ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 червня 2022 року Справа № 903/290/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп, м. Луцьк

до відповідача: підприємця Войнаровської Марії Анатоліївни, м. Луцьк

про стягнення 357 000 грн. 53 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

встановив: 09.05.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп до підприємця Войнаровської Марії Анатоліївни про стягнення 357 000 грн. 53 коп., з яких: 291 124 грн. 06 коп. основного боргу, 65 876 грн. 47 коп. штрафу та судових витрат по справі в сумі 5 355 грн. 02 коп. по сплаті судового збору, 10 000 грн. 00 коп. на правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору суборенди №Д-208 від 01.02.2020 зобов`язань по оплаті суборендних платежів.

Ухвалою суду від 13.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ч.5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Місцем реєстрації відповідача підприємця Войнаровської М.А. є АДРЕСА_1 .

Така ж адреса зазначена у позовній заяві, договорі суборенди від 01.02.2020 №Д-208.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 13.05.2022 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме 25.05.2022.

Строк для подання відзиву по 09.06.2022.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справ у за наявними матеріалами.

Надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 911/3309/17).

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17, від 22.07.2021 № 920/938/20.

Крім того, про відкриття провадження у справі відповідача повідомлено телефонограмою за номером, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Отже, відповідач була обізнана про наявність спору, могла ознайомитись з документами по справі.

Вчасне отримання ухвали суду та ознайомлення з нею залежить виключно від волевиявлення самих учасників справи, тобто має суб`єктивний характер.

13.06.2022 на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення договору оренди від 28.04.2014, витягу з Державного реєстру, доказів надіслання документів відповідачу.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд долучив додані позивачем документи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 16.06.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп до підприємця Войнаровської Марії Анатоліївни в частині стягнення 2 786 грн. маркетингових послуг за квітень 2022 року, 7 974 грн. 96 коп. експлуатаційних витрат за квітень 2022 року, 4 447 грн. 58 коп. комунальних послуг за квітень 2022 року залишено без розгляду.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи відсутність відзиву відповідача, закінчення строку на його подання, ст. 248 ГПК України щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у розумні строки, призначення справи без повідомлення сторін, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

28.04.2014 між ПП «Реммеблі» (орендодавець) та ТОВ «Порт Сіті Груп» (орендар) укладено договір оренди №1, згідно умов якого в тимчасове платне користування передано приміщення в будівлі торгово-розважального центру за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, зокрема частина будівлі, яка знаходиться на першому поверсі Торгового центру площею 7 670,4 м.кв., на другому поверсі Торгового центру площею 10 515,4 м.кв., на третьому поверсі площею 8 725,46 м.кв., загальна площа 26 911,26 м.кв. (п.п. 2.1, 3.1, 3.3.). Орендар має право передати орендоване приміщення в суборенду без письмової згоди орендодавця та іпотекодержателя на строк, який не перевищує строку даного договору (п. 7.3). Строк договору становить 12 років та 2 місяці та починає обчислюватись з дня підписання акту приймання-передачі приміщення в оренду (п. 7.1).

Право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 28.04.2014.

01.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп (орендарем) та підприємцем Войнаровською Марією Анатоліївною (суборендатором) укладено договір суборенди №Д-208.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору суборенди № Д-208 від 01.02.2020.

