УХВАЛА

06 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/13783/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Вільної первинної профспілки Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер»

на постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Алданова С.О., судді - Буравльов С.І., Зубець Л.П.)

від 14.02.2022

за позовом Вільної первинної профспілки Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер»

до 1. Львівської обласної ради;

2. Управління майном спільної власності Львівської обласної ради

про скасування рішення Львівської обласної ради № 874 від 10.09.2019 та зупинення дії наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №71-3 від 03.03.2020

ВСТАНОВИВ:

1. Вільна первинна профспілка Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Львівської обласної ради та Управління майном спільної власності Львівської обласної ради про скасування рішення Львівської обласної ради №874 від 10.09.2019 та зупинення дії наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №71-3 від 03.03.2020.

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022, у задоволенні позову відмовлено.

3. 15.03.2022 позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

4. Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2022 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, оскільки усупереч вимогам статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі не зазначено постанови Верховного Суду щодо застосування норм частини 2 статті 49 Конституції України, частини 1 статті 106 та частини 2 статті 327 Цивільного кодексу України, пунктів 1, 2, 3 статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», що передбачено підставою касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України. Також скаржник до касаційної скарги додав платіжне доручення, яке підтверджує сплату судового збору в меншому розмірі, ніж встановлено законом.

5. 24.05.2022 до Верховного Суду надійшло клопотання щодо усунення недоліків касаційної скарги, до якого скаржник додав нову редакцію касаційної скарги та квитанцію № 9269-2591-3512-6706 від 16.05.2022 про доплату судового збору.

6. Верховний Суд вивчив матеріали про усунення недоліків касаційної скарги, перевірив доводи скаржника та дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.

7. Згідно з частиною 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

8. Статтею 290 ГПК України визначено форму і зміст касаційної скарги.

9. Зокрема, пункт 5 частини 2 цієї статті передбачає обов`язок скаржника зазначати підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 287 цього Кодексу підстав. Такими підставами для судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 ГПК України, насамперед, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина 2 статті 287 ГПК України).

10. Отже, при касаційному оскарженні судових рішень касаційна скарга має містити, зокрема, чітко визначені підстави касаційного оскарження, які передбачені частиною 2 статті 287 ГПК України, і повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

11. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу).

12. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми частини 2 статті 49 Конституції України, частини 1 статті 106 та частини 2 статті 327 Цивільного кодексу України, а також не застосував норми пунктів 1, 2, 3 статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та не врахував висновки, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

13. При цьому, скаржник скориставшись правом на усунення недоліків касаційної скарги, вимоги ухвали Верховного Суду від 02.05.2022 у повному обсязі не виконав, оскільки, визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України не зазначив постанови Верховного Суду (дату її прийняття та номер справи) щодо застосування норм Конституції України, Цивільного кодексу України та Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», на які посилається скаржник, та не навів, який саме висновок щодо застосування норм права зроблений у них та не застосований судами попередніх інстанцій.

14. Верховний Суд зауважує, що постанова Пленуму Верховного Суду України не може бути підставою для касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог процесуального закону. Такою підставою згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного саме у постанові Верховного Суду.

15. Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

16. Статтею 292 ГПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

17. Згідно з частиною 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

18. З огляду на вищенаведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в новій редакції касаційної скарги Вільна первинна профспілка Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» не обґрунтувала належним чином підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

19. Таким чином, скаржник в повному обсязі не виконав вимоги щодо усунення недоліків касаційної скарги у строк, який зазначений в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2022 у справі № 910/13783/20, тому Суд повертає скаргу відповідно до пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Вільної первинної профспілки Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі № 910/13783/20 не приймати до розгляду та повернути.

2. Копії ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи № 910/13783/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Баранець

Н. Губенко