ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2022 р. Справа №907/436/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.,

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Мелеганич Василя Юрійовича від 17.01.2022 (вх. № 01-05/310/22 від 24.01.2022)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.11.2021, повний текст рішення складено 10.12.2021

у справі № 907/436/21 (суддя Пригара Л.І.)

за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи - підприємця Мелеганич Василя Юрійовича, м. Виноградів Закарпатської області

про стягнення 185 113 грн. 57 коп. вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", м. Ужгород Закарпатської області звернулось позовом до відповідача Фізичної особи - підприємця Мелеганич Василя Юрійовича, м. Виноградів Закарпатської області про стягнення 185 113 грн. 57 коп. вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу у зв`язку з виявленням на об`єкті відповідача, що знаходиться за адресою: м. Виноградів, вул. Комунальна, 21, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що є порушенням за змістом глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №907/436/21 позов задоволено. Стягнуто з ФОП Мелеганич Василя Юрійовича на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" 185 113 грн 57 коп. вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу та 2 776 грн 70 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем належним чином встановлено порушення споживачем Кодексу ГРМ, а саме несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Не погоджуючись зі прийнятим рішенням в частині стягнення з ФОП Мелеганич Василя Юрійовича на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" 185 113 грн 57 коп. вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Апеляційна скарга, надіслана скаржником 17.01.2022, надійшла на адресу суду 24.01.2021, тобто з пропуском строку на її подання. В апеляційній скарзі скаржник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення, оскільки повний текст оскаржуваного судового рішення складено та підписано судом 10.12.2021 і отримане скаржником 16.12.2021 (докази чого додає до апеляційної скарги).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права. Як вказав апелянт, позивач при складанні акта порушення та вчинення інших дій (демонтування лічильника, проведення експертизи) неодноразово порушив норми Кодексу ГРС, а саме:

апелянт зазначає, що він не був повідомлений про час та дату, коли буде розглядатись акт про порушення;

апелянт зазначив, що акт було складено без присутності споживача чи його представника;

відповідач вказав, що пломба яка встановлена на лічильнику не була пошкоджена. Так, дві пломби якірного типу C47135904 та 836254, не були пошкоджені і надавали лічильнику додатковий захист. Стрічкова пломба, яка була встановлена на лічильнику теж не була пошкоджена, що підтверджується фото.

Відтак, на думку апелянта, суд першої інстанції належним чином не дослідив порушення вчиненні позивачем, що призвело до прийняття неправильного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому заперечив доводи апелянта, вказав, що останній був належним чином повідомлений про час та дату розгляду актів про порушення. Окрім того, вказав, що демонтаж та акт порушення складався у присутності споживача.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 вказану справу розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Скрипчук О.Л. та Матущака О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Мелеганич Василя Юрійовича та вирішено здійснювати розгляд справи № 907/436/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, при цьому, судом встановлено наступне.

01.01.2016 між Оператором ГРМ - Публічним акціонерним товариством "Закарпатгаз" та Фізичною особою - підприємцем Мелеганич В.Ю. укладено договір розподілу природного газу (надалі - Договір) шляхом підписання заяви - приєднання № 09425TNX7RAP016 від 01.01.2016 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), затвердженого постановою HKPEKH від 30.09.2015 року № 2498.

Відповідно до п. 2.1. Договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п. 6.3 Договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Відповідно до додатку № 4 до Типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 перелік точок комерційного обліку споживача Мелеганич В.Ю.: Лічильник марки Metrix G10, 2015 року виготовлення, заводський № 00960621, максимальна величина приєднаної потужності точок комерційного обліку 16,47 м3/год.

У споживача встановлений котел Fonditial (режим роботи 24 год., 3,360 м.куб./год.).

30.11.2020 працівниками АТ "Закарпатгаз" на об`єкті відповідача за адресою: м. Виноградів, вул. Комунальна, 21, під час проведення перевірки вузла обліку виявлено ознаки порушення на ринку природного газу - несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ(підпункт 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Дане порушення з дотриманням положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, за участю споживача ФОП Мелеганич В.Ю. зафіксовано актом про порушення № 2450 від 30.11.2020. Вказаний акт підписаний споживачем, без зауважень та заперечень. Також, Актом про порушення № 2450 від 30.11.2020 року встановлено, що у споживача підключене наступне газоспоживаюче обладнання: Котел Westen - 2х контурний, котел Fundital, ПГ 4 та ПГ 5.

03.12.2020, як вірно встановив суд першої інстанції, працівниками АТ "Закарпатгаз" у відповідності до положень глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ в присутності представника споживача проведено демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, про що складено протокол № 770 щодо направлення ЗВТ на експертизу, підписаний представником споживача.

