РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2022Справа № 910/2912/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Акціонерного Товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного Товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32 літера А, 3-й поверх) про стягнення 6 572,94 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного Товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного Товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про стягнення 6 572,94 грн, та була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" на користь Акціонерного Товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного Товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" збір за зберігання вантажів у розмірі 6 572,94 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

17.05.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Останнє обгрунтовано зокрема тим, що актами загальної форми ГУ-23 № 1541 та № 1312 зафіксовано момент початку ввезення вантажу у вагони, натомість будь-яких відомостей про наявність затримки завантажених вагонів в очікуванні оформлення перевезення, тривалість такої затримки та її причини акти не містять.

Крім того представник відповідача просив поновити строк для подання відзиву на позовну заяву.

Вимога про поновлення строку обґрунтована тим, що у зв`язку із територіальною віддаленістю позивача (м. Київ) та його представника (м. Черкаси), а також перебуванням значної кількості працівників Відповідача на дистанційній формі організації праці, ознайомитись зі змістом ухвали видалося за можливе лише на 27.04.2022. Окрім того, як було зазначено представником відповідача у зв`язку з цинічною військова агресія російської федерація проти України значною мірою ускладнила процес комунікації, необхідний для збору, аналізу та перевірки доказів у справі, що значно обмежило можливість відповідача на підготовлення обґрунтованого відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 118 цього Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущеного строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч.3).

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч.4).

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (ч.5).

Пунктом 1 статті 6 розділу I Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 7 ГПК України одним із принципів здійснення правосуддя в господарських судах є рівність усіх учасників господарського процесу перед законом і судом.

Положеннями частини першої статті 165 ГПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, мають право подати до господарського суду першої інстанції відзив (заперечення) на позовну заяву в письмовій формі протягом встановленого судом першої інстанції строку.

У пункті 7 розділу II рішення у справі «Мінак та інші проти України» ЄСПЛ указав, що Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення від 27 жовтня 1993 року у справах «Авотіньш проти Латвії», заява № 17502/07, пункт 119 та «Домбо Бехеєр Б. В . проти Нідерландів», пункт 33). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (пункти 17 - 18 рішення від 06 лютого 2001 року у справі «Беер проти Австрії», заява № 30428/96).

Враховуючи практику ЄСПЛ та керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції, суд не може позбавити відповідача можливості надати йому відзив по справі та не виконати свого зобов`язання щодо дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції принципу рівності сторін.

Оскільки відзив на позовну заяву подано разом з заявою про поновлення строку, а у відповіді на відзив представник позивача не заперечував та не заявляв вимог стосовно пропуску строку подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе поновити строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти його до розгляду.

30.05.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення разом з клопотанням про поновлення строку подання останнього.

В обгрунтування поновлення строку представник відповідача вказав на те, що у відзиві на позовну заяву відповідачем, поміж іншого, вказано, що з метою підтвердження необґрунтованості позовних вимог представником відповідача 03.05.2022 на адресу Позивача направлено Адвокатський запит вих. № А-16/22 щодо надання офіційної інформації та документів на підтвердження відсутності простою з вини Відповідача спірних вагонів після закінчення завантаження до моменту оформлення перевізних документів.

Оскільки станом на дату складання відзиву відповідь на адвокатський запит не надійшов, відповідачем в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 80 ГПК України, заявлено, що відповідні докази будуть направлені до суду відразу після отримання такої відповіді.

Так, 24.05.2022 на електронну пошту представника Відповідача надійшов Лист Департаменту комерційної роботи AT «Укрзалізниця» від 20.05.2022 № ЦМ-12/195.

Частиною 3, 8 ст. 80 ГПК України передбачено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним відповідачем неможливість подання доказів у встановлений строк та вважає за можливе долучити докази до матеріалів справи.

30.05.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якої позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

01.06.2022 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з яким просить у позові відмовити в повному обсязі.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

09.09.2021 відповідачем на станцію Дубно Львівської Залізниці було надано лист № 684, згідно якого відповідач просив подати вагон на колію загального користування станції Дубно для забезпечення навантаження.

09.09.2021 о 12:20 на місця загального користування було подано вагон №: 95754271, складено пам`ятку про подавання вагонів ГУ-45, яка підписана представниками позивача та відповідача.