Згідно умов договору орендар зобов`язується передати суборендарю в тимчасове платне користування приміщення в будівлі торгово-розважального центру за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, а суборендар зобов`язується прийняти, оплатити користування і повернути приміщення орендарю на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на другому поверсі Торгового центру, секція №Д-208 (п. 3.1). Площа приміщення складає 109,90 м.кв. (п. 3.3). Строк дії договору починає обчислюватися з дати підписання договору, становить 2 роки та 11 місяців і закінчується 31.12.2022 підписанням акту приймання-передачі (повернення) приміщення з суборенди (п. 7.1). Суборендар зобов`язаний сплачувати суборендну плату за користування приміщенням в розмірах і в терміни, визначені цим договором (п. 9.1). Розмір суборендної плати за один місяць визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі: суборендна плата = Індекс К1 х суборендна ставка з ПДВ х Індекс К2 х площа приміщення, де індекс К1 співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату виставлення рахунку про сплату суборендної плати (до нарахування приймається офіційний курс НБУ, дійсний на перший робочий день місяця), а в його відсутність на 15 число місяця, що передує оплачуваному, до погодженого сторонами розрахункового курсу гривні до долара США, що становить 20,00 грн./дол. США. Індекс К1 застосовується коли він більший одиниці. Суборендна ставка за цим договором становить 440,00 грн. з ПДВ за 1 кв.м. щомісячно, що еквівалентно 22 дол. США. Індекс К2 індекс зміни суборендної ставки. Індекс К2 на дату укладення цього Договору дорівнює одиниці (п.п. 9.1, 9.2). Суборендна плата сплачується суборендарем щомісячно, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, що передує звітному (п. 9.3). Суборендар зобов`язується: здійснювати компенсацію комунальних платежів та експлуатаційних витрат за календарних місяць шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України протягом 5-ти банківських днів з дати виставлення орендарем рахунку; щомісячно відшкодовувати орендарю витрати на оплату спожитих в приміщенні електроенергії і послуг з гарячого, холодного водопостачання, теплопостачання та водовідведення (якщо такі споживались) в розмірі, який визначається згідно показників лічильників, встановлених в приміщенні та загальних зон Торгового розважального центру з використанням відповідних тарифів оплати, встановлених згідно чинного законодавства та в м. Луцьку для нежитлових приміщень; оплачувати орендарю суму маркетингових платежів (п.п. 10.4, 10.5, 10.6). Орендар може виставляти рахунки суборендарю на платежі, що визначені умовами цього договору, однак не виставлення рахунку орендарем не позбавляє суборендаря від зобов`язання щодо оплати відповідних платежів у дати та відповідно до умов договору (п. 11.5). Орендар щомісячно складає та надсилає або передає суборендарю акти здачі-приймання робіт в 2-х примірниках, один з яких суборендар зобов`язаний підписати або надати письмові зауваження до нього протягом 5-ти календарних днів з моменту відправлення суборендарю акту здачі-приймання робіт (п. 11.6). У разі прострочення суборендарем виконання зобов`язань по сплаті одного з платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять календарних днів, суборендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити орендарю штраф у розмірі 50% від суми суборендної плати за місяць, в якому трапилось таке порушення (п. 21.2). Цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 27.1).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу приміщення в суборенду, що підтверджується підписаним 01.02.2020 актом прийому-передачі приміщення в оренду.

На виконання умов договору, позивач надіслав акти здачі-приймання виконаних робіт, зокрема експлуатаційних витрат, маркетингових та комунальних послуг, на суму 185 686 грн. 80 коп., рахунки-фактури суборендних платежів за лютий-квітень 2022 року на суму 96 604 грн. 94 коп. Докази надання письмових зауважень до них в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану орендна плата за березень 2022 року орендарем не нараховувалась, за квітень 2022 року нараховано лише 50%.

Відповідач свої зобов`язання виконав частково на суму 6 376 грн. 22 коп., у зв`язку з чим його заборгованість по сплаті суборенди становить 96 604 грн. 94 коп., експлуатаційних витрат, маркетингових та комунальних послуг 179 310 грн. 58 коп. підтверджена матеріалами справи, зокрема актами здачі-приймання робіт, рахунками-фактурами, неоспорена відповідачем, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У разі прострочення суборендарем виконання зобов`язань по сплаті одного з платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять календарних днів, суборендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити орендарю штраф у розмірі 50% від суми суборендної плати за місяць, в якому трапилось таке порушення (п. 21.2 договору).

Суд, здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що підставними та підлягають до стягнення 32 976 грн. 92 коп. штрафу, нарахованого за лютий 2022 року згідно акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 28.02.2022 на суму 65 953 грн. 84 коп.

У позові на суму 32 899 грн. 55 коп. штрафу, нарахованого за січень 2022 року слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Стягнення суборендної плати за січень 2022 року не є предметом даного позову. В матеріалах справи відсутні докази оплати рахунку-фактури щодо суборенди за січень 2022 року, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування штрафу, зокрема дату оплати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених вимог в сумі 4 633 грн. 39 коп. відповідно до ст.ст. 129-130 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з підприємця Войнаровської Марії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порт Сіті Груп» (вул. Сухомлинського, 1, м. Луцьк, )

- 275 915 грн. 52 коп. основного боргу, 32 976 грн. 92 коп. штрафу та 4 633 грн. 39 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 313 525 грн. 83 коп. (триста тринадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять грн. 83 коп.).

3. У позові на суму 32 899 грн. 55 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук