ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2022 р. Справа№ 925/101/21(925/1478/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16 лютого 2022

у справі №925/101/21(925/1478/21)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

ОСОБА_3

приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Елеонори Антонівни

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про визнання недійсним у частині свідоцтва про право на спадщину; скасування запису про державну реєстрацію права власності; визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Коротке викладення суті спору та позовних вимог.

ОСОБА_1 (Позивач) звернулася з позовною заявою про визнання недійсним у Ѕ частині свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про державну реєстрацію та визнання права власності.

Позивач просить визнати недійсним у 1/2 частині свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 11362, видане 21.11.2018 року приватним нотаріусом Черкаського міського управління юстиції Левицькою Е.А. ОСОБА_2 , яким посвідчено його право на житловий будинок АДРЕСА_1 ; Житловий будинок цегляний, позначений у плані літерою «А-2», загальною площею 207,7 кв.м., житловою площею 149,7 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літерою «Б», сарай під літерою «В», вольєр під літерою «Г», навіс під літерою «Д», сарай під літерою «Е», теплиця під літерою «Ж», сарай під літерою «З», огорожа під №№1,3,5, водоколонка під №4, замощення 1; скасувати запис №29031996 приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. про проведену державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; Житловий будинок цегляний, позначений у плані літерою «А-2», загальною площею 207,7 кв.м., житловою площею 149,7 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літерою «Б», сарай під літерою «В», вольєр під літерою «Г», навіс під літерою «Д», сарай під літерою «Е», теплиця під літерою «Ж», сарай під літерою «З», огорожа під №№1,3,5, водоколонка під №4, замощення 1; визнати право власності за ОСОБА_3 на Уі житлового будинку АДРЕСА_1 ; Житловий будинок цегляний, позначений у плані літерою «А-2», загальною площею 207,7 кв.м., житловою площею 149,7 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літерою «Б», сарай під літерою «В», вольєр під літерою «Г», навіс під літерою «Д», сарай під літерою «Е». теплиця під літерою «Ж», сарай під літерою «З», огорожа під №№ 1, 3, 5, водоколонка під №4, замощення 1.

Позивач доводить, що боржник ОСОБА_3 з метою уникнення виконання зобов`язань за договором поруки перед Позивачем, за домовленістю з іншими Відповідачами, подав заяву про відмову від отримання свідоцтва на частку у спільному майні подружжя, а Відповідач приватний нотаріус Черкаського МУЮ Левицька Е.А. безпідставно прийняла таку заяву, та всупереч вимогам ст. 347 ЦК України безпідставно вважали цю заяву відмовою від права власності на частку у спільному майні подружжя і як наслідок, ця частка спочатку протиправно включена до складу спадщини, а потім на неї протиправно видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 ; Боржник разом з спадкоємцем ОСОБА_2 та приватним нотаріусом Левицькою Е.А. здійснили протиправне відчуження частки Боржника у спільному майні подружжя шляхом її включення до спадщини, в результаті чого Божник позбувся всього майна і як наслідок не може виконати свої зобов`язання із сплати боргу в розмірі 200000 дол. США перед Позивачем.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.02.2022 суд ухвалив:

1. Заяву відповідача1 про закриття провадження у справі задовольнити.

2.Закрити провадження у справі №925/101/21(925/1478/21).

Господарський суд дійшов висновку, що спори про спадкування підлягають розгляду виключно у порядку цивільного судочинства, тому позивач має право звернення до суду із позовом, згідно визначених у даній справі підстав і предмета позову та складу сторін, в порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду.

Апеляційне провадження (рух справи).

Позивач звернувся з апеляційною скаргою у якій просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт доводить, що спір стосується майна боржника, яке протиправно вибуло з його власності, а однією з позовних вимог є вимога про визнання права власності на нерухоме майно саме за банкрутом, тому в силу імперативної вимоги ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства справа підлягає розгляду в межах справи про банкрутство; відповідачем є боржник, тому в силу імперативної вимоги ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства справа підлягає розгляду в межах справи про банкрутство; висновок суду про неможливість розгляду спадкових правовідносин щодо майна банкрута у господарському судочинстві помилковий, оскільки не враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі №905/2030/19, та постанові від 15.06.2021 у справі №916/585/18.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2021 апеляційна скарга ОСОБА_1 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.02.2022 у справі №925/101/21(925/1478/21); справу призначено до розгляду на 06.06.2022.

Учасники судового процесу у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від "20" квітня 2021 р. відкрито провадження у справі № 925/101/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 19.04.1996 р., РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ., надалі іменований Боржником або Відповідач-2), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризації боргів Боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича (свідоцтво №884 від 18.04.2013, адреса: м. Черкаси, бул. Шевченка, 150, оф. 131-27).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від "25" травня 2021 р. Позивача ОСОБА_1 визнано кредитором Боржника на суму 5 632 172,00 грн.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від "18" серпня 2021 р. ОСОБА_3 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів.

В межах справи про банкрутство кредитором ОСОБА_1 подано позов про визнання недійсним у Ѕ частині свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування запису про державну реєстрацію та визнання права власності.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно із нормою статті 1216 Цивільного кодексу України (ЦК України) спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, в розглядуваній у спірному випадку категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування свідоцтва про право на спадщину, й особами, яким видано таке свідоцтво, а тому мають розглядатися судами цивільної юрисдикції з огляду на суб`єктний склад сторін спору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких с боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо цього майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Оспорювання свідоцтва про право на спадщину є майновим спором із спадкоємцем, який прийняв спадщину. Однак, боржник не є спадкоємцем, оскільки у встановленому законом порядку спадщину не приймав.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що цей спір слід розглядати у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернулася до суду за захистом свого цивільного права, предметом позову оспорення права на спадщину спадкоємця, який оформив право власності у порядку спадкування, тому вказаний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Апеляційна інстанція вважає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, тому не вбачає необхідним надання детальних відповідей на кожен з доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого судового рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та статтями 8, 34, 35, 39 Кодексу України з процедур банкрутства апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без зміни.

2.Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.02.2022 у справі №925/101/21(925/1478/21) залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко

Повний текст постанови складено 13.06.2022.