Позивач вказує на те, що 09.09.2021 о 15:00 год. працівниками станції Дубно зафіксовано ввезення вантажу для навантаження у вагони та навантажувальні пристрої біля вагонів. Даний факт засвідчено у акті загальної форми №1541, який складено у відповідності до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

В подальшому, 09.09.2021 о 21:30 менеджером відповідача було надано повідомлення про закінчення вантажних операцій. На виконання заяви відповідача №710 від 09.09.2021 зазначений вагон було подано для перевірки тари та брутто вагонів.

В період 09.09.2021 з 21:30 год по 10.09.2021 о 11:09 здійснювалося зважування вагонів, що підтверджується витягом з електронної книги зважування вантажів на вагонних вагах форми ГУ - 36.

Результат зважування вагонів з вантажем відповідача зафіксовано у Книзі зважування, на вагонних вагах форми ГУ-36. Отриманий результат зважування вагонів занесено у накладну №38449120, яку оформлено 10.09.2021 о 11:09 год.

Отже, позивач зазначає, що зберігання вантажу на місцях загального користування тривало з 09.09.2021 о 15:00 год. по 10.09.2020 о 11:09, внаслідок чого нараховано 822,30 грн. (без ПДВ) збору за зберігання вантажу, який внесено до накопичувальної картки № 16090559.

Крім того на підставі листа за №641 від 23.08.2021 на колію загального користування станції Дубно було подано вагони №№98367983, 95830501, 95619920, 59597435, 95310448, 95368767 для забезпечення заявки на навантаження відповідача. Згідно пам`ятки №113 про подавання вагонів дані вагони подано на колії станції 22:10 год. 23.08.2021.

24.08.2021 о 16:30 год. працівниками станції Дубно зафіксовано ввезення вантажу для навантаження у вагони та навантажувальний пристрій. Даний факт засвідчено у акті загальної форми №1312, який складеному відповідності до Правил складання актів.

В подальшому, 24.08.2021 о 21:00 менеджером відповідача було надано повідомлення про закінчення вантажних операцій. На виконання заяви відповідача №520 зазначені вагони було подано для перевірки тари та брутто вагонів.

В період 24.08.2021 з 21:00 год по 25.08.2021 о 05:10 здійснювалося зважування вагонів, що підтверджується витягом з електронної книги зважування вантажів на вагонних вагах форми ГУ - 36.

Результат зважування вагонів з вантажем відповідача зафіксовано у Книзі зважування, на вагонних вагах форми ГУ-36. Отриманий результат зважування вагонів занесено у накладну №38041893, яку оформлено 25.08.2021 о 05:10 год.

Отже, позивач зазначає, що зберігання вантажу на місцях загального користування тривало з 24.08.2021 о 16:30 год. по 25.08.2021 о 05:10 год, внаслідок чого нараховано 4655,40 грн. (без ПДВ) збору за зберігання вантажу, який внесено до накопичувальної картки № 16090560.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до п.9 розділу 7 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087 за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Розділом III Збірника тарифів на перевезення вантажів у межах України та пов`язані з ними послуги передбачено розмір ставок зборів за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Збірника тарифів передбачений збір за зберігання вантажів на місцях загального користування.

Відповідно до п.2.1. Збірника тарифів термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами. Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі: 4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн.

Згідно п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5085 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Відповідно до п. 5.1. роз`яснення Президії Вищого господарського суду України 29.09.2008 N 04-5/225 облік використання коштів з особового рахунку ведеться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (якщо вони не були включені у відомості плати за користування вагонами і контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і платника. Перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехГІД для списання грошей з особового рахунку. Однак якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Судом приймаються доводи позивача про те, що суми нарахованих зборів включені у накопичувальні картки № 16090559; №16090560, які складено станцією призначення Дубно Львівської залізниці. Отже, на переконання суду факт зберігання вантажу у вагонах більше доби, підтверджується матеріалами справи, а саме, повідомленням про закінчення вантажних операцій.

Враховуючи викладене суд визнає доведеним розмір збору за зберігання вантажу у вагонах на місцях загального користування. Одночасно суд зазначає про правомірність застосування позивачем коригуючого коефіцієнту та обчислення розміру збору з урахуванням ПДВ, внаслідок чого остаточна сума збору становить 6572,94 грн. (986,76 грн. та 5586,48 грн. відповідно).

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач не спростовував факт правомірності та обґрунтованості нарахування позивачем збору за зберігання вантажу поза межами термінів безоплатного зберігання відповідно до п.2.1. Збірника тарифів.

Ураховуючи викладене суд визнає доведеним розмір збору за зберігання вантажу у вагонах