РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.06.2022Справа № 910/16554/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/16554/21

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Акціонерного товариства "Київський радіозавод"

про стягнення 265 353,78 грн

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Київський радіозавод"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Герасименко І.В., довіреність № 382 від 11.01.2022;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Чубук Е.А., довіреність № 765/149 від 01.11.2021, в порядку самопредставництва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Київський радіозавод" (далі - відповідач) про стягнення 265353,78 грн, з яких 205798,45 грн заборгованості, 46,07 грн пені, 20579,85 грн штрафу, 25826,80 грн інфляційних втрат та 13102,61 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 10542/5-02 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 24.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16554/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.11.2021.

04.11.2021 (у строк для подання відзиву) до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява АТ "Київський радіозавод" до ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" про зобов`язання вчинити певні дії.

Зустрічний позов мотивовано тим, що позивач за зустрічним позовом є ліцензіатом з централізованого водопостачання та водовідведення, натомість ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" було надано розрахункові документи до АТ "Київський радіозавод" на послуги з приймання стічних вод у систему каналізації міста Києва за завищеними тарифами, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просить суд зобов`язати ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" провести перерахунок вартості послуг з 01.02.2019 по 31.07.2021 та скласти акт звірки розрахунків згідно з тарифами, встановленими НКРЕКП для АТ "Київський радіозавод" як ліцензіата з централізованого водопостачання та водовідведення.

04.11.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від АТ "Київський радіозавод" надійшов відзив на позовну заяву, доводи якого аналогічні тим, що покладені в основу зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 було залишено зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Київський радіозавод" без руху та встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

09.11.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що він дізнався про те, що АТ "Київський радіозавод" є ліцензіатом лише у листопаді 2019 року, у зв`язку з чим починаючи з 2020 року нарахування останньому здійснювалось у відповідності до тарифів як для суб`єкта господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення.

У підготовче засідання 17.11.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 17.11.2021 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оголошено перерву до 15.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 15.12.2021.

23.11.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від АТ "Київський радіозавод" надійшла заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 прийнято зустрічний позов Акціонерного товариства "Київський радіозавод" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про зобов`язання вчинити певні дії до спільного розгляду з первісним позовом ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" до АТ "Київський радіозавод" про стягнення 265 353,78 грн, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

15.12.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, який мотивовано наступним. По-перше, ПрАТ «АК «Київводоканал» вказує, що АТ "Київський радіозавод" надавав послуги з водовідведення своїм споживачам за тарифом 41,35 грн за 1 куб.м., в той час як купував цю послугу у ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" за 7,97 грн за 1 куб.м. При цьому, у зазначений тариф АТ "Київський радіозавод" в якості складової було закладено вартість послуг ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" з водовідведення саме у розмірі 7,97 грн за 1 куб.м., що вбачається з листа Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). По-друге, після звернення АТ "Київський радіозавод", врахувати застосування до нього тарифу як для споживача, який є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення можливо було лише при наступному встановленні (коригуванні) НКРЕКП тарифів для ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", що відбулось 22.11.2019, шляхом прийняття постанови № 2468 (набрала чинності 28.11.2019).

У підготовче засідання 15.12.2021 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 15.12.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19.01.2022.

13.01.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від АТ "Київський радіозавод" надійшло заперечення щодо відзиву на зустрічну позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

18.01.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшло заперечення щодо відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву.

У підготовче засідання 19.01.2022 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 19.01.2022 судом було прийнято до розгляду відзив на зустрічну позовну заяву, розглянуто заперечення щодо відзиву на зустрічну позовну заяву АТ "Київський радіозавод" як відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву та прийнято її до розгляду, а також прийнято до розгляду заперечення щодо відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, відмовлено у задоволенні клопотання АТ "Київський радіозавод" про витребування доказів, оголошено перерву до 09.02.2022.

26.01.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від АТ "Київський радіозавод" надійшло пояснення на заперечення ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал".

09.02.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник повідомив про намір подати докази понесення таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У підготовче засідання 09.02.2022 з`явився представник ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", представник АТ "Київський радіозавод" не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 09.02.2022 судом було відмовлено у прийнятті пояснень АТ "Київський радіозавод", оскільки такі пояснення не передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

У підготовчому засіданні 09.02.2022 присутнім представником ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2022.

Судове засідання, призначене на 02.03.2022 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2022, в порядку статей 120 - 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що судове засідання у справі № 910/16554/21 призначено на 08.06.2022.

У судове засідання 08.06.2022 з`явились представники сторін.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, проти задоволення первісного позову заперечував.

У судовому засіданні 08.06.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

24.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Київський радіозавод" (абонент) було укладено Договір № 10542/5-02 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - Договір).

В подальшому найменування сторін були змінені на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" та Акціонерне товариство "Київський радіозавод" відповідно.

За умовами пункту 1.1 Договору постачальник зобов`язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у системі каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеним у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва (надалі - умови), а абонент зобов`язався здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (надалі - Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (надалі - Правила приймання), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.10.2011 за № 1879, зареєстрованими в Головному управлінні юстиції у м. Києві 17.10.2011 за № 44/903 (надалі - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до пункту 1.3 Договору обсяг води, що підлягає постачанню та прийняттю в систему каналізації, надається абонентом у вигляді нормативного розрахунку (погодинного, добового, помісячного, річного обсягу постачання послуг), який узгоджується з постачальником і є невід`ємною часиною договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з постачальником кожного наступного року з моменту укладення договору. Загальний обсяг поставлених за цим договором послуг визначається загальною кількістю наданих абоненту протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод.

За змістом підпунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.4 Договору, облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показами засобу обліку, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених правилами користування. Зняття показань засобу (-ів) обліку здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показами засобів обліку стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показами засобів обліку води та/або іншими способами визначення об`ємів стоків у відповідності до правил користування.

Абонент веде первинний облік водоспоживання та водовідведення у Журналі обліку споживання води (пронумерований, прошитий та скріплений печаткою), який заповнюється абонентом та представником постачальника (пп. 2.1.5 Договору).

Відповідно до підпункту 2.1.6 Договору облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг (за встановленою постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним із моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків. В разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених абонентом розрахунків у відповідних періодах вважаються безумовно погодженими абонентом.

У пункті 2.2 Договору визначено порядок розрахунків.

Так, постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги - доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів (пп. 2.2.1).

У розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівкові формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу (пп. 2.2.2).

У разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг (пп. 2.2.3).

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документа до банківської установи абонента, письмово повідомити про це постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною (пп. 2.2.4).

Згідно з пунктом 4.2 Договору у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата абонентом пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4.6. Договору за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок або вимогу щодо оплати, абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми, яку відмовився сплатити. Сплата штрафу не звільняє абонента від обов`язку оплатити рахунок постачальника.

24.05.2012 сторонами укладено Додаткову угоду до Договору на водовідведення додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів.

Згідно з п. 1 цієї Додаткової угоди сторони домовилися доповнити Договір додатковими умовами щодо водовідведення додаткового об`єму стічних вод від абонента, які потрапляють у комунальну каналізацію м. Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів, а саме постачальник надає абоненту послуги з водовідведення додаткового об`єму стічних вод від об`єкта абонента за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Бориспільська, 9, які потрапляють до комунальної каналізаційної мережі міста через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів в періоди дощів та сніготанення, в порядку передбаченому Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190; ДСТУ 3013-95 Гідросфера «Правила контролю за відведенням дощових і снігових вод з території міст і промислових підприємств», затвердженим наказом Держстандарту України від 23.02.1995 № 58, та даними гідрометеослужби і паспорту водного господарства абонента.

Вартість послуг розраховується постачальником щомісячно (в інших випадках на квартал або рік) в залежності від об`ємів відведених стічних вод та на підставі тарифів на послуги з водовідведення встановлених уповноваженими органами згідно з чинним законодавством України, і величини рівня атмосферних опадів за даними Гідрометцентру України.

Звертаючись до суду з позовом, ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" вказує, що він надав АТ "Київський радіозавод" послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі у період з 01.02.2019 по 31.07.2021 загальною вартістю 795 766,91 грн, які останній прийняв, натомість власні зобов`язання щодо їх оплати виконав частково, сплативши лише 636 421,69 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 205 798,45 грн (з урахуванням коригувань на суму 46 453,23 грн), що і стало підставою для звернення до суду.

У свою чергу АТ "Київський радіозавод", заперечуючи проти задоволення вимог первісного позову та заявляючи зустрічний позов, зазначає, що ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надавало йому розрахункові документи на оплату наданих послуг виходячи із тарифів для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, в той час як АТ "Київський радіозавод" є ліцензіатом з централізованого водопостачання та водовідведення.

Так, до 22.01.2019 АТ "Київський радіозавод" діяло на підставі ліцензії серії АВ № 597528 на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виданої Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 615 від 20.05.2014, а з 22.01.2019 АТ "Київський радіозавод" здійснює господарську діяльність у сфері централізованого водопостачання та водовідведення на підставі Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 109 від 22.01.2019, про що внесено відомості до реєстру суб`єктів господарської діяльності по видах господарської діяльності Київської міської державної адміністрації та реєстру суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом просить суд зобов`язати ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" провести перерахунок розрахунків з 01.02.2019 по 31.07.2021 та скласти акт звірки розрахунків згідно тарифів встановлених НКРЕКП для АТ "Київський радіозавод" як ліцензіата з централізованого водопостачання та водовідведення.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 № 2918-III (далі - Закон № 2918-III) врегульовані правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, які спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

Дія цього Закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення (стаття 2 Закону № 2918-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2918-III, питне водопостачання - діяльність, пов`язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання; водовідведення - діяльність із збирання, транспортування та очищення стічних вод за допомогою систем централізованого водовідведення або інших споруд відведення та/або очищення стічних вод; централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води; централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення; підприємство питного водопостачання - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об`єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою за допомогою пунктів розливу (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв) підготовки питної води та/або виробництво фасованої питної води; підприємство централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об`єктів/систем централізованого водовідведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону № 2918-III договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Однією з істотних умов договору про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, згідно ч. 1 ст. 20 Закону № 2918-III, є розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення.

Споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 2918-III).

За приписами статті 32 Закону № 2918-III за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону № 2918-III органом державного регулювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Тобто, тариф (ціна) на послуги з водопостачання та водовідведення, які ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надає за Договором АТ "Київський радіозавод", є державною регульованою ціною, яка запроваджується органом виконавчої влади, відповідно до його повноважень у встановленому законодавством порядку (ч. 3 ст. 189, ст. 191 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 № 1540-VIII (далі - Закон № 1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 та п. 6 ч. 3 ст. 3 Закону № 1540-VIII основним завданням Регулятора є, серед іншого, реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 17 Закону № 1540-VIII визначено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП, серед іншого, приймає обов`язкові до виконання рішення (постанови, розпорядження) з питань, що належать до її компетенції.

Рішення (постанови, розпорядження) Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 9 ст. 14 Закону № 1540-VIII).

16.06.2016 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято Постанову № 1141 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення», якою встановлено тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для постачальників цих послуг в залежності від того чи є споживач цих послуг суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення (ліцензіатом), чи ні.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання шляхом ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 307 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, згідно пунктів 1.4, 1.5 яких Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснює ліцензування господарської діяльності з централізованого водопостачання (виробництво та/або транспортування та/або постачання питної води споживачам) та/або централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічної води) у разі, якщо системи централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення суб`єктів господарювання розташовані в одному чи декількох населених пунктах у межах території однієї або більше областей (включаючи місто Київ), сукупна чисельність населення яких становить більше ніж сто тисяч осіб та обсяги реалізації послуг яких становлять відповідно: з централізованого водопостачання - більше ніж триста тисяч метрів кубічних на рік; з централізованого водовідведення - більше ніж двісті тисяч метрів кубічних на рік.

Обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності з централізованого водопостачання (виробництво та/або транспортування та/або постачання питної води споживачам) та/або централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічної води) для суб`єктів господарювання, що не підпадають під критерії регулювання НКРЕКП, визначені пунктом 1.4 цих Ліцензійних умов.

Судом встановлено, що 04.06.2014 Акціонерному товариству "Київський радіозавод" Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано ліцензію серії АВ № 597528 зі строком дії з 20.05.2014 по 20.05.2019.

В подальшому, Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 109 від 22.01.2019 переоформлено вказану ліцензію на ліцензію на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, крім централізованого водопостачання та водовідведення за нерегульованим тарифом, безстроково.

Таким чином АТ "Київський радіозавод" є споживачем, який є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення.

Враховуючи, що АТ "Київський радіозавод" протягом усього спірного періоду було ліцензіатом з централізованого водопостачання та водовідведення, до нього слід застосовувати тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення як для споживача, який є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення.

Обставини справи свідчать про те, що об`єм наданих послуг за спірний період не є спірним, натомість предметом спору є застосування того чи іншого тарифу для оплати послуг з централізованого водовідведення, наданих ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" у період з лютого 2019 року по червень 2021 року.

У спірний період тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення були встановлені постановою НКРЕКП № 1141 від 16.06.2016 у редакції постанов НКРЕКП № 58 від 25.01.2019, № 2468 від 22.11.2019, № 283 від 04.02.2020 та № 2499 від 16.12.2020.

Частиною сьомою статті 14 Закону № 1540-VIII встановлено, що рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, а також рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр», якщо більш пізній строк набрання ними чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня офіційного опублікування рішення.

З урахуванням строку чинності зазначених вище постанов, вартість наданих ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" послуг АТ "Київський радіозавод" з централізованого водовідведення мала визначатись виходячи з тарифів у наступній послідовності:

- послуги надані у період з 01.02.2019 по 27.11.2019 згідно тарифів, встановлених регулятором у постанові № 58 від 25.01.2019, а саме 2,64 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість);

- послуги надані у період з 28.11.2019 по 04.02.2020 згідно тарифів, встановлених регулятором у постанові № 2468 від 22.11.2019, а саме 2,41 грн за 1 куб.м (без податку на додану вартість);

- послуги надані у період з 05.02.2020 по 31.12.2020 згідно тарифів, встановлених регулятором у постанові № 283 від 04.02.2020, а саме 2,51 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість);

- послуги надані у період з 01.01.2021 по 31.07.2021 згідно тарифів, встановлених регулятором у постанові № 2499 від 16.12.2020, а саме 3,25 грн за 1 куб.м (без податку на додану вартість).

Суд відхиляє твердження ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" про те, що у 2019 році врахувати застосування для АТ "Київський радіозавод" тарифу як для споживача, який є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, можливо було лише при наступному встановленні (коригуванні) НКРЕКП тарифів для ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", оскільки застосування конкретного тарифу пов`язано не із моментом повідомлення постачальника про зміну обставин, а безпосередньо із фактом наявності таких обставин.

Відтак, оскільки АТ "Київський радіозавод" було ліцензіатом з централізованого водопостачання та водовідведення з 20.05.2014 по 21.01.2019 відповідно до ліцензії серії АВ № 597528, а з 22.01.2019 провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 109 від 22.01.2019, суд приходить до висновку про безпідставність встановлення ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" тарифу для АТ "Київський радіозавод" як для споживача, який не є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення.

Суд критично ставиться до тверджень ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" про те, що АТ "Київський радіозавод" надавав послуги з водовідведення своїм споживачам за тарифом 41,35 грн за 1 куб.м., в той час як купував цю послугу у ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" за 7,97 грн за 1 куб.м., і в зазначений тариф АТ "Київський радіозавод" в якості складової було закладено вартість послуг ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" з водовідведення саме у розмірі 7,97 грн за 1 куб.м., оскільки умови пп. 2.2.1 Договору визначають, що при здійсненні взаєморозрахунків мають застосуватись саме чинні тарифи.

Також ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" застосовано помилковий тариф для оплати послуг з водовідведення додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють у комунальну каналізацію м. Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів, оскільки за умовами п. 1 Додаткової угоди такі послуги оплачуються за тарифами, встановленими для послуг з водовідведення.

Враховуючи те, що між сторонами не існує спору щодо обсягу наданих послуг, для розрахунку грошових зобов`язань АТ "Київський радіозавод" суд виходить із обсягу послуг, зазначеному в первісному позові.

Отже, вартість послуг з централізованого водовідведення, наданих за Договором Акціонерному товариству "Київський радіозавод", у спірний період становить:

02.2019: 4871,00 куб.м. + 713,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 17 690,11 грн;

03.2019: 5149,00 куб.м. + 539,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 18 019,58 грн;

04.2019: 4332,00 куб.м. + 288,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 14 636,16 грн;

05.2019: 4382,00 куб.м. + 432,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 15 250,75 грн;

06.2019: 4455,00 куб.м. + 729,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 16 422,91 грн;

07.2019: 4474,00 куб.м. + 603,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 16 083,94 грн;

08.2019: 3603,00 куб.м. + 657,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 13 495,68 грн;

09.2019: 4801,00 куб.м. + 396,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 16 464,10 грн;

10.2019: 4423,00 куб.м. + 198,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 14 639,33 грн;

11.2019: 4423,00 куб.м. + 117,00 куб.м. (додатково) * 3,168 грн (тариф з ПДВ) = 17 382,72 грн;

12.2019: 288,00 куб.м. (додатково) * 2,892 грн (тариф з ПДВ) = 832,90 грн;

01.2020: 3681,00 куб.м. + 297,00 куб.м. (додатково) * 2,892 грн (тариф з ПДВ) = 11 504,38 грн;

02.2020: 2458,45 куб.м. * 2,892 грн (тариф з ПДВ) + 1775,55 куб.м. + 189,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 13 027,06 грн;

03.2020: 4334,00 куб.м. + 414,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 14 300,98 грн;

04.2020: 4229,00 куб.м. + 135,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 13 144,37 грн;

05.2020: 3183,00 куб.м. + 351,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 10 644,41 грн;

06.2020: 5221,00 куб.м. + 1098,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 19 032,83 грн;

07.2020: 4836,00 куб.м. + 441,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 15 894,32 грн;

08.2020: 4796,00 куб.м. + 423,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 15 719,63 грн;

09.2020: 5534,00 куб.м. + 279,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 17 508,76 грн;

10.2020: 4977,00 куб.м. + 279,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 15 831,07 грн;

11.2020: 5184,00 куб.м. + 909,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 18 352,12 грн;

12.2020: 5059,00 куб.м. + 270,00 куб.м. (додатково) * 3,012 грн (тариф з ПДВ) = 16 050,95 грн;

01.2021: 5324,00 куб.м. + 431,10 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 22 444,89 грн;

02.2021: 5553,00 куб.м. + 990,00 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 25 517,70 грн;

03.2021: 4836,00 куб.м. + 977,33 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 22 671,99 грн;

04.2021: 5493,00 куб.м. + 156,60 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 22 033,44 грн;

05.2021: 6165,00 куб.м. + 407,70 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 25 633,53 грн;

06.2021: 5430,00 куб.м. + 667,80 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 23 781,42 грн;

07.2021: 6006,00 куб.м. + 216,90 куб.м. (додатково) * 3,900 грн (тариф з ПДВ) = 24 269,31 грн.

Загальна вартість послуг з водовідведення, наданих АТ "Київський радіозавод", у спірний період становить 508 281,34 грн.

В той же час, АТ "Київський радіозавод" сплачено на користь ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" 636 421,68 грн, що вказує на відсутність заборгованості з наданих за Договором послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі.

За умовами пп. 2.2.2 Договору оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівкові формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента.

На виконання умов зазначеного пункту Договору, позивачем за первісним позовом виставлено платіжні документи до банківських установ за спірний період, що підтверджується реєстрами дебетових повідомлень та довідками ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та АТ «Альфа-Банк» щодо надсилання на адресу АТ "Київський радіозавод" дебетових повідомлень.

Як вбачається з реєстру дебетових повідомлень, що надсилались АТ "Київський радіозавод" за період з 01.02.2019 по 05.10.2020, 25.02.2019 ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" сформувало розрахунковий документ на оплату послуг з водовідведення за лютий 2019 року у сумі 45 296,00 грн, який оплачено АТ "Київський радіозавод" 06.03.2019, натомість, виходячи з умов Договору, граничним днем для оплати послуг за лютий 2019 року було 04.03.2019.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином відповідач за первісним позовом прострочив виконання зобов`язання з оплати послуг за лютий 2019 року на 1 день.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) - це грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, з наданого позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним) розрахунком позовних вимог, пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за лютий 2019 року не заявлялась, що з огляду на принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу виключає можливість нарахування та стягнення пені за це правопорушення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Описане вище порушення є підставою для стягнення 3% річних від простроченої суми, у зв`язку з чим з АТ "Київський радіозавод" підлягає стягненню на користь ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" 1,45 грн 3% річних.

Поряд із цим підстав для стягнення інфляційних втрат та штрафу, нарахованого на підставі п. 4.6 Договору за вказане порушення немає, оскільки інфляційні втрати нараховуються за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, а відповідальність у вигляді штрафу наступає за відмову оплатити виставлений рахунок.

Що стосується іншого періоду, то слід зазначити, що у розрахунку грошового зобов`язання з оплати послуг з водовідведення за лютий 2019 року ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" застосовано помилковий тариф, у зв`язку з чим розмір грошового зобов`язання вказано у більшому розмірі.

Відтак, сплативши 06.03.2019 45 296,00 грн, у відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) утворилась переплата, яка мала бути зарахована в рахунок майбутніх платежів.

Таким чином, в іншій частині первісного позову слід відмовити, оскільки АТ "Київський радіозавод" у спірний період зайво сплачено 128 140,34 грн, що виключає можливість стягнення як боргу, так і неустойки, а також 3% річних та інфляційних втрат.

Щодо вимог зустрічного позову про зобов`язання ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" провести перерахунок вартості послуг з 01.02.2019 по 31.07.2021 та скласти акт звірки розрахунків згідно з тарифами, встановленими НКРЕКП для АТ "Київський радіозавод" як ліцензіата з централізованого водопостачання та водовідведення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права, і такий спосіб має забезпечувати ефективний захист та відновлення порушеного права позивача. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто самостійно визначити, яке його право, на його суб`єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Виходячи з приписів вищевказаних статей, такий спосіб захисту цивільних прав як зобов`язання провести перерахунок вартості послуг з 01.02.2019 по 31.07.2021 та скласти акт звірки розрахунків є неефективним способом захисту прав та інтересів за умови наявності провадження, ініційованого контрагентом, щодо стягнення спірних сум.

Вимога про зобов`язання провести перерахунок нарахованих зобов`язань має передувати вимозі про стягнення грошових коштів.

В протилежному випадку, звернення до суду з такою вимогою буде неефективним способом захисту прав та інтересів, так як не забезпечить їх реального захисту, а задоволення таких позовних вимог не призведе до відновлення порушеного права позивача. В такому випадку питання правомірності нарахування вартості послуг за відповідними тарифами повинно вирішуватись при розгляді спору, предметом якого є стягнення заборгованості, з наданням власних розрахунків та посиланням на тарифи, які повинні були застосовуватися у певний період.

Крім цього, слід зауважити, що положення пунктів 2.1.6 та 2.2.4 Договору передбачають проведення звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Проте до матеріалів справи не додано доказів звернення абонента до постачальника із вимогою про проведення звіряння та підписання акту. Відсутні також докази протиправного ухиляння постачальника від вчинення таких дій.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення зустрічного позову, в той же час вимоги за первісним позовом є частково обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення первісного позову та стягнення з ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на користь АТ "Київський радіозавод" 1,45 грн 3% річних.

Судові витрати по сплаті судового збору за первісним позовом, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 0,02 грн. Решта сплаченого судового збору в розмірі 3 980,29 грн покладається на позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

Судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом).

Керуючись статтями 129, 185, 191, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Київський радіозавод" (Україна, 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код: 30722314) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (Україна, 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код: 03327664) 1 (одну) грн 45 коп 3% річних та 0 (нуль) грн 02 коп судового збору.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4. Витрати позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) по сплаті судового збору в розмірі 3 980,29 грн покласти на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал".

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

6. Витрати позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн покласти на Акціонерне товариство "Київський радіозавод".

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.06.2022

Суддя О.В. Нечай