сумі 1310000,00грн., з якої 560000,00грн. заборгованість за договором поставки майбутнього врожаю, 750000,00грн. штраф.

Ухвалою суду від 17.01.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 15.02.2022р. В судовому засіданні 15.02.2022р. відкладено розгляд справи. Ухвалами суду від 14.03.2022р., від 05.04.2022р. продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено розгляд справи на 26.04.2022р. Ухвалою суду від 26.04.22р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.05.22р. Ухвалою суду від 24.05.2022р. відкладено розгляд справи на 14.06.2022р., клопотання позивача про проведення судового засідання у справі №914/110/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon задоволено та постановлено здійснювати розгляд в судовому засіданні у справі, призначеному на 14.06.2022 р. о 10:20 год., в режимі відеоконференції.

В судове засідання 14.06.2022р. позивач явки повноважного представника не забезпечив, позивачем подано клопотання за вх.№12485/22 від 14.06.2022р. про розгляд справи без участі представника позивача, а також в поданому клопотанні позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити у повному обсязі. Позивачем подано відповідь на відзив за вх.№8286/22 від 21.04.2022р., додаткові пояснення за вх.№11945/22 від 07.06.2022р.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, жодних заяв чи клопотань від відповідача не поступало. Причини неявки не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, за адресою зазначеною у ЄДР ЮО, ФОП та ГФ та у позовній заяві, а також вказаною у спірному договорі поштовою адресою, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції, внесенням ухвал суду до Єдиного державного реєстру судових рішень, поштовою рекомендованою кореспонденцією №350, №111, №662, №905, №913, №111, №138, №970, №961, №797, №789, 420, а також скеруванням ухвал суду на електронну адресу представника відповідача зазначену у поданому відзиві на позовну заяву за вх.№8137/22 від 19.04.2022р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву за вх.№8137/22 від 19.04.2022р.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Згідно із ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно із ч. 2 ст. 9 даного Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу як місцезнаходження юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 10 даного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. В силу ст. 11 цього Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів (в мережі "Інтернет").

Відтак, у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи (фізичної особи-підприємця) - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу. В матеріалах справи відсутні повідомлення та докази зміни місцезнаходження відповідача станом на дату прийняття рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу надіслано ухвали Господарського суду Львівської області поштовою рекомендованою кореспонденцією на адреси зазначені у позовній заяві та у витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ, а також на адресу визначену у спірному договорі. Отже, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважних представників сторін не обов`язковою, клопотання позивача про розгляд справи без участі повноважного представника, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст. 202 ГПК України, та строки розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між ТОВ Агротехніка до ПП Агроінвестгрупа було укладено договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. На виконання умов данного договору позивач перерахував відповідачу попередню оплату на загальну суму 560000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6310 від 14.05.2021р. Проте, відповідач не поставив товар, передбачений договором, тому позивач просить повернути сплачені кошти (попередню оплату) в сумі 560000,00грн. Також позивач, за невиконання відповідачем умов договору нарахував штраф в розмірі 750000,00грн.

У відповіді на відзив за вх.№8286/22 від 21.04.2022р. позивач зазначає, що рахунок на оплату №7 від 14.05.2021, посилання на який міститься в платіжному дорученні №6310 від 14.05.2021р. в свою чергу містить покликання на договір №КВ-Ф3-2363. З моменту укладення договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. відповідач не заявляв до позивача жодних претензій чи вимог, які могли б свідчити про неотримання передбаченої договором попередньої оплати. Також, позивач зазначає, що відповідач не може заперечувати того факту, що грошові кошти перераховані йому за платіжним дорученням №6310 від 14.05.2021 були ним отримані без жодних заперечень чи зауважень. Позивач вважає, що вищевказані обставини в сукупності підтверджують факт отримання відповідачем попередньої оплати за договором поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. в сумі 560000,00грн, що відповідає умовам вказаного договору. Позивач зазначає, що сторонами за обопільною згодою, без будь яких заперечень чи застережень було укладено договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. Умовами вказаного договору сторони добровільно визначили як взаємні зобов`язання одна одної, так і умови своєї відповідальності за порушення передбачених договором зобов`язань. Позивач стверджує, що ні при укладенні договору, ні в ході його виконання жодна з сторін не ставила під сумнів справедливість умов договору та їх відповідність положенням чинного законодавства. Умовами укладеного договору, а саме пунктом 6.5. сторони чітко визначили, що у разі порушення постачальником передбачених цим договором строків поставки товару постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення. У разі відмови постачальника від поставки товару або прострочення термінів поставки товару більше ніж на 10 (десять) календарних днів, постачальник крім пені зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від вартості недопоставленого або невчасно поставленого товару. На думку позивача, матеріалами справи підтверджується факт порушення з боку відповідача зобов`язання з поставки товару, яке триває і надалі.

Позивач зазначає, що порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань завдало значних збитків позивачу, зокрема позивач просить врахувати ту обставину, що відповідачем до цього часу не виконано зобов`язань з поставки передбаченого договором товару. Непоставка товару у визначений договором термін перебуває у прямій залежності від дій, а в даному випадку бездіяльності відповідача як постачальника товару. Відповідачем, як зазначає позивач, не наведено жодних доказів того, що порушення умов договору, а саме не поставка товару погоджений сторонами строк були спричинені внаслідок дії обставин не залежних від волі відповідача. Також позивач просить врахувати, що основним видом господарської діяльності позивача є виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (КВЕД 10.91) та оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21). Таким чином, своєчасні поставки сировини за договором №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. є необхідним для забезпечення господарської діяльності позивача. Оскільки відповідач не поставив необхідної кількості товару у погоджений сторонами термін позивач був змушений здійснювати пошук та придбання аналогічного товару в інших постачальників. Однак, у зв`язку з зміною цін на ринку сільськогосподарської продукції, позивач зміг придбати необхідний товар за лише ціною, що значно перевищує передбачену умовами договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. Позивач просить врахувати ту обставину, що для забезпечення потреб господарської діяльності, в тому числі для придбання необхідної сільськогосподарської продукції позивачем використовуються кредитні кошти отримані від банків-кредиторів, з моменту сплати відповідачу попередньої оплати в сумі 560 000,00 грн. позивач змушений сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Крім цього, позивач був змушений залучити додаткові кредитні ресурси для придбання в іншого постачальника недопоставленого відповідачем товару, що відповідно призвело до збільшення фінансових зобов`язань позивача перед банками кредиторами. Також позивач поніс інфляційні втрати в частині сплаченої ним попередньої оплати. Позивач також просить врахувати ту обставину, що позивач тривалий час працює на внутрішньому та зовнішньому ринках. Позивачем роками налагоджувалися ділові зв`язки з покупцями сільськогосподарської продукції, та напрацьовувалася репутація надійного постачальника товарів, що є вкрай важливим для успішної роботи на зовнішніх ринках. Позивач також зазначає, що в результаті порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару позивачу останній не мав можливості у повній мірі виконувати зобов`язання перед своїми клієнтами-покупцями, як наслідок, порушення відповідачем зобов`язань завдало значної шкоди діловій репутації позивача, розмір якої за оцінкою позивача перевищує суму нарахованих відповідачу штрафних санкцій. Позивач також просить врахувати поведінку відповідача, який до цього часу не виконав взяті на себе зобов`язання, а порушення умов договору, які стали причиною подання позову тривають і надалі. Більше того, відповідач намагається ухилитися не лише від сплати штрафних санкцій, а навіть від повернення основної суми заборгованості. Додатково позивач просить врахувати, що порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем носить множинний характер, крім договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р., відповідачем також порушено зобов`язання за аналогічними договорами №КВ-Ф3-2333 від 19.03.2022р. та №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. Покликання відповідача на впровадження військового стану позивач вважає безпідставними, оскільки порушення договірних зобов`язань з боку відповідача було допущено задовго до впровадження воєнного стану.

В додаткових поясненнях за вх.№11945/22 від 07.06.2022р. позивач зазначає, що з тієї причини що відповідач товару так і не поставив позивач був змушений здійснити придбання необхідного товару у інших постачальників за цінами, що склалися після порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, зокрема необхідний товар було придбано за ціною 6 710,55 грн без ПДВ за 1 тону, що підтверджується видатковою накладною №11 від 10.03.2022р. (копію даної накладної долучено до матеріалів справи). Таким чином, як стверджує позивач, внаслідок порушення відповідачем умов укладеного договору позивач для забезпечення своєї господарської діяльності був змушений здійснити придбання аналогічного товару за вартістю на 177 637,50 грн вище від тієї, за якою він розраховував його придбати у разі належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Також позивач зазначає, що незважаючи на те, що товар не був поставлений відповідачем у визначений договором строк останній не повернув позивачу сплачені ним кошти попередньої оплати за товару у сумі 560 000,00 грн., внаслідок чого відповідач не поставивши товар залишив кошти передоплати у своєму розпорядженні та позивач був суттєво обмежений у своїх фінансових можливостях. Позивач просить врахувати, що для забезпечення потреб господарської діяльності, в тому числі для придбання необхідної сільськогосподарської продукції позивачем використовуються кредитні кошти отримані від банків-кредиторів. Відповідач починаючи з 14.05.2021 року і по даний час безоплатно користується грошовими коштами позивача у сумі 560000,00 грн., в той час коли сам позивач змушений сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, зокрема коштами отриманими згідно договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №1151-033/20 від 26.11.2020р. Виходячи з періоду часу протягом якого триває порушення з боку відповідача (з 14.05.2021 по даний час - 356 день) та відсоткової ставки за якою позивачем залучаються кредитні кошти (11% річних), втрати позивача по сплаті відсотків за користування кредитними коштами складають орієнтовно 60 081,00 грн. (560 000,00 х 11 % річних х 356 день). Крім цього, позивач зазначає, що інфляційні втрати позивача в частині сплаченої ним попередньої оплати 560 000,00 грн. за травень 2021р.-квітень 2022р. мінімально склали 91 985,76грн. Також позивач зазначає, що в результаті порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару позивачу останній не мав можливості у повній мірі виконувати зобов`язання перед своїми клієнтами-покупцями і як наслідок, порушення відповідачем зобов`язань завдало значної шкоди діловій репутації позивача. На підтвердження вказаних обставин долучено копії договору поставки №КВ-ВЗ-2-2-2489 від 20.01.2022р., специфікації №2 до договору поставки №КВ-ВЗ-2-2-2489 від 20.01.2022р., видаткової накладної №11 від 10.03.2022р., договору про відкриття кредитної лінії №1151-033/20 від 26.11.2020р., договору від 02.12.2021р. про внесення змін та доповнень до договору №1155-034/20 від 26.11.2020р. про відкриття мультивалютної кредитної лінії, додатку №3 до договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №1155-034/20 від 26.11.2020р., рахунку на оплату №7 від 14.05.2021р.

У відзиві на позовну заяву за вх.№8137/22 від 19.04.2022р. відповідач зазначає, що в платіжному доручені №6310 від 14.05.2021 покликання на договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021 відсутнє, тому ПП Агроінвестгрупа заперечує те, що перерахування коштів в сумі 560000,00 грн. згідно платіжного доручення №6310 від 14.05.2021 є попередньою оплатою вартості товару по договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021. Тому на думку відповідача заборгованість за договором поставки майбутнього врожаю в сумі 560000,00грн. є недоведеною. Також відповідач зазначає, що можливість зменшення розміру неустойки передбачене положеннями Цивільного та Господарського кодексів України. Відповідач зазначає, що пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022р. N64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. За таких обставин, на думку відповідача, є підстави для зменшення розміру неустойки, оскільки ТОВ Агротехніка вимогу про стягнення збитків не заявило та з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан. З огляду вказані обставини відповідач просить відмовити в задоволені позову по справі №914/110/22 повністю та зменшити розмір неустойки до 7500,00 грн.

Обставини, встановлені судом.

30.04.2021р. Товариством з обмеженою відповідальністю Агротехніка (покупець) та Приватним підприємством Агроінвестгрупа (постачальник) укладено договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363, згідно із п. 1.1. якого, в порядку та на умовах цього договору постачальник у визначений сторонами строк передає покупцю у власність наступний товар: кукурудзу, вологість не більше 14,0%, смітна домішка не більше 2,0%, зернова домішка не більше 10%, в кількості 250 тон, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його.

Відповідно до п. 1.2 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. строк поставки товару: до 20.11.2021р. Поставка товару здійснюється в межах вказаного строку, згідно погодженого між сторонами графіку.

