ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.06.2022м. ДніпроСправа № 904/694/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)
про ухвалення додаткового рішення
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат (м. Жовті Води, Дніпропетровської області)
про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором про закупівлю товару № 233/13/375Е від 16.03.2020 у загальному розмірі 109 352 грн. 76 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором про закупівлю товару №233/13/375Е від 16.03.2020 у загальному розмірі 109 352 грн. 76 коп.
Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. 00 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" 80 097 грн. 98 коп. - інфляційних втрат, 29 254 грн. 78 коп. - 3% річних та 2 481 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 15364/22 від 26.05.2022), в якій він просить суд долучити до матеріалів справи додаткові докази та розподілити судові витрати з правничої допомоги, стягнувши з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 27.05.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" про ухвалення додаткового рішення було прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами; роз`яснено учасникам судового процесу, що відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшли заперечення (вх. суду №16555/22 від 06.06.2022), в яких він просить суд відмовити в задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат у повному обсязі, посилаючись на таке:

- укладений сторонами правочин (договір про надання правової (правничої) допомоги) за своєю правовою природою є договором про надання послуг, проте до детального опису витрат на правову (правничу) допомогу відповідачем не надано документів, які б підтверджували оплату наданих адвокатом послуг (платіжного доручення);

- враховуючи невелику складність справи, відповідач вважає значно завищеним розмір витрат на правову допомогу, тому стверджує, що заявлені позивачем витрати на адвокатські послуги є необґрунтованими та завищеними.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшли пояснення на заперечення відповідача (вх. суду № 16753/22 від 07.06.2022), в яких останній вказує на те, що адвокатським бюро на підтвердження наданих послуг правової (правничої) допомоги були надані всі необхідні документи, а також зазначає, що відповідно до принципу свободи договору, закріпленому в статті 627 Цивільного кодексу України, сторони визначили фіксовану суму гонорару - 25 000 грн. 00 коп. за надану правову допомогу, в той же час, відповідачем у наданих до суду запереченнях не надано жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження невідповідності адвокатських витрат фактично наданих послугам.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат.

Суд відзначає, що заява розглянута судом в межах розумного строку, тривалість якого визначена з урахуванням виникнення в період перебігу визначеного Господарським процесуальним кодексом України строку на розгляд даної заяви судом, виключних обставин, пов`язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, та запровадженням в Україні воєнного стану.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, а також доводи, викладені у запереченнях на заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором про закупівлю товару №233/13/375Е від 16.03.2020 у загальному розмірі 109 352 грн. 76 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" 80 097 грн. 98 коп. - інфляційних втрат, 29 254 грн. 78 коп. - 3% річних та 2 481 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд розподілити судові витрати з правничої допомоги, стягнувши з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн. 00 коп.

З приводу заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2020 між Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (далі виконавець, бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (далі - замовник, клієнт) був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/01 (далі договір, а.с. 19, 45-46), за умовами пункту 1.1. якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе доручення клієнта про надання обумовленої договором правової (правничої) допомоги в інтересах клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1.2. договору визначено, що правова (правнича) допомога, що надається клієнту, полягає у наступному:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- захист прав, свобод і законних інтересів клієнта в кримінальному провадженні та у справах про адміністративне правопорушення;

- представництво інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

- представництво інтересів клієнта у судах, під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також перед фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами, незалежно від їх підпорядкуванні, форми власності та галузевої належності, в органах місцевого самоврядування, в органах нотаріату, державних правоохоронних органах, в органах центральної виконавчої влади та в інших державних органах;

- надання інших послуг.

Відповідно до пункту 1.5. договору зміст кожного конкретно визначеного доручення клієнта за договором та зміст і обсяг надання правової (правничої) допомоги у кожній конкретно визначеній справі клієнту визначаються додатковою угодою до договору, що є невід`ємною частиною, та яка врегульовує у тому числі й інші питання, які витікають із суті певного доручення клієнта або суті певної справи.

Згідно з пунктом 1.6. договору безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за договором здійснює адвокат Тимофієв Євгеній Леонідович. Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

У пункті 7.1. договору сторони погодили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його виконання, але не довше ніж по 31.12.2020 включно, незалежно від обсягу та стадії виконання будь-якого конкретного доручення клієнта за договором.

Шляхом підписання додаткових угод до договору від 30.12.2020 та від 30.12.2021 сторони вносили зміни до умов договору в частині строку його дії, зокрема, відповідно до умов останньої додаткової угоди сторони дійшли згоди про продовження договору до 31.12.2022 (а.с.48).

14.02.2022 між Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (далі виконавець, бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (далі - замовник, клієнт) було підписано додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/01 (далі - додаткова угода, а.с. 49-50), за умовами пункту 1 якої визначено, що дана додаткова угода визначає зміст та обсяг надання правової (правничої) допомоги клієнтові бюро, а також порядок оплати гонорару за надання правової (правничої) допомоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних збитків з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором про закупівлю товару № 233/13/375Е від 16.03.2020.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди бюро зобов`язується виконати роботу та надати таку правову (правничу) допомогу клієнту:

1) ознайомлення з документами, які пов`язані з договором про закупівлю товару № 233/13/375Е від 16.03.2020;

2) надання консультацій;

3) складання заяв по суті (позов, відповідь на відзив (за потребою), пояснення (за потребою);

4) здійснення розрахунку 3% річних, інфляційних збитків;

5) складання заяв та клопотань та інших процесуальних документів (за потребою);

6) представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, в тому числі, участь у судових засіданнях.

У пункті 3 додаткової угоди сторонами погоджений фіксований розмір гонорару в сумі 25 000 грн. 00 коп. за надану правову (правничу) допомогу клієнту.

Сторонами погоджено, що розмір гонорару не залежить від затраченого часу бюро на надання правової (правничої) допомоги, зазначеної у пункті 2 додаткової угоди (пункт 4 додаткової угоди).

Пунктом 5 додаткової угоди передбачений порядок оплати гонорару: протягом 20-ти календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Клієнт може здійснити авансовий платіж.

Згідно з пунктом 6 додаткової угоди сторони складають акт виконаних робіт протягом 3-х робочих днів з дати прийняття судового рішення за результатами розгляду справи.

23.05.2022 між Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (далі виконавець, бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (далі - замовник, клієнт) був підписаний Акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги (далі акт, а.с. 51), за умовами якого бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу за договором про надання правової (правничої) допомоги № 10/01 від 10.01.2020 та додатковою угодою до вказаного договору від 14.02.2022:

1) ознайомлення з документами, які пов`язані з договором про закупівлю товару № 233/13/375Е від 16.03.2020;

2) надання консультацій;

3) складання позовної заяви;

4) здійснення розрахунку 3% річних, інфляційних збитків;

5) складання заяви про ухвалення додаткового рішення.

В акті сторони погодили, що загальна вартість наданої правової (правничої) допомоги складає 25 000 грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, врахувавши наявність заперечень відповідача щодо завищення їх вартості, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 25 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі було стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором про закупівлю товару №233/13/375Е від 16.03.2020, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- справа є малозначною та не є складною по своїй суті та за обсягом документів; справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, який призначений для розгляду справ незначної складності;

- з акту приймання-здачі правової (правничої) допомоги вбачається, що адвокатом були надані такі послуги правової допомоги: ознайомлення з документами, які пов`язані з договором про закупівлю товару № 233/13/375Е від 16.03.2020; надання консультацій; складання позовної заяви; здійснення розрахунку 3% річних, інфляційних збитків; складання заяви про ухвалення додаткового рішення; у той же час, ціна позову складалася з суми нарахувань 3% річних та інфляційних втрат за однією сумою заборгованості, розмір якої встановлений рішенням суду у справі № 904/5980/21, та за один період, отже розрахунок заявлених до стягнення сум не є складним та не потребував аналізу первинної документації;

- серед заяв по суті справи позивачем подано лише позовну заяву;

- на розгляді у Господарському суді Дніпропетровської області перебувають справи з аналогічним предметом спору, що також свідчить про те, що розмір витрат на правову (правничу) допомогу є необґрунтованим;

- справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті від 23.05.2022, суд приходить до висновку, що, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу, визначені заявником до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є не розумними, не співмірними із складністю справи, необхідним часом для надання послуг та ціною позову. Так, визначений до стягнення розмір цих витрат становить 22,86% до ціни позову (109 352 грн. 76 коп.).

Як було вказано вище, за своєю категорією, враховуючи кількість сторін, предмет спору, обсяг доказів, приймаючи до уваги позицію відповідача, зважаючи на письмове провадження у справі без представництва адвокатом інтересів позивача у судовому процесі, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. Відтак, ця справа не вимагала від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей.

За таких обставин очевидно, що вартість послуги адвоката є завищеною. Розумною, співмірною із складністю справи, необхідним часом для надання послуг та ціною позову, а відтак прийнятною сумою за добросовісне надання адвокатом послуг у цій справі суд вважає 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу; інша частина витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Горького, будинок 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Сталі" (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Кропоткіна, будинок 28, квартира 34; ідентифікаційний код 35935913) 5 000 грн. 00 коп. частину витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заяви про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний 09.06.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко