ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 червня 2022 рокуСправа № 912/1549/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу № 912/1549/18

за позовом: Керівника Олександрійської місцевої прокуратури, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Чижевського, 1а

в особі Державної служби геології та надр України, 03680, м. Київ, вул. Єжена Потьє, 16

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагран-плюс", 28200, Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородка, провул. Леніна, 2

про припинення права користування надрами

Представники:

від прокуратури - Мороз В.С., посвідчення №058784 від 17.12.20, прокурор відділу;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Олександрійської місцевої прокуратури № [12-88]4156вих-18 від 19.06.2018 в особі Державної служби геології та надр України, яка містить вимоги до ТОВ "Мегагран-плюс" про припинення прав користування надрами, яке надано спеціальним дозволом реєстраційний № 4399 від 28.09.2007 на видобування корисної копалини гнейсу на території Новофедорівського родовища, площею 28,5 га та гірничим відводом № 38 від 21.03.2008, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1549/18; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.07.2018 провадження у справі № 912/1549/18 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку адміністративної справи № П/811/1163/17.

23.05.2022 на електронну адресу суду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду надіслано постанову від 20.05.2022, якою залишено без змін постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі № П/811/1163/17.

Вказана постанова є такою, що набрала законної сили.

Таким чином, обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі, наразі усунено.

Враховуючи викладене, ухвалою від 26.05.2022 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.06.2022.

13.06.2022 на адресу суду від Олександрійської окружної прокуратури надійшли додаткові пояснення від 07.06.2022, відповідно до змісту яких повідомлено наступне.

Позовні вимоги у справі стосуються припинення права користування надрами ТОВ "Мегагран-Плюс", яке надано спеціальним дозволом на користування надрами № 4399 від 28.09.2007 року на видобування корисної копалини (гнейсу) на території Новофедорівського родовища та гірничим відводом № 38 від 21.03.2008.

У справі № П/811/1163/17 за позовом Державної служби геології та надр України до ТОВ "Мегагран-плюс" позивач звертався із вимогою також про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 28.09.2007 № 4399.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі № П/811/1163/17 позовні вимоги задоволено повністю, припинено право користування надрами ТОВ "Мегагран-плюс" та анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами від 28.09.2007 № 4399.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вищезазначене рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Отже на даний час набрало законної сили судове рішення, яким анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами від 28.09.2007 № 4399, який надавався ТОВ "Мегагран-плюс" на видобування гнейсу на території Новофедорівського родовища.

Таким чином, за твердженням прокуратури, на даний час у ТОВ "Мегагран-плюс" відсутній спеціальний дозвіл на видобування гнейсу на території Новофедорівського родовищ та в судовому порядку достроково припинено відповідне право користування надрами.

14.06.2022 суд продовжив підготовче засідання, в якому взяв участь прокурор.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 278 ГПК України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 313 цього ж Кодексу порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення не залежно від доводів касаційної скарги.

Правова позиція Верховного Суду та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо обов`язковості саме судового порядку припинення користування надрами у разі незгоди користувачів, висловлена у справах, розглянутих в порядку адміністративного судочинства.

У постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 909/760/17 з питання розмежування господарської та адміністративної юрисдикцій викладено наступні правові висновки:

- господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства; і, по-друге, - спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції ( п. 27);

- господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК України ( п. 28);

- у випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративної юрисдикції України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом (п. 29);

- поняття «суб`єкт владних повноважень» визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень ( п. 30 );

- отже, необхідною й єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір ( п. 31);

- таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта ( п. 32).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 18.10.2018 року у справі № 812/1735/17 задовольнив адміністративний позов Державної служби геології та надр України та припинив право користування надрами Товариству з обмеженою відповідальністю "Донбас-Восток А" шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 28 грудня 2011 року № 5443, з наступних мотивів:

- повноваження Держгеонадра України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Кодексом України про надра, Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення № 1174), Порядком № 615;

- статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України;

- згідно з положеннями частини першою статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр;

- відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення № 1174 Державна служба геології та надр України, згідно із покладеними на неї завданнями, здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр та раціональним і ефективним використанням надр України;

- відповідно до частин першої та другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку;

- Верховним Судом України у постановах від 25 червня 2011 року у справі № 21-36а11, від 19 вересня 2011 року у справі № 21-164а11 та від 10 грудня 2013 року у справі № 21-450а13 та постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 802/4846/13-а та від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а було зроблено правовий висновок про те, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку;

- зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокористувачів шляхом надання їм права вимагати (шляхом надання/висловлення письмової незгоди) від уповноваженого органу судової, а не адміністративної процедури припинення права користування надрами. При цьому, законом презюмується, що саме судовий порядок є додатковою гарантією ефективного захисту прав надрокористувача, що і було забезпечено позивачем у цій справі шляхом звернення до суду;

- отже, орган, який надав надра у користування, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України "Про надра", лише за наявності згоди на це користувача надрами;

- Верховним Судом у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 812/1074/17 вже висловлювалась правова позиція з приводу застосування положень частини першої статті 26 Кодексу України про надра. Зокрема, згідно з цією позицією ненадходження будь-якої інформації від надрокористувача з приводу питання про анулювання спеціального дозволу не може розцінюватися, як відсутність заперечень;

- у свою чергу, відповідно до пункту 23 Порядку № 1294 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності";

- згідно з положеннями частини сьомої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у п. 36 постанови від 24.10.2018 року у справі № П/811/1162/17 додатково мотивував, що вирішення питання щодо анулювання документа дозвільного характеру або ж звернення до суду із відповідним позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру належить до виключної компетенції Державної служби геології та надр України . У п. 66 цієї постанови наголошено, що Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Про віднесення цієї категорії спорів до адміністративної юрисдикції доводять правові висновки Касаційного адміністративного суд у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 18.10.18 у справі № 806/431/17, у постанові від 17.10.18 у справі № 812/1761/17, у постанові від 17.10.18 у справі № 822/78/18, у постанові від 21.08.18 у справі № 807/1332/17, у постанові від 03.05.18 у справі № 812/1074/17, у постанові від 31.05.18 у справі № 813/7788/14.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України передбачено постановлення за результатами підготовчого засідання ухвали про закриття провадження у справі.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України

Частиною 2 ст. 231 ГПК України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює позивачу, що спір згідно підстав і предмета позову та визначеного складу сторін згідно поданої у даній справі позовної заяви підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства місцевим окружним адміністративним судом.

У відповідності до частини 3, 4 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, є підставою для повернення з державного бюджету сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та враховуючи клопотання прокурора, сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись п. 2 ч.2 ст. 185, п.1 ч.1 ст.231, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №912/1549/18 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, р/р UA3011559, код класифікації доходів бюджету 22030101) Кіровоградській обласній прокуратурі (вул. Верхня Пермська. 4, м. Кропивницький, 25006, одержувач - Кіровоградська обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02910025, р/рахунок: UA0004600, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО: 820172) судовий збір у розмірі 1 762,00 грн, сплаченого згідно платіжного доручення № 952 від 12.06.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Оригінал ухвали направити Кіровоградській обласній прокуратурі.

Копії ухвали надіслати Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області (на офіційну електронну адресу представника через систему "Електронний суд"); Кіровоградській обласній прокуратурі (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Державній службі геології та надр України (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Товариству з обмеженою відповідальністю "Мегагран-плюс" за адресою: 28200, Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородка, провул. Леніна, 2.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.06.2022.

Суддя В.В.Тимошевська