ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3280/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.Ю.Кантарії, розглянувши справу

за позовом Згурівської селищної ради, Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛО-Україна», Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка

про стягнення орендної плати та розірвання договору

представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Згурівської селищної ради №07.01-07/1850 від 02.11.2021 (вх.№3250/21 від 08.11.2021 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛО-Україна» про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 678711,92 грн. та розірвання Договору оренди земельної ділянки шляхом аукціону №1821 від 03.08.2017.

Ухвалою суду від 26.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3280/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.12.2021 року.

До суду від позивача надійшло клопотання №07.01-07/3400/2112 від 20.12.2021 (вх. №29375/21 від 20.12.2021) про відкладення судового засідання.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у судове засідання 21.12.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 15.02.2022 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 15.02.2022 року не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов повторно не подав.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі №911/3280/21 та призначено розгляд справи по суті на 22.03.2022 року.

Керуючись ст. 3 Конституції України, рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022 року, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, розпорядження Київської обласної військової адміністрації, прийняті відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 року зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України та запроваджено роботу у Господарському суді Київської області в віддаленому режимі.

Враховуючи вищезазначене, судове засідання з розгляду справи №911/3280/21, призначене на 22.03.2022 року не відбулося.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 22.03.2022 року, не відбулося та призначено розгляд справи по суті на 31.05.2022 року.

До суду від позивача надійшла заява №07-07/905/698 від 30.05.2022 року (вх. №5871/22 від 30.05.2022) згідно якої позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд прийняти рішення, яким позов задовольнити повністю, а також, просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись відповідачу на юридичну адресу: 07600, Київська обл., Згурівський р-н, смт Згурівка, площа Базарна, 1, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.11.2021 року №87. Однак, поштові конверти, адресовані відповідачу, повернуто суду підприємством зв`язку із зазначенням причин повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua. Інформацію про призначення справи №911/3280/21 до розгляду у судовому засіданні 31.05.2022 року оприлюдено на сайті «Судова влада України».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Згурівською селищною радою (за договором орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКЛО-Україна» (за договором орендар) 03.08.2017 року укладено Договір оренди земельної ділянки шляхом аукціону, який зареєстровано в реєстрі за №1821 (далі Договір).

Згідно п. 1 Договору, за наслідком проведених торгів (аукціону) з продажу права оренди земельної ділянки (протокол від 03.08.2017 року №084.17, затвердженого селищним головою селища Згурівка, Згурівського району, Київської області Ткачуком П.І.), Договору про придбання на аукціоні №А.84.17 права оренди землі, укладеному 03.08.2017 року, керуючись ст.ст.124-128, 134-137 Земельного кодексу України, рішенням Згурівської селищної ради від 02.06.2017 року №575-20-VII Про надання дозволу на проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки площею 4,8623 га по вулиці Східна, 2-а орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0001 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переправної, машинобудівної та іншої промисловості (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення) площею 4,8623 га, яка знаходиться на території Згурівської селищної ради, Згурівського району, Київської області (в межах населеного пункту) за адресою: селище Згурівка, вулиця Східна, земельна ділянка номер 2-а (два літера а), Київська область (далі земельна ділянка), яка належить територіальній громаді смт. Згурівка.

Відповідно до п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7022437,02 грн.

Орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі у розмірі 3,405 (три цілих чотириста п`ять тисячних) відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної уповноваженим органом на день укладення та посвідчення договору за один рік оренди, що становить 239113,88 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації (індексів інфляції), визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.п. 9, 10 Договору).

Згідно п. 8 Договору, Договір укладено на 8 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата буде сплачуватись орендодавцю щомісячно рівними частинами не пізніше 30 числа кожного місяця. Орендна плата за період з 03.08.2017 по 02.08.2018 року в розмірі 239113,88 грн. сплачена в день проведення аукціону, в тому числі 205113,83 грн. за оренду земельної ділянки, 23466,35 грн. винагорода за послуги по проведенню аукціону; 10533,65 грн. гарантійний внесок.

Згідно листа Відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області №219/170-21 від 06.07.2021 року, наданого на запит Згурівської селищної ради №07.01-06/1166 від 01.07.2021 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 4,8623 га, кадастровий номер :04:009:0001, цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що розташована в межах смт. Згурівка становить: за 2017 рік 7022437,02 грн.; за 2018 рік 7022437,02 грн.; за 2019 рік 7022437,02 грн.; за 2020 рік 7022437,02 грн.; за 2021 рік 8600436,24 грн.