За умовами п.п. 1.3, 1.4 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р., поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару на базисі поставки та видачі покупцеві складської квитанції на товар відповідно до умов цього договору. Базис поставки: EXW зерновий елеватор ТзОВ «Агротехніка» за адресою: Волинська обл., смт.Турійськ, вул.Паралельна, 33, та/або Волинська обл., Луцький р-н, с.Чаруків, вул.Вокзальна, 156, за вибором покупця, відповідно до правил Інкотермс-2010.

Пунктами 1.5, 1.12 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. сторони дійшли згоди, що загальна сума даного договору визначається як сума всіх видаткових накладних, відповідно до яких постачальник передав, а покупець прийняв товар в межах цього договору. Сторони погодили, що на момент укладення даного договору, орієнтовна загальна вартість товару (сума договору), становить 1500000грн. без ПДВ. Вказана сума розрахована виходячи з цін на товар, діючих на момент укладення договору і підлягає корегуванню у порядку передбаченому цим договором.

Згідно із п.п. 2.1, 2.2 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. розрахунок за товар проводиться покупцем на підставі наданих йому належним чином оформлених документів: складської квитанції на товар виписаної зерновим складом на ім`я покупця; видаткових накладних на товар; податкових накладних, складених в електронній формі з дотриманням умов щодо їх реєстрації у порядку, визначеному законодавством, та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. До моменту виконання даної умови покупець має право зупинити подальші розрахунки за товар. Сторони домовилися, що з метою забезпечення виконання зобов`язань постачальника за даним договором, постачальник зобов`язується надати товарну аграрну розписку у погодженій покупцем формі на визначений цим договором обсяг (кількість) товару або передати в заставу/іпотеку покупця належне йому рухоме та/або нерухоме майно, вартістю не менше суми передбаченої цим договором попередньої оплати. У випадку не виконання постачальником даної умови покупець має право на власний розсуд притримувати оплату за даним договором або відмовитися від договору в односторонньому порядку.

За умовами п.п. 3.1, 3.2 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. після підписання даного договору та виконання постачальником умов п.2.2 договору, покупець здійснює часткову попередню оплату вартості товару у розмірі 560000грн. Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 5 банківських днів з моменту повного виконання постачальником зобов`язань з поставки товару та реєстрації податкових накладних. Сторони погодили, що у випадку наявності невиконаних зобов`язань постачальника перед покупцем за цим договором та будь якими іншими укладеними між сторонами правочинами, покупець має право не здійснювати розрахунків по даному договору до повного виконання постачальником таких зобов`язань.

Відповідно до п.5.4 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р., у разі невиконання постачальником своїх зобов`язань або за наявності очевидних підстав вважати, що він не виконає своїх зобов`язань у встановлений строк або виконає його не в повному обсязі, покупець має право зупинити виконання своїх зобов`язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі та вимагати повернення сплачених коштів.

За умовами п. 9.2 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р., цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, та діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №7 від 14.05.2021р. на суму 560000,00грн. з ПДВ. У даному рухунку міститься покликання на договір №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р.

На виконання умов договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. позивач, на підставі рахунку на оплату №7 від 14.05.2021р. перерахував відповідачу попередню оплату на загальну суму 560000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №6310 від 14.05.2021р. на суму 560000,00грн. із призначенням платежу: оплата за кукурудзу зг.рах. №7 від 14.05.2021р.

17.12.2021р. позивач звертався до відповідача з претензією №1-4/795 від 17.12.2021р. з вимогами здійснити поставку товару у визначений договором, зокрема №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. спосіб. На підтвердження даних обставин долучено фіскальний чек №134 від 17.12.2021р. та відстеження поштового відправлення за вказаним номером на сайті АТ Укрпошти, яке отримано адресатом.

Позивач зазначає, що всупереч умовам договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, товару не поставив, кошти в сумі 560000,00грн. які були оплачені попередньою оплатою за товар не повернуто, тому позивач просить стягнути з відповідача 560000,00грн.

Щодо покликань відповідача на те, що в платіжному доручені №6310 від 14.05.2021 відсутнє покликання на договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021, тому на думку відповідача заборгованість за договором в сумі 560000,00грн. є недоведеною суд зазначає, що в платіжному дорученні №6310 від 14.05.2021р. міститься покликання на рахунок на оплату №7 від 14.05.2021р., який виписаний ПП «Агроінвестгрупа», та в свою чергу у вказаному рахунку міститься покликання на договір №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. Відповідачем не заперечно отримання передбаченої договором попередньої оплати в сумі 560000,00грн., як і не спростовано та не подано жодних доказів (претензії, вимоги тощо) в підтвердження неотримання вказаних коштів.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Станом на день прийняття рішення, доказів поставки позивачу товару відповідачем не представлено, доказів неможливості виконання зобов`язань з поставки товару не з вини відповідача суду не надано, доказів повернення коштів не подано, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 560000,00грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.6.5 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. сторони дійшли згоди, що в разі порушення постачальником передбачених цим договором строків поставки товару постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення. У разі відмови постачальника від поставки товару або прострочення термінів поставки товару більше ніж на 10 календарних днів, постачальник крім пені зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 50 відсотків від вартості недопоставленого або невчасно поставленого товару. Сума штрафних санкцій обраховується виходячи з вартості товару, визначеної станом на останній день передбаченого договором строку поставки. У випадку прострочення термінів поставки товару більше ніж на 20 календарних днів покупець має право відмовитися від даного договору та вимагати повернення постачальником отриманих грошових коштів та сплати останнім передбачених цим договором штрафних санкцій.

Позивач на підставі п.6.5 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р., нарахував відповідачу 50% штрафу від вартості непоставленого товару на загальну суму 750000,00грн. Розрахунки долучені до матеріалів справи.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань штрафу суду не надано, доказів в спростування наведених обставин суду не подано.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України).

Частиною 1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 2 ст.233 ГК України передбачено, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.6.5 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р. сторони дійшли згоди, що в разі порушення постачальником передбачених цим договором строків поставки товару постачальник зобов`язаний сплатити на користь покупця пеню у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення. У разі відмови постачальника від поставки товару або прострочення термінів поставки товару більше ніж на 10 календарних днів, постачальник крім пені зобов`язується сплатити покупцеві штраф у розмірі 50 відсотків від вартості недопоставленого або невчасно поставленого товару. Сума штрафних санкцій обраховується виходячи з вартості товару, визначеної станом на останній день передбаченого договором строку поставки. У випадку прострочення термінів поставки товару більше ніж на 20 календарних днів покупець має право відмовитися від даного договору та вимагати повернення постачальником отриманих грошових коштів та сплати останнім передбачених цим договором штрафних санкцій.

Згідно із п.п.6.7, 6.8 договору №КВ-ФЗ-2363 від 30.04.2021р., постачальник заявляє та гарантує, що несе повну матеріальну відповідальність за завдані збитки покупцю товару, як виникнуть в останнього внаслідок надання недостовірної інформації по даному договору в розмірі понесених покупцем збитків та штрафів. Сплата стороною визначених цим договором та (або) чинним законодавством штрафних санкцій не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої сторони збитки, завдані порушенням договору (реальні збитки та (або) упущену вигоду) у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої сторони штрафні санкції у повному обсязі.

Відповідач обгрунтовує зменшення розміру неможливістю виконання зобов`язання внаслідок прийняття Указу Президента України від 24.02.2022р. N64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-IX, пунктом 1 якого, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Однак, суд не приймає до уваги покликання відповідача на дані обставини, оскільки договір поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-ФЗ-2363 був укладений відповідачем із позивачем 30.04.2021р. та строк поставки згідно із п.1.2 договору визначено до 20.11.2021р., тобто до впровадження 24.02.2022р. на території України воєнного стану. Інших обгрунтувань відповідачем не наведено та жодних доказів не подано.

Проаналізувавши матеріали справи та надані відповідачем обґрунтування щодо зменшення розміру неустойки до 7500,00грн., враховуючи неподання жодних доказів в підтвердження винятковості обставин щодо зменшення розміру штрафу, відповідачем не доведено належними доказами наявність виняткових обставин та поважності причин прострочення та не виконання спірного договірного зобов`язання.

Водночас, позивач стверджує про понесені ним збитки внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Як вбачається із виписки з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ основним видом господарської діяльності позивача є виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (КВЕД 10.91) та оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21). Позивач зазначає, що своєчасні поставки сировини за договором №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. є необхідними для забезпечення господарської діяльності позивача. Відповідач не поставив необхідної кількості товару у погоджений сторонами термін та позивач був змушений здійснювати пошук та придбання аналогічного товару в інших постачальників. Однак, у зв`язку з зміною цін на ринку сільськогосподарської продукції, позивач зміг придбати необхідний товар лише за ціною, що значно перевищує передбачену умовами договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р. Крім цього, позивач був змушений залучити додаткові кредитні ресурси для придбання в іншого постачальника недопоставленого відповідачем товару, що відповідно призвело до збільшення фінансових зобов`язань позивача перед банками кредиторами. Позивач зазначає, що необхідний товар, який непоставлено відповідачем, було придбано за ціною 6710,55грн без ПДВ за 1 тону що за вартістю вище від аналогічного товару на 177 637,50 грн., що підтверджується договором поставки №КВ-ВЗ-2-2-2489 від 20.01.2022р. укладеним з Сільськогосподарським ТОВ «Городище», специфікацією №2 до договору поставки №КВ-ВЗ-2-2-2489 від 20.01.2022р. та видатковою накладною №11 від 10.03.2022р. на загальну суму 3022602,17грн. Позивач вказує на те, що відповідач починаючи з 14.05.2021 року і по даний час безоплатно користується грошовими коштами позивача у сумі 560000,00 грн., в той час коли сам позивач змушений сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, зокрема коштами отриманими згідно договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №1151-033/20 від 26.11.2020р. Виходячи з періоду часу протягом якого триває порушення з боку відповідача (з 14.05.2021 по даний час - 356 день) та відсоткової ставки за якою позивачем залучаються кредитні кошти (11% річних), втрати позивача по сплаті відсотків за користування кредитними коштами складають орієнтовно 60081,00 грн. (560 000,00 х 11 % річних х 356 день). На підтвердження вказаних обставин долучено договір про відкриття кредитної лінії №1151-033/20 від 26.11.2020р., договір від 02.12.2021р. про внесення змін та доповнень до договору №1155-034/20 від 26.11.2020р. про відкриття мультивалютної кредитної лінії, додаток №3 до договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №1155-034/20 від 26.11.2020р. Також, позивач поніс інфляційні втрати в частині сплаченої ним попередньої оплати. Позивач зазначає, що в результаті порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару позивачу останній не мав можливості у повній мірі виконувати зобов`язання перед своїми клієнтами-покупцями, як наслідок, порушення відповідачем зобов`язань завдало значної шкоди діловій репутації позивача, розмір якої за оцінкою позивача перевищує суму нарахованих відповідачу штрафних санкцій. Позивач просить врахувати поведінку відповідача, який до цього часу не виконав взяті на себе зобов`язання, а порушення умов договору, які стали причиною подання позову тривають і надалі, а також і те, що відповідач намагається ухилитися від повернення основної суми заборгованості. Також позивач просить врахувати, що порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем носить множинний характер, крім договору поставки майбутнього врожаю 2021 року №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р., відповідачем також порушено зобов`язання за аналогічними договорами №КВ-Ф3-2333 від 19.03.2022р. та №КВ-Ф3-2363 від 30.04.2021р.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом відповідачем поставки позивачу товару за спірним договором не здійснено, попередньої оплати повністю/частково не повернуто.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер (висновки викладені у постанові ВС у складі КГС № 918/116/19 від 04.02.2020).

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, та те, що жодних доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище відповідача до матеріалів справи не долучено, не доведено поважність причин невиконання договірних зобов`язань перед позивачем, винятковості обставин та достатніх обгрунтованих підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, нездійснення відповідачем жодної поставки товару за спірним договором та неповернення попередньої оплати повністю/частково, понесені позивачем збитки, враховуючи баланс інтересів сторін справи, а також те, що за даних обставин таке зменшення нівелюватиме саме значення штрафу як відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання товару, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу,

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача щодо основного боргу в розмірі 560000,00грн., штрафу в розмірі 750000,00грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити .

Стягнути з Приватного підприємства Агроінвестгрупа (79026, мЛьвів, вул.Франка І., буд.165, кв.55Б; ідентифікаційний код 37051438) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка (43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.11; ідентифікаційний код 21750952) 560000,00грн. основного боргу, 750000,00грн. штрафу та 19650,00грн. судового збору.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 16.06.2022р.

Суддя Іванчук С.В.