ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022м. ДніпроСправа № 904/7711/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" (49108, м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 107, ідентифікаційний код 13462699)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" (49000, м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101, ідентифікаційний код 25819646)

про стягнення 457 437,43 грн. заборгованості спожитої теплової енергії

та

за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" (49000, м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101, ідентифікаційний код 25819646)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" (49108, м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 107, ідентифікаційний код 13462699)

про визнання договору №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 недійсним

Представники:

Від позивача (відповідач за зустріч.): не з`явився

Від відповідача (позивач за зустріч.): Довгопола О.О., ордер, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 31.08.2021 про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" 457 437,43 грн. заборгованості спожитої теплової енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 в частині своєчасної та повної оплати за послуги отримані у період з січня 2019 року по березень 2021 року у загальній суми 1 178 213,94 грн. за наступними актами виконаних послуг:

- за січень 2019 року від 31.01.2019 на суму 118 104,00 грн.;

- за лютий 2019 року від 28.02.2019 на суму 106 335,78 грн.;

- за березень 2019 року від 31.03.2019 на суму 93 217,80 грн.;

- за листопад 2019 року від 30.11.2019 на суму 95 326,80 грн.;

- за грудень 2019 року від 31.12.2019 на суму 95 326,80 грн.

- за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 88 578,00 грн.;

- за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 84 360,00 грн.;

- за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 78 033,00 грн.;

- за листопад 2020 року від 30.11.2020 на суму 31 972,44 грн.;

- за грудень 2020 року від 31.12.2020 на суму 67 361,46 грн.;

- за січень 2021 року від 31.01.2021 на суму 96 296,94 грн.;

- за лютий 2021 року від 28.02.2021 на суму 118 483,62 грн.;

- за березень 2021 року від 31.03.2021 на суму 104 817,30 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду фіскальний чек про оплату поштових послуг.

До суду 09.09.2021 позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/7711/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду 08.10.2021 надійшла зустрічна позовна заява №б/н від 04.10.2021 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" про визнання недійсним укладений між Товариством з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" договір №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 з моменту його підписання.

Також позивач за зустрічним позовом зазначає, що орієнтований розмір суми судових витрат складає 17 770,00 грн., з яких 2 270,00 грн. судовий збір та витрати на правничу допомогу у сумі 15 500,00 грн.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що оспорюваний договір підписаний з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" неуповноваженою на це особою, сам договір не відповідає вимогам Типового договору і не містить необхідний обсяг істотних умов, поставлена теплова енергія використовується на потреби централізованого опалення не ОСББ, квартир, які належать співвласникам ОСББ і вони особисто здійснюють оплату на рахунки з ТДВ "Фабрика Ювілейна", ОСББ як юридична особа з моменту підписання договору не здійснила жодного платежу за спожите теплопостачання - все це свідчить про недійсність правочину.

Крім того, відповідач за первісним позовом надав відзив яким просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що заборгованість за спожиту теплову енергію в період часу, визначений позовною заявою - з 31.01.2019 по 31.03.2021 відсутня, оскільки споживачами теплової енергії - членами ОСББ "Верещагіна 101" особисто повністю сплачено вартість наданих послуг за цей період, про що свідчить розрахунок складений самим позивачем.

Ухвалою суду від 08.10.2021 було об`єднано вимоги за первісним позовом в одне провадження із зустрічним позовом та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи на 02.11.2021 о 12:30 год.

До суду 19.10.2021 від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" надійшло клопотання про витребування доказів. В обґрунтування вказаного клопотання, відповідач за первісним позовом вказує, що на адвокатський запит, директором позивача за первісним позовом було відмовлено в наданні інформації та доказів, визначивши такий запит, як спрямований на затягування строку розгляду справи.

Тому, задля отримання відповідних документів на підтвердження правової позиції відповідача за первісним позовом, останній просить суд витребувати у Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика Ювілейна" наступні документи на підтвердження:

- змін розрахункового рахунку визначеного договором № 1 /ТЕ " на отпуск тепловой енергии для нужд отопления" від 01.01.2015 року,

- господарських операцій здійснених з ОСББ "Верещагіна 101" в межах договору №1/ТЕ "на отпуск тепловой енергии для нужд отопления" від 01.01.2015 року за період часу з01.01.2019 по 1.08.2021 року,

- оплат за поставлену теплову енергію до будинку №101 по вул. Верещагіна в м. Дніпрі особисто співвласники ОСББ - фізичними особами через банківські установи або касу підприємства протягом 1.01.2019-1.08.2021 років , зазначивши порядок їх обліку.

За допомогою системи "Електронний суд" 25.10.2021 позивач за первісним позовом звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи платіжні доручення відповідно до яких платником зазначено ОСББ "Верещагіна 101" на спростування обставин викладених в зустрічній позовній заяві з привожу того, що співвласниками ОСББ особисто здійснюють оплату на рахунки з ТДВ "Фабрика Ювілейна", ОСББ як юридична особа з моменту підписання договору не здійснила жодного платежу за спожите теплопостачання.

Ухвалою суду від 02.11.2021 було задоволено клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 29.11.2021 о 15:00 год.

За допомогою системи "Електронний суд" до суду 16.11.2021 від Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика Ювілейна" надійшла відповідь на відзив в якій не погоджується із доводами відповідача за первісним позовом з приводу визначення періоду часу з 31.01.2019 по 31.03.2021, оскільки посилання відповідача лише на розрахунок заборгованості, який складено позивачем за вказаний період ігноруючи інші докази та обставини є помилковим. В своїй позовній заяві позивач зазначає про заборгованість, яка виникла з 01.01.2015, на підставі Договору№1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення, який було укладено між сторонами. Також позивач заперечує щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки з розрахунку за послуги з постачання теплопостачання за 2020, вбачається що відповідачу нарахована сума 350 304,90 грн., яка сплачена частково у сумі 380 313,29 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу.

За допомогою системи "Електронний суд" 18.11.2021 Товариство з додатковою відповідальністю "Фабрика Ювілейна" на виконання ухвали суду від 02.11.2021 надало суду акти виконаних робіт за 2015, 2016, 2017 роки та розрахунковий рахунок позивача.

До суду 24.11.2021 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначає, що позивачем за первісним позовом не подано жодних доказів за який період виникла заборгованість 457 437,43 грн., оскільки наданий до суду розрахунок з 31.01.2019 по 31.03.2021 свідчить про наявну натепер переплату в сумі 11 812,18 гри., проте, ким здійснювалась оплата коштів за теплопостачання починаючи з 01.01.2015 зокрема і протягом 31.01.2019 - 31.03.2021 в сумі 1 187 101,12 грн. і чи сплачені ці кошти в межах договору, для доведення наявності невиконаних зобов`язань саме з боку відповідача, оскільки саме позивачем, отримуючи кошти особисто від споживачів-власників квартир через касу або банківській установи, веде поквартирний облік як оплат так і боргів. Крім того, наявні в матеріалах справи платіжні доручення щодо оплати комунальних послуг неможливо вважати доказами сплати відповідачем за теплопостачання за договором №1/ТЕ оскільки, в них визначено призначення платежу отримані кошти субсидії за опалення пільгової категорії населення. Кошти які надійшли на рахунок відповідача від Управління труда і соціального захисту населення і були перераховані на рахунок позивача.

Разом з тим відповідачем подано клопотання про повторне витребування доказів, оскільки позивачем не було виконано вимоги ухвали суду від 02.11.2021 належним чином, за якою витребувалися відповідні докази. Оскільки, позивачем було надано акти, які не витребувалися судом та надано інформацію по розрахунковому рахунку втім, доказів поважності не подання таких доказів суду не надано. Тому, відповідач просить суд застосувати до позивача заходи процесуального примусу.

Ухвалою суду від 29.11.2021 клопотання ОСББ "Верещагіна 101" про повторне витребування доказів задоволено, продовжено строк розгляду справи в підготовчому засіданні на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.12.2021 о 15:30 год.

До суду 08.12.2021 надійшло клопотання ОСББ "Верещагіна 101" про долучення у якості доказу до справи №904/7711/21 відповідь Лівобережного управління соціального захисту населення від 29.11.2021 за №7/7-1983 щодо підтвердження перерахування коштів нарахованої житлової субсидії згідно наданої копії виписки з поточного рахунку ОСББ "Верещагіна 101".

ТДВ "Фабрика "Ювілейна" 21.12.2021 звернулось до суду із клопотанням про долучення до справи копії довідки про відкриття рахунку та розрахунку за послуги з теплопостачання.

У підготовчому засіданні 21.12.2021 оголошувалась перерва до 10.01.2022 о 17:00 год.

У підготовчому засіданні 10.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове розгляд справи по суті на 07.02.2022 о 14:30 год.

У судове засідання 07.02.2022 з`явився представник відповідача за первісним позовом, представник позивача надіслав до суду заяву про відкладення розгулу справи на іншу дату в зв`язку із захворюванням на коронавірус.

У судовому засіданні 07.02.2022 розгляд справи відкладено на 14.03.2022 о 14:00 год.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2212-IX від 21.04.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22 травня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Враховуючи вказане, судове засідання 14.03.2022 не відбулось.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Так, розпорядженням голови Господарського суду Дніпропетровської області № 34 від 28.03.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" відповідно до ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку із запровадженням 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ та рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з метою недопущення випадків загрози житло, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, встановлено в Господарському суді Дніпропетровської області особливий режим роботи суду.

З метою дотримання правил безпеки в період воєнного стану з урахуванням положень чинного законодавства з 28.03.2022 розгляд справ Господарським судом Дніпропетровської області в судових засіданнях здійснюватиметься в таких випадках:

- за наявності заяв усіх учасників процесу про можливість забезпечення участі представників у судовому засіданні;

- письмової згоди від усіх учасників судового провадження про розгляд справи без їх участі;

- за наявності заяв від усіх учасників процесу про розгляд справ в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою будь яких технічних засобів, зокрема, власних.

Суд з метою належного виконання свого процесуального обов`язку щодо розгляду справи по суті, керується п.10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, що кореспондується із ст. 129 Конституції України, за якою однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ухвалою суду від 07.04.2022 призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 10.05.2022 о 14:30 год.

У судовому засіданні 10.05.2022 оголошувалась перерва до 30.05.2022 о 14:30 год.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 30.05.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" в особі директора Шевчука Дмитра Митрофановича (далі - постачальник, позивач за первісним позовом) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" в особі голови правління Кусевіч Людмили Михайлівни (далі - споживач, позивач за зустрічним позовом) укладено договір №1/ТЕ на відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався відпускати теплову енергію для потреб опалення для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Верещагіна, 101, а споживач - прийняти та сплатити її у відповідності до встановлених тарифів у строк встановлений договором.

Відповідно до п.3.1 договору постачальник здійснює нарахування вартості теплової енергетики, що відпускається, згідно тарифу на опалення 1 кв.м. площі, затвердженого рішенням виконкому міської ради.

Споживач оплачує спожиту теплову енергію до 20 числа наступного за звітним місяця (п.3.2 договору).

Приміщення споживача, що опалюються, згідно проекту мають загальну площу 4 218 кв.м. (п.3.2 договору).

Договір набирає чинності з підписання сторонами і скріплення печатками (п.5.1 договору).

Термін договору встановлюється з 01.01.2015 до 31.12.2015 (п.5.2 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну договору не надійде заява від однієї із сторін про розірвання договору (п.5.3 договору).

Позивач за первісним позовом стверджує, що внаслідок неналежного виконання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" умов договору щодо своєчасної та повної оплати послуги з відпуску теплової енергії отриманих у період з січня 2019 року по березень 2021 року у загальній суми 1 178 213,94 грн. за наступними актами виконаних послуг:

- за січень 2019 року від 31.01.2019 на суму 118 104,00 грн.;

- за лютий 2019 року від 28.02.2019 на суму 106 335,78 грн.;

- за березень 2019 року від 31.03.2019 на суму 93 217,80 грн.;

- за листопад 2019 року від 30.11.2019 на суму 95 326,80 грн.;

- за грудень 2019 року від 31.12.2019 на суму 95 326,80 грн.

- за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 88 578,00 грн.;

- за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 84 360,00 грн.;

- за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 78 033,00 грн.;

- за листопад 2020 року від 30.11.2020 на суму 31 972,44 грн.;

- за грудень 2020 року від 31.12.2020 на суму 67 361,46 грн.;

- за січень 2021 року від 31.01.2021 на суму 96 296,94 грн.;

- за лютий 2021 року від 28.02.2021 на суму 118 483,62 грн.;

- за березень 2021 року від 31.03.2021 на суму 104 817,30 грн.,

виникла заборгованість у сумі 457 437,43 грн., що є причиною виникнення спору за первісним позовом.

В свою чергу позивач за зустрічним позовом стверджує, що договір №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 підписаний з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" неуповноваженою на це особою, сам договір не відповідає вимогам Типового договору і не містить необхідний обсяг істотних умов, поставлена теплова енергія використовується на потреби централізованого опалення не ОСББ, квартир, які належать співвласникам ОСББ і вони особисто здійснюють оплату на рахунки з ТДВ "Фабрика Ювілейна", ОСББ як юридична особа з моменту підписання договору не здійснила жодного платежу за спожите теплопостачання. Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 з моменту його підписання.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015, факт поставки теплової енергії, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати та обставини, пов`язані з наявністю підстав для визнання недійсним договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно з пунктів 7, 8 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; 8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" за наявності технічної можливості проведення поквартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання, гарячого водопостачання та інших послуг власники жилих і нежилих приміщень можуть перераховувати кошти безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають ці послуги, за відповідними тарифами для кожного виду послуг у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Стаття 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачає, що предметом діяльності ОСББ є, серед іншого, сприяння співвласникам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг, для чого ОСББ статтями 10, 16, 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" надано право укладати відповідні договори з суб`єктами, що надають послуги.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі теплової енергії підтверджуються відповідним договором, який враховує положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, причому учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому зазначено, що балансоутримувач та управитель залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

З 1 травня 2019 року введено в дію Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №2189 від 09.11.2017 (далі - Закон). З цієї дати визнано таким, що втратив чинність Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-1V "Про житлово-комунальні послуги". Згідно з вказаним Законом визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам, запроваджено відповідальність за неналежне виконання договору як для виконавців комунальних послуг, так і для споживачів цих послуг.

04 вересня 2019 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 "Про затвердження Правил надання послуги зпостачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії".

Постановою НКРЕКП від 17.03.2020 №630 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 січня 2020 року №86" та постановою НКРЕКП від 10.06.2020 №1088 встановлені тарифи на послуги з постачання теплової енергії для потреб населення та на послуги з постачання гарячої води для потреб населення, які діють до визначення моделі договірних відносин у відповідності до вимог Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч.4 п.4.6 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101", який діяв на час укладення спірного договору (редакція 2008 року) до компетенції правління об`єднання належить укладення договорів з суб`єктами підприємства, в тому числі що надають житлово-комунальні та інші послуги. Правління зі свого складу обирає Голову правління, який забезпечує виконання рішень Загальних зборів членів об`єднання та рішень правління укладає в межах своєї компетенції угоди (п. 4.7 Статуту). Правління об`єднання складає щорічний кошторис (п.7.1 Статуту), який передбачає певні статті витрат, зокрема пп. б п.7.3 Статуту передбачено витрати на оплату комунальних та інших послуг.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Такими підставами, зокрема є: суперечність змісту правочину Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відсутність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності. Відсутності вільного і такого, що відповідає внутрішній волі учасника правочину волевиявлення. Правочин не спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно з ч. 17 ст. 10 Закону України "Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку" для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених Статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам (ч.18 цієї ж статті Закону).

Тобто, з викладеного випливає, що саме правління є виконавчим органом ОСББ, яке підзвітне загальним зборам та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом.

Частиною 20 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що до компетенції правління належить укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідні приписи також містяться в пункті п. 2.4 Статуту ОСББ.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 241 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правчину.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину (Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/11079/17, від 25.04.2018 у справі №910/9915/17, від 16.05.2018 у справі №914/3095/16, від 01.08.2019 у справі №922/1597/18).

Таким чином, оспорюваний договір підписаний з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" неуповноваженою на це особою.

Також матеріали справи не містять докази того, що поставлена теплова енергія використовується на потреби централізованого опалення ОСББ та докази сплати ОСББ платежів за спожите теплопостачання.

Як роз`яснено у п.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 2905.2013 №13, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку із визнанням недійсним договору №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 з моменту його підписання відсутні підстави для стягнення заборгованості у сумі 457 437,43 грн.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою, четвертою статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем за первісним позовом не доведено, та не підтверджено належними доказами, існування заборгованості у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" у сумі 457 437,43 грн. за спожиту теплову енергію у період з січня 2019 року по березень 2021 року. Як вбачається за матеріалів справи оплата послуг з відпуску теплової енергії здійснювалась особисто власниками квартир будинку №101 по вул. Верещагіна, які без укладення індивідуальних договорів сплачували кошти на рахунок Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" за отримані послуги з теплопостачання.

Щодо наданих позивачем за первісним позовом платіжним доручень про часткову сплату послуг відповідачем за зустрічним позовом суд зазначає, що в призначення платежу зазначено "отримані кошти, субсидії за опалення пільгової категорії населення". Відповідно до виписки з поточного банківського рахунку кошти надійшли на рахунок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" від Управління праці та соціального захисту населення Індустріального району м. Дніпра і саме ці кошти перераховані відповідачем за первісним позовом на виконання Постанови КМУ №256 від 04.02.2002.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання договору №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 недійсним підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за первісним позов слід покласти на позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за зустрічним позов по сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн. слід покласти на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" про стягнення 457 437,43 грн. заборгованості спожитої теплової енергії відмовити.

Судові витрати покласти на позивача за первісним позовом.

Зустрічний позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" до Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" про визнання договору №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 недійсним задовольнити.

Визнати недійсним укладений між Товариством з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" договір №1/ТЕ про відпуск теплової енергії для потреб опалення від 01.01.2015 з моменту його підписання.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Фабрика "Ювілейна" (49108, м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 107, ідентифікаційний код 13462699) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верещагіна 101" (49000, м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101, ідентифікаційний код 25819646) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 09.06.2022.

Суддя Е.М. Бондарєв