Враховуючи вказану інформацію, позивач зазначає, що починаючи з 03.08.2018 року відповідач зобов`язаний сплачувати на користь Згурівської селищної ради щомісячно рівними частинами до 30 числа кожного місяця: у 2018 році 99630,85 грн., однак, відповідачем сплачено 69112,00 грн., в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 30518,85 грн. зі сплати орендної плати за 2018 рік; у 2019 році 239114,00 грн., однак, відповідачем сплачено 140000,00 грн., в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 99114,00 грн. зі сплати орендної плати за 2019 рік;у 2020 році 239114,00 грн., однак, відповідачем сплачено 5000,00 грн., в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 234114,00 грн. зі сплати орендної плати за 2020 рік; у 2021 році 244037,40 грн., однак, у зв`язку із несплатою відповідачем орендної плати у 2021 році за ним утворилась заборгованість у сумі 244037,40 грн. зі сплати орендної плати за 2021 рік.

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за ним утворилась заборгованість у сумі 607784,25 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 607784,25 грн., а також, 20727,49 грн. 3% річних та 50200,18 грн. інфляційних втрат.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України)).

Згідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України, передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 174 ЦК України, однією із підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою, укладений між сторонам правочин є договором оренди землі.

Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України). Згідно з положеннями статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Положеннями ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Використання землі в Україні є платним (ст. 206 Земельного кодексу України).

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Позивач зазначає, що за період з 2018 р. по 2021 р. і станом на день звернення до суду з даним позовом відповідачем не в повному обсязі сплачувалась орендна плата за оренду земельної ділянки згідно умов Договору.

Судом встановлено, що відповідачем умови Договору оренди земельної ділянки №1821 від 03.08.2017 року належним чином не виконуються, орендна плата своєчасно та у визначеному розмірі систематично не сплачується, відтак, за 2018-2021 р.р. за відповідачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 607784,25 грн. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому, вимога про стягнення з відповідача 607784,25 грн. заборгованості з орендної плати за землю підлягає задоволенню.

Також, крім основної заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача 20727,49 грн. 3% річних та 50200,18 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за період з 01.12.2018 року по 02.11.2021 року у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних у сумі 20727,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 50200,18 грн., наданий позивачем, судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим та арифметично невірним, тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

У зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати за землю позивачем крім вимоги про стягнення заборгованості, також, заявлено вимогу про розірвання Договору оренди земельної ділянки №1821 від 03.08.2017 року з посиланням на ст. 141 Земельного кодексу України та ст. 651 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Істотні умови договору оренди землі визначено ст.ст. 15, 21-23 Закону України «Про оренду землі», до яких віднесено орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В якості підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки позивачем зазначено систематичну несплату орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою.

Пунктом 39 та 41 Договору визначено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. На вимогу однієї зі сторін договір землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених п.п. 31-34 цього Договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також, на підставах, визначених законом.

Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, визначеному законом.

Так, відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 11.10.2017 у справі №6-1449цс17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі №912/1385/17.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

З урахуванням викладених вище норм законодавства, у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто, систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

При цьому, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки, згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №925/549/17.

Отже, встановлення факту саме систематичної несплати відповідачем орендної плати протягом дії Договору оренди землі є достатньою правовою підставою для розірвання спірного Договору відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 ЦК України та умов Договору оренди земельної ділянки.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі №484/301/18, аналіз ст. ст. 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Факт неналежного виконання ТОВ «СКЛО-Україна» договірних зобов`язань за користування земельною ділянкою згідно умов Договору оренди земельної ділянки №1821 від 03.08.2017 року упродовж 2017 - 2021 років підтверджується доданими до матеріалів справи документами та доказами та не спростовано відповідачем.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Таким чином, вказані вище обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки, систематичну несплату ним орендної плати та наявність заборгованості по орендній платі у розмірі 607784,25 грн.

Оскільки, судом встановлено факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, що на думку суду є істотним порушенням ТОВ «СКЛО-Україна» умов Договору оренди земельної ділянки №1821 від 03.08.2017 року, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для розірвання Договору оренди.

За таких обставин, позивачем належними та допустимими доказами доведено порушення відповідачем умов спірного договору оренди земельної ділянки в частині систематичної несплати орендної плати, що є істотним порушенням умов укладеного Договору, а тому, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за землю та розірвання Договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Згурівської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛО-Україна» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛО-Україна» (07600, Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, площа Базарна, буд. 1, ) на користь Згурівської селищної ради (07601, Київська область, Броварський район, смт. Згурівка, вул. Українська, 10, ) 607784 (шістсот сім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 25 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 20727 (двадцять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 49 коп. 3% річних, 50200 (п`ятдесят тисяч двісті) грн. 18 коп. інфляційних втрат та 12450 (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 68 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 03.08.2017 року, який укладено між Згурівською селищною радою (07601, Київська область, Броварський район, смт. Згурівка, вул. Українська, 10, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКЛО-Україна» (07600, Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, площа Базарна, буд. 1, ) зареєстровано в реєстрі за №1821.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.06.2022 року.

Суддя Д.Г. Заєць