За результатами проведеної 10.12.2020 експертизи підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (акт експертизи № 23651), а саме, що лічильник не придатний до експлуатації через несанкціоноване втручання: зміна його конструкції - сліди механічних пошкоджень на дисках відлікового механізму від механічного перекидування дисків, стрічкова пломба ПАТ "Закарпатгаз" № 8521522 пошкоджена, внаслідок чого порушено захист лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природнього газу.

Листом від 12.01.2021 за № 54 оператор ГРМ повідомив споживача ФОП Мелеганич В.Ю., що Акт про порушення № 2450 буде розглянутий на комісії з розгляду актів про порушення 19.01.2021 о 10:00 -14:00 у приміщенні АТ "Закарпатгаз" за адресою м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2. Листом також запропоновано відповідачу взяти участь у засіданні комісії та надати необхідні документи і пояснення з приводу виявленого порушення.

Відповідно до наданого позивачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.01.2021 вищезазначений лист отримано споживачем 14.01.2021.

Акт про порушення у відповідності до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ 19.01.2021 розглянуто та задоволено комісією АТ "Закарпатгаз" з розгляду актів про порушення.

Оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення з 20.07.2021 до 03.12.2020. Перерахований до сплати об`єм природного газу становить 28 080,03 м.куб., а його вартість становить 185 113 грн. 57 коп.

Надіслана відповідачу вимога № 678 від 21.05.2021 про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу була залишена відповідачем без задоволення.

Невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати вартості донарахованого об`єму природного газу оператору ГРМ, зумовило звернення останнього до суду за захистом свого порушеного права із позовом про стягнення суми 185 113 грн. 57 коп. в примусовому порядку.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕП № 2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1379/27824 06.11.2015 року, постановою НКРЕП № 2498 від 30.09.2015 року "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" затверджено Постановою від 30.09.2015 № 2494 Кодекс газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пункт 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

На виконання вимог статей 12 та 40 Закону України "Про ринок природного газу", постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498НКРЕКП (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1.Договору); умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу (п. 1.2.); договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовим) до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплати рахунка оператора ГРМ, та/бо документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3.); за умовами договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначенні цим договором (п. 2.1).

Згідно ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Умови приєднання до Договору розподілу природного газу відповідачем виконано.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що окрім договору сторони зобов`язуються керуватись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем.

Умовами Договору передбачено обов`язки споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем (п. 7.4. Договору).

Відповідно до пп. 8 п. 7.1. Договору, оператор ГРМ зобов`язується, зокрема, здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пункту 8.1. Договору, сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Порядок експлуатації комерційного вузла обліку визначений главою 6 розділу X Кодексу ГРМ.

Власник комерційного вузла обліку газу (надалі - "ВОГ") забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема і засобу вимірювальної техніки "ЗВТ"), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що представниками позивача встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення порушення складається Акт про порушення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що складений АТ "Закарпатгаз" акт про порушення, містить всі реквізити передбачені встановленою Кодексом ГРМ примірною формою акту про порушення, а те, що Товариством використовується в роботі більш конкретизована форма акту про порушення, ніж визначена в примірному додатку до Кодексу жодним чином не порушує та не суперечить нормам Кодексу. Даний акт (а.с. 35) підписаний самим споживачем, що спростовує доводи апелянта, про відсутність його представника при складанні акту.

Згідно пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акти про порушення мають бути розглянуті комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає їх правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акту про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акту про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України "Про судову експертизу").

Листом від 12.01.2021 за № 54 оператор ГРМ повідомив споживача ФОП Мелеганич В.Ю., про розгляд акту про порушення 19 січня 2021, зазначивши, що у разі не прибуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засіданні комісії, остання розглядає акт про порушення без його (її) участі.

Даний лист Мелеганич В.Ю. отримано 14.01.2021 про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Що спростовує доводи апелянта, про неналежне повідомлення його про час та дату розгляду акту.

Неявка споживача на засідання комісії не перешкоджає проведенню такого засідання, а отже, Акт про порушення, у відповідності до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, 19.01.2021 (в межах двомісячного строку) розглянуто та задоволено комісією АТ "Закарпатгаз" з розгляду актів про порушення.

Розділом XI Кодексу ГРМ передбачений Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу. Відповідно до підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газ) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу).

Пунктом 1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення відповідного ЗВТ та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.

Оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення, з 20.07.2020 року до 03.12.2020. Перерахований до сплати об`єм природнього газу становить 28080,03 м.куб., а його вартість становить 185 13 грн. 57 коп.

Донарахування об`єму природного газу у зв`язку з виявленим порушенням є одним із засобів обліку протранспортованого природного газу, що передбачений Кодексом ГРМ, який згідно з умовами Договору розподілу природного газу, поширюється на сторін Договору.

Підпункт 1 пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачає, що якщо розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припав на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) оператору ГРМ, тобто, АТ "Закарпатгаз".

Відповідно до розділу 1 глави 1 Кодексу газотранспортних систем, базова ціна газу - ціна природного газу, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю, транспортування та зберігання природного газу та розміщується оператором газотранспортної системи на власному веб-сайті щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця. Базова ціна газу використовується при розрахунку вартості ціни природнього газу.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про ринок природного газу", суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до пп. 2 п. 2 даної статті правопорушенням на ринку природного газу, зокрема, є несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно до пп. 13 п. 2 ст. 59 Закону України "Про ринок природного газу" правопорушенням на ринку природного газу, зокрема, є порушення технічних регламентів, норм, правил і стандартів.

Приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача виник обов`язок щодо компенсації АТ "Закарпатгаз" вартості перерахованого обсягу природного газу.

Відповідно до глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Пунктом 1 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ надано визначення поняття несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Главою 5 розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення. До акту про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення (абзац 2 пункту 5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Як вбачається із матеріалів справи, Акт про порушення № 2450 від 30.11.2020 складено у присутності споживача та підписано споживачем без жодних зауважень.

Кодексом ГРМ визначено, що у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються (абзац перший пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Таких вимог споживач не ставив ні під час складання акту про порушення, ні після проведення експертизи, ні під час розгляду справи в суді.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме відповідач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), зокрема, лічильника газу типу G10 виробництва Metrix 2015 року випуску, заводський номер 00960621 , навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постановах від 02.07.2019 року у справі № 904/2741/18, від 18.05.2021 у справі № 902/417/20, від 11.08.2021 у справі № 927/89/18, від 18.11.2021 у справі № 903/160/21.

Кодексом ГРМ встановлено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний допустити уповноважених представників оператора ГРМ (разом з їх відповідними засобами) за пред`явленням ними службових посвідчень на власну територію (у приміщення), де встановлений комерційний ВОГ, та забезпечити їм доступ до елементів комерційного ВОГ для виконання зазначених заходів, у тому числі огляду газопроводу перед та після ВОГ. У випадку відмови в доступі чи незабезпечення допуску оператор ГРМ має право здійснити заходи, передбачені цим Кодексом (пункт 2 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ).

Пунктом 2 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони).

Окрім того, аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 17.02.2020 року у справі № 906/941/18, а саме, "що перебування на об`єкті позивача особи, яка має доступ до закритих приміщень позивача, допустила представників відповідача на об`єкт для проведення перевірки, не може вважатися неуповноваженою особою".

Таким чином, Протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу № 770 від 03.12.2020, який був складений у присутності представника споживача -Мелеганич Г.І. (дружини), та нею підписаний, є належним та допустимим доказом в матеріалах справи, оскільки складений у відповідності до вимог пункту 2 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ.

Позивач не скористався своїм правом бути присутнім на експертизі лічильника, хоча про день, час та місце проведення такої був повідомлений належним чином, що підтверджується Протоколом щодо направлення ЗВТ на експертизу № 770 від 03.12.2020, з огляду на що така була проведена у відповідності до пункту 4 глави 10 розділу ХІ Кодексу ГРМ, за його відсутності.

За результатами проведеної 10.12.2020 експертизи підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, Акт експертизи № 23651 яким встановлено, що лічильник не придатний до експлуатації через несанкціоноване втручання: зміна його конструкції - сліди механічних пошкоджень на дисках відлікового механізму від механічного перекидування дисків, стрічкова пломба ПАТ "Закарпатгаз" № 8521522 пошкоджена, внаслідок чого порушено захист лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природнього газу.

Відповідно до Акту експертизи лічильника від 10.12.2020 за № 23651 після слів "Експертизою встановлено" пунктом 1.3. визначено: "Механічні пошкодження та інше: стрічкова пломба ПАТ "Закарпатгаз" № 8521522 встановлена на корпус лічильника та відліковий механізм, пошкоджена на частині, встановленій на скло відлікового механізму - наявні характерні захисні написи "Ореn", які були приховані речовиною, схожою на фарбу червоного кольору", що підтверджується фотокопіями, які містяться в матеріалах справи.

Наведені вище осбтавини спростовують доводи апелянта з приводу того, що пломби не були порушені, а експертиза не була проведена.

Відповідно до ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мелеганич Василя Юрійовича від 17.01.2022 (вх. № 01-05/310/22 від 24.01.2022 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №907/436/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий -суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.,