Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 2) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", 3) Кабінет Міністрів України
про стягнення 4433466,39 грн.
за участі представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: Прохоров Ю.Г., адвокат
від третіх осіб: не з`явилися,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 4433466,39 грн. заборгованості за продану електроенергію за період з січня по червень 2021 року за договором від 22.07.2019 № 451/01.
Ухвалою суду від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 19.05.2022 провадження у справі в частині позовних вимог закрито. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" задоволено частково.
У той же час, 23.05.2022 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.
08.06.2022 від відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. На обґрунтування поданих заперечень відповідач зазначив, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не відповідають принципу розумності, є необґрунтованими та явно завищеними.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 4 статті 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У той же час, суд виклик представників сторін та третіх осіб до судового засідання не здійснював.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.
09.09.2021 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "КД-ГРУП" укладено договір № 09/09-1 про надання правничої допомоги, відповідно до якого Адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати клієнту правову допомогу, передбачену пунктом 1.1 даного Договору, а клієнт - надати всю інформацію та документи, що необхідні для надання Адвокатським об`єднанням послуг належним чином та оплатити вартість послуг за цим договором.
Згідно з пунктом 1.2 договору на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається Акт прийому-передачі наданих послуг.
Відповідно до пункту 4.1 договору орієнтовна вартість послуг, передбачених пунктом 1.1 цього договору складає 65 000,00 грн.
За послуги, передбачені пунктом 1.1 договору, клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню грошові кошти в якості передоплати в розмірі 60 000,00 грн. протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами даного договору (пункт 4.2 договору).
Пунктом 4.3 договору передбачено, що остаточна вартість послуг, передбачених цим договором, буде встановлюватись виходячи з вартості кожної окремої послуги, зазначеної в Угоді про встановлення вартості послуг, що є невід`ємною частиною договору та сплачується клієнтом Адвокатському об`єднанню на підставі складеного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати прийняття судом рішення по справі.
Згідно з пунктом 7.3 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.
До вказаного договору сторонами також укладено Угоду № 09/09-1 від 09.09.2021 про встановлення вартості послуг.
Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).
Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Одночасно судом враховано, що відповідні докази розміру судових витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката направлені відповідачу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Проаналізувавши підписаний між позивачем та Адвокатським об`єднанням "КД-ГРУП" акт прийому-передачі № 1 від 19.05.2022, суд дійшов висновку про те, що посилання відповідача на завищення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката є частково обґрунтованими.
Щодо наданих адвокатом послуг на суму 3000 грн. (1,5 год.) за усну юридичну консультацію, на суму 6000 грн. (2 год.) за збір доказів, юридичний аналіз документів, на суму 2000 грн. (1 год.) за аналіз судової практики по аналогічним справам, на суму 3000 грн. (протягом всього часу ведення справи) за контроль та моніторинг за процесуальним рухом справи, на суму 1000 год. (0,5 год.) за складання та направлення до суду супровідного листа із доказами направлення позовної заяви залученій судом третій особі, на суму 2000 грн. (1 год.) за складання та подання клопотання до суду про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає розмір таких витрат необґрунтовано завищеним, неспівмірним зі складністю справи та таким, що не відповідає критерію розумності, у зв`язку з чим у відшкодуванні даних витрат відповідачем суд дійшов висновку відмовити.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У той же час, витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку.
Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд
В іншій частині заяви відмовити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.
Повне судове рішення складено: 14.06.2022 року.
Суддя К.В. Полякова