ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2022 р. Справа№ 910/1194/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Бовдрич О.М., Волощук В.В.;

від відповідача: Косих С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 (повний текст складено 21.10.2021)

у справі №910/1194/21 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича

до Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення

про припинення договору,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року Фізична особа-підприємець Бовдрич Олександр Миколайович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (далі - відповідач, Укрсоюзсервіс) про припинення договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.11.2018 на адресу відповідача направлявся лист про припинення дії договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 у зв`язку з фактичним знищенням об`єкта оренди. За доводами позивача, відповідач відповіді на вищевказаний лист не надав, підписаного акту прийому-передачі майна не повернув, що стало наслідком звернення позивача з позовом до суду про припинення договору оренди від 11.02.2016 шляхом його розірвання на підставі п. 4 ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України з 28.11.2018.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд встановив, що договір оренди був припинений у зв`язку із знищенням об`єкту оренди станом на квітень 2019, у зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича про припинення шляхом розірвання договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 з 28.11.2018.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Бовдрич Олександр Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що не здійснював фактичного користування орендованим майном внаслідок знищення об`єкту оренди 14.11.2018, у зв`язку з чим, договір оренди припинив дію в день надіслання листа 28.11.2018 про припинення договору оренди, що підтверджується чеком про направлення рекомендованого листа.

Скаржник стверджує, що факт знищення орендованого майна підтверджується: заявою директора відповідача Петрик О.В., відповідно до якої Голосіївським управлінням поліції Головного Управління національної поліції України порушено два кримінальних провадження від 14.11.2018; листом №1053/125/2021 від 21.01.2021; листом ЄО №3227 від 20.01.2021; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165161434 від 26.04.2019.

Апелянт наголошує, що суд дійшов помилкового висновку, що належним доказом надіслання кореспонденції є опис вкладення з підписом працівника зв`язку, оскільки вказане не передбачено договором оренди та нормами Господарського кодексу України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 13.01.2022, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що позивач не надав суду доказів знищення об`єкта оренди 14.11.2018, 28.11.2018 або на іншу дату.

Укрсоюзсервіс зазначає, що апелянт не надав суду належних доказів направлення листа від 28.11.2018 про припинення дії договору оренди з актами прийому-передачі об`єкта оренди.

Відповідач наголошує, що кримінальні провадження №0010423 від 14.11.2018, №0002027 від 12.03.2019 стосуються захоплення і руйнування будівлі офісу Укрсоюзсервісу, а не об`єкта оренди. Крім того, Голосіївське управління поліції ГУ НП в м. Києві надало суду документи, які підтверджують знищення будівлі офісу Укрсоюзсервісу, а не об`єкта оренди.

Укрсоюзсервіс стверджує, що посилання позивача на незаконність наказу Міністерства юстиції України №3013/5 від 03.09.2020 про скасування рішення державного реєстратора Скляренка О.М. щодо припинення права власності Укрсоюзсервісу на об`єкт оренди в зв`язку з його знищенням, є безпідставним, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 у справі №910/694/21, яке набрало законної сили, підтверджено законність вказаного наказу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді: Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі № 910/1194/21 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі № 910/1194/21 та призначено розгляд справи на 07.02.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 прийнято справу №910/1194/21 до провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 оголошено перерву у розгляді справи № 910/1194/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 до 21.03.2022.

Судове засідання призначене на 21.03.2022 у справі №911/215/19 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану із 24.02.2022 строком на 30 діб, через військову агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 до розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/1194/21 призначено на 06.06.2022.

Позиції учасників справи

ФОП Бовдрич О.М. та представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.06.2022 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.06.2022 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

11.02.2016 між Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем (орендар) та Українським союзом об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (орендодавець) укладено договір оренди приміщення цегляно-металевого навісу (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування в належному технічному стані, приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 142 кв.м. (одне приміщення 105 кв.м. з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення та друге приміщення 37 кв.м. з окремим входом) далі - об`єкт, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А. Об`єкт є власністю орендодавця.

Об`єкт надається орендарю для організації робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів та інших транспортних засобів (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 3.1 договору передача об`єкту в оренду здійснюється за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору, підписується одночасно з договором та свідчить про фактичну передачу об`єкта в оренду (додаток №1 до договору).

Після підписання акту прийому-передачі орендодавець надає орендарю доступ до об`єкту (п. 3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що об`єкт надається в оренду з 15.02.2016 по 15.02.2017 включно.

Сторони у п. 8.2 договору встановили, що після закінчення строку дії договору та згоди сторін на його продовження, орендодавець та орендар укладають новий договір, в якому зазначаються нові строки початку та закінчення дії договору, розміри та строки платежів, перелік послуг, що надаються, обов`язки сторін, тощо.

Згідно з пунктом 8.3 договору дія договору припиняється в разі: закінчення терміну, на який він був укладений згідно з п. 4.1. договору (п.п. 8.3.1 договору); загибелі об`єкту оренди (п.п. 8.3.2 договору); банкрутства орендаря або орендодавця (п.п. 8.3.3 договору); ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем (п.п. 8.3.4 договору).

Достроково за згодою сторін або за рішенням господарського суду та в інших випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України (п. 8.4 договору).

У пункті 8.7 договору встановлено, що в разі закінчення строку дії договору або в разі його дострокового припинення орендар зобов`язується:

звільнити об`єкт і повернути його орендодавцю протягом одного календарного дня та підписати акт прийому-передачі;

передати об`єкт орендодавцю в комплектації, що була на час його передачі в оренду та в стані не гіршому за стан на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу;

повернути об`єкт з поліпшеними, які були зроблені орендарем на об`єкті і які не можна відокремити без шкоди для об`єкту, а також з поліпшеннями здійсненими орендарем за домовленістю сторін. Витрати орендаря на ці поліпшення орендодавцем не компенсуються.

Об`єкт вважається фактично поверненим орендодавцеві з моменту підписання акту прийому-передачі. У момент підписання цього акту орендар передає орендодавцю ключі від об`єкту (п. 8.8 договору).

Відповідно до п. 8.9 договору в разі дострокового припинення договору оренди з ініціативи орендаря, орендар письмово повідомляє про це орендодавця за два місяці до дати повернення об`єкта і сплачує орендодавцю орендну плату, а також всі платежі, передбачені цим договором, в повному обсязі.

Додатковими угодами від 15.02.2017 та від 14.02.2018 внесено зміни до п. 4.1 договору, зокрема, термін надання об`єкту в оренду був продовжений до 15.02.2018 та до 15.02.2019.

Звертаючись з позовною заявою позивач вказав, що 28.11.2018 звернувся до відповідача з листом, у якому повідомив, що не має змоги користуватись орендованим майном, оскільки воно було знищено (розвалені стіни) невідомими особами та просив розглянути питання щодо припинення договору на підставі п. 8.3.2 договору. Відповіді на вищевказаний лист від відповідача не надходило, надані в додатку до листа акти приймання-передачі на адресу позивача не повертались.

У зв`язку чим, позивач просив суд припинити договір оренди від 11.02.2016 шляхом його розірвання на підставі п. 4 ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України з 28.11.2018.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З матеріалів справи вбачається, що за актом прийому-передачі приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 позивачу передано в оренду приміщення загальною площею 142 кв.м. (одне приміщення 105 кв.м. з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення та друге приміщення 37 кв.м. з окремим входом), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А.

Додатковими угодами від 15.02.2017 та від 14.02.2018 до договору сторони погодили внести зміни до п. 4.1 договору та продовжити строк договору до 15.02.2018 та 15.02.2019.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; - викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Пунктом 8.3 договору оренди сторони також передбачили, що дія договору припиняється в разі закінчення терміну, на який він був укладений згідно з п. 4.1 договору (п.п. 8.3.1), загибелі об`єкту оренди (п.п. 8.3.2), банкрутства орендаря або орендодавця (п.п. 8.3.3) та ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем (п.п. 8.3.4).

Звертаючись з позовною заявою, позивач вказав, що 28.11.2018 направив Українському союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення лист, в якому повідомив орендодавця про неможливість користування орендованим приміщенням у зв`язку з його знищенням та просив останнього розглянути питання щодо припинення договору на підставі п. 8.3.2. договору.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (зі змінами), до внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Згідно із п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

За пунктами 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Так, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції встановив, що в підтвердження факту направлення позивачем листа-повідомлення від 28.11.2018 на адресу орендодавця, Фізичною особою-підприємцем Бовдричем Олександром Миколайовичем надано лише фіскальний чек від 28.11.2018. Проте, позивачем не надано опис вкладення до листа, яким здійснювалось направлення поштового відправлення з штрихкодовим індикатором №511.

Враховуючи вказане вище, слід зазначити, що фіскальний чек від 28.11.2018 підтверджує лише факт надання послуги відділенням зв`язку, однак не підтверджує направлення позивачем саме листа про припинення договору на підставі п. 8.3.2. договору. Крім того, позивачем не надано доказів отримання відповідачем вказаного рекомендованого листа.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено направлення відповідачу 28.11.2018 саме листа про припинення договору на підставі п. 8.3.2. договору

Суд першої інстанції також вірно не прийняв до уваги копію поштового листа від 06.03.2020 за штрихкодовим індикатором №552, за яким позивач нібито повторно направляв орендодавцю листа-повідомлення, оскільки останній містить не вірну адресу відповідача, зокрема, індекс одержувача зазначений 04050, при цьому належним є 04107.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Аналогічні висновки щодо належних та допустимих доказів факту знищення нерухомого майна викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17 січня 2019 року у справі № 708/254/18, від 30 травня 2019 року у справі № 922/2598/18, від 26 червня 2019 року у справі № 334/16303/15.

На підтвердження факту знищення нерухомого майна в листопаді 2018, яке є об`єктом оренди, позивач посилається на те, що Голосіївським управлінням поліції Головного Управління Національної поліції України порушено два кримінальних провадження №0010423 від 14.11.2018 та №0002027 від 12.03.2019.

Так, з наявного у матеріалах справи витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0010423 від 14.11.2018 вбачається, що останнє було порушене на підставі ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 206 Кримінального кодексу України за фактом надходження заяви Петрик О.В. про те, що 14.11.2018 близько 04:00 група невстановлених осіб за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, вчиняє протиправні дії, які виражаються в умисному знищенні та пошкодженні майна Українського союзу об`єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Укрсоюзсервіс", а також звернення Петрик О.В. щодо протиправних дій невстановлених осіб, які мали місце 14.11.2018 о 04:30 за вказаною адресою та виражалися у протидії законній господарській діяльності.

З протоколу місця огляду події від 14.11.2018 вбачається, що об`єктом огляду було одноповерхове офісне приміщення Укрсоюзсервісу, при огляді якого було встановлено, що в одній з кімнат офісу виявлено відчинене розбите вікно, на підлозі уламки скла, порушена обстановка в приміщенні.

З витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0002027 від 12.03.2019, вбачається, що останнє було порушене на підставі ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України за фактом надходження заяви Петрик О.В. про те, що 07.03.2019 близько 11:00 нею за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, виявлено зруйноване одноповерхове приміщення, площею 65,2 кв.м.

Водночас, з наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 119836563, сформованого 05.04.2018, вбачається, що за Укрсоюзсервіс на праві приватної власності було зареєстровано об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 000 - нежитлова будівля, загальною площею 165,4 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, складовими частинами якого значаться: нежитлова будівля, Б; нежитлова будівля, Д; нежитлова будівля, Г; огорожа, 1; ворота, 2.

За умовами договору оренди та згідно з актом прийому-передачі від 11.02.2016 позивачу в оренду було передано приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 142 кв.м: одне приміщення - 105 кв.м (з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення), друге приміщення - 37 кв.м (з окремим входом), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А.

Виходячи з наведеного, а також беручи до уваги інформацію, яка міститься у витязі з ЄРДР кримінального провадження №0010423 від 14.11.2018 не вбачається за можливе встановити, яке саме майно було пошкоджено та знищено саме 14.11.2018.

Водночас, в матеріалах справи наявний лист від 14.06.2021 № ВХ10625/125/47-2021, на виконання вимог ухвали суду від 12.05.2021, яким старшим слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві повідомлено суд, що у ході проведення досудового розслідування за заявою директора Укрсоюзсервісу Петрик О.В. від 14.11.2018, проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що все нерухоме майно, в тому числі і приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 165,4 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А було зруйновано. Однак, суд зазначає, що у самому листі та у долучених до нього додатках, слідчим не конкретизовано дату та яке саме майно було знищене.

Судом першої інстанції також було досліджено долучені до матеріалів справи заяви свідків та встановлено, що останні не містять повної інформації про майно, яке було знищено по вул. Ямській, 72-А у м. Києва, а також вказані заяви не відповідають приписам ст. 88 ГПК України.

Однак, рішеннями у справах №910/3945/20 та №910/17168/20, які набрали законної сили та є чинними, встановлено, що об`єкт загальною площею 165,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, частина якого є предметом спору у справі №910/1194/21, станом на 26.04.2019 знищений.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, вказаними рішеннями встановлено, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 165161434 від 26.04.2019 закрито розділ на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 000 - нежитлова будівля, загальною площею 165,4 кв.м, розташована за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, складовими частинами якого значаться: нежитлова будівля, Б; нежитлова будівля, Д; нежитлова будівля, Г; огорожа, 1; ворота, 2, у зв`язку з його знищенням.

Як вбачається з вказаного витягу, реєстраційні дії щодо закриття розділу на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 000, у зв`язку з його знищенням, були вчинені державним реєстратором КП "Центр правової допомоги та реєстрації" Скляренком О.М. на підставі рішення № 46672390, прийнятого ним 26.04.2019.

Підставою для внесення вищевказаних даних став Звіт про проведення обстеження об`єкта нерухомого майна, виданий ФОП Каменських С.Л. №19.2019 від 19.04.2019.

Так, у Звіті містився висновок про те, що за результатами проведення обстеження об`єкта нерухомого майна (нежитлова будівля літ. "Б", нежитлова будівля літ. "Д", нежитлова будівля літ. "Г", ворота 2, огорожа) за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А відсутні об`єкти нерухомого майна.

Проте, наказом Міністерства юстиції України № 3013/5 від 03.09.2020 рішення державного реєстратора скасоване як таке, що прийняте з порушенням законодавства у сфері реєстрації прав, оскільки державний реєстратор не перевірив належним чином документи, що подавалися для державної реєстрації закриття розділу на об`єкт нерухомого майна № 000, враховуючи, що звіт про проведення обстеження об`єкта нерухомого майна, на підставі якого вчинялися реєстраційні дії, не підтверджує факту його знищення.

Разом з тим, місцевий господарський суд вірно зазначив, що скасоване наказом Міністерства юстиції України № 3013/5 від 03.09.2020 рішення державного реєстратора від 26.04.2019 та поновлення реєстраційних даних відносно об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер №000, загальною площею 165,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 72-А, не є беззаперечним доказом відновлення та/або наявності орендованого майна в натурі, з урахуванням тих обставин, що встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 у справі № 910/17168/20 та доказів, що містяться у матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи розгляд неодноразових спорів, в яких досліджувались обставини щодо існування вищевказаного майна, яке орендувалось в тому числі позивачем, згідно з договором оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що об`єкт оренди, а саме приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 142 кв.м. (одне приміщення 105 кв.м. з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення та друге приміщення 37 кв.м. з окремим входом), який є частиною нерухомого майна площею 165,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 72-А, вважається знищеним станом на квітень 2019, а відтак в силу приписів п. 8.3.2 договору оренди від 11.02.2016 дія останнього припинилася.

Доводи відповідача щодо наявності орендованого майна, в тому числі станом на момент вирішенням спору по суті, не підтверджені жодними належними доказами, та спростовуються наведеним вище, а тому до уваги не беруться.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи встановлені вище обставини щодо припинення дії договору у зв`язку із знищенням об`єкту оренди станом на квітень 2019, Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича про припинення шляхом розірвання договору оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11.02.2016 з 28 листопада 2018.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/1194/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/1194/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/1194/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі №910/1194/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1194/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 08.06.2022.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім