ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2022 р. Справа№ 911/2504/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники учасників по справі в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія"

про забезпечення позову від 25.10.2021 №21/10/25-ІП (вх. № суду 316/21 від 26.10.2021)

у справі № 911/2504/21 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія"

до 1. Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф"

про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, переведення права орендаря, визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного користування,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" надійшла заява про забезпечення позову від 25.10.2021 № 21/10/25-1П (вх. № суду першої інстанції 316/21 від 26.10.2021), в якій заявник просив місцевий господарський суд вжити додаткових заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони здійснювати поділ, змінювати площу, кадастровий номер та місцезнаходження Гостомельській селищній раді Бучанського району Київської області, сертифікованим інженерам-землевпорядникам, державним кадастровим реєстраторам та будь-яким іншим підприємствам, установам, організаціям усіх форм власності та підпорядкування, їх посадовим та службовим особам, Комунальному підприємству "Гостомельінвестбуд" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф" в межах земельної ділянки площею 2,3632 га з кадастровим номером :01:049:3009, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-Д, а також шляхом накладення арешту, заборони здійснювати поділ, змінювати площу, кадастровий номер та місцезнаходження та здійснювати будь-які дії щодо організації будь-яких будівельних робіт Гостомельській селищній раді Бучанського району Київської області, сертифікованим інженерам-землевпорядникам, державним кадастровим реєстраторам та будь-яким іншим підприємствам, установам, організаціям усіх форм власності та підпорядкування, їх посадовим та службовим особам, Комунальному підприємству "Гостомельінвестбуд" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф" в межах земельних ділянок: площею 0,39 га з кадастровим номером :01:049:0332, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Б. Хмельницького; площею 0,3109 га з кадастровим номер :01:049:3027, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-Д; площею 0,2923 га з кадастровим номером :01:049:3028, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-Д та площею 1,0549 га з кадастровим номером :01:049:3029, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-Д до розгляду справи № 911/2504/21.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.11.2021 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" про забезпечення позову від 25.10.2021 № 21/10/25-1П (вх. № суду 316/21 від 26.10.2021).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не доведена необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених його інтересів, оскільки звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник не вказує на не надав доказів, які підтверджують право користування (оренди) чи інше право Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" на спірні земельні ділянки щодо яких заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021 у справі №911/2504/21 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову від 25.10.2021 № 21/10/25-1П.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, позивач зазначає, що судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та без повного з`ясування обставин, що мають значення для всебічного та об`єктивного вирішення заяви про забезпечення у даній справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за твердженням позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зупинки будівництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія", а відповідно і до фінансових збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконання будівельних робіт та передачею об`єкту інвесторам будівництва.

За таких підстав, ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся, шляхом здійснення забудови Товариством з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф" спірної земельної ділянки всупереч наявним у позивача правом на здійснення будівництва на даній ділянці, є на думку позивача реальністю, а не потенційною можливістю.

При цьому позивач зазначає, що заборона вчинення дій, про яку просить він у заяві про забезпечення позову, стосується саме заборони забудови земельної ділянки у тих межах, які існували до зміни її місцезнаходження та утворення на її місці земельних ділянок з кадастровим номером :01:049:0332, :01:049:0335, :01:049:3027, :01:049:3028, :01:049:3029, тобто такий спосіб забезпечення позову має безпосередній правовий зв`язок з предметом позовних вимог.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Відповідачі-1,-2 не скористалися правом подати письмові відзиви на апеляційну скаргу. Неподання відзивів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 у справі № 911/2504/21 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебування судді Разіної Т.І. на лікарняному. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2504/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021 у справі № 911/2504/21 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Михальської Ю.Б.; розгляд апеляційної скарги призначено на 23.03.2022.

23.03.2022 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу на 01.06.2022.

В судове засідання, яке відбулося 01.06.2022 представники позивача та відповідачів-1,-2 не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Від представника позивача до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання сторонам часу для вирішення всіх питань щодо мирного врегулювання спору, зокрема, розробки проекту мирової угоди та підписання її сторонами.

Розглянувши вищевказане клопотання представника позивача, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення, з підстав того, що мирне врегулювання спору не впливає на сутність оскаржуваної ухвали в цілому.

Крім того, як вбачається з матеріалів оскарження, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 була направлена відповідачам-1,-2 на їх зазначену в матеріалах справи офіційну електронну адресу.

Також слід зазначити, що інформація про судове засідання була оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судової влади України", тому учасники по справі не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Враховуючи, що явка представників позивача та відповідачів-1,-2 в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд справи вже відкладався через клопотання про відкладення розгляду справи через надання часу для врегулювання спору мирним шляхом.

Таким чином з урахуванням того, що суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції від 01.11.2021 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" про забезпечення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні зумовлювати повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 також висловлено позицію про те, що "необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником/позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В силу вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Близькі за змістом висновки, викладені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилаючись на положення ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про оренду землі", ст. 377 Цивільного кодексу України зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф", як суборендар спірної земельної ділянки протягом розгляду справи розпочне її забудову, що призведе до порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія", як належного, на думку заявника, орендаря спірної земельної ділянки. Тобто такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф", на думку заявника, можуть істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки звільнення спірної земельної ділянки, зокрема від будівельних матеріалів, потребуватиме чимало зусиль та витрат значних коштів з метою її приведення у той стан, що існує станом на день подання заяви.

Зазначене вище, в свою чергу, спонукатиме заявника до подання додаткових позовів про звільнення спірної земельної ділянки від незаконного будівництва та про відшкодування завданої шкоди, а відповідно - не надасть можливості в межах первісного позову в повному обсязі відновити права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, зазначив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 у справі № 911/2268/21 заборонено, зокрема, Товариству з обмеженою відповідальністю "Делюкс Лайф" здійснювати будь-які дії щодо організації будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Богдана Хмельницького площею 2,3632 га (кадастровий номер :01:049:3009) в селищі Гостомель Київської області (цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків).

Таким чином, в рамках спірних правовідносин постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 у справі № 911/2268/21 вжито відповідні заходи для забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які дії щодо організації будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Богдана Хмельницького площею 2,3632 га (кадастровий номер :01:049:3009) в селищі Гостомель Київської області, а відтак безпідставним є вказані посилання заявника на те, що невжиття вказаних відповідних заходів у даній справі призведе до порушення прав позивача та значно утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Окрім цього, колегія суддів зазначає про те, що заявник не надав суду доказів, які б підтверджували незаконність дій Гостомельської селищної ради, про які стверджує заявник, а саме доказів здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" будівництва на земельних ділянках щодо яких заявник просив суд першої інстанції вжити додаткових заходів до забезпечення позову, а також не надав дозвіл виданий на ім`я Товариства з обмеженою діяльністю "Вітрувія" на будівництво 85-квартирного житлового будинку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявник не зазначив та не надав доказів того, що існує реальна загроза порушення його права користування вищепереліченими земельними ділянками, та не навів обґрунтувань на підтвердження того, як імовірні незаконні дії відповідача-2 можуть вплинути на виконання рішення суду у цій справі. Тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність зв`язку між предметом спору, підставою його виникнення та імовірними діями відповідача.

При цьому, накладаючи арешт на нерухоме майно (земельні ділянки) та забороняючи відповідачу, як органу місцевого самоврядування, здійснювати дії щодо спірних земельних ділянок, місцевий господарський суд врахував, що у такому випадку відсутній зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у справі.

За таких обставин судова колегія вважає, що вжиття заходи забезпечення позову у даній справі не відповідають вимогам процесуального законодавства, спричиняють невиправдане обмеження у реалізації відповідачем-2 правомочностей власника щодо використання спірної земельної ділянки за відсутності достатніх доказів для висновку про ймовірне порушення прав позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки матеріали заяви не містять належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду судового рішення в апеляційному порядку.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права на підставі встановлених судом фактичних обставин справи та в межах наведених у апеляційній скарзі доводів, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав щодо скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 01.11.2021 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021 у справі № 911/2504/21 - без змін.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 01.11.2021 у справі № 911/2504/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.06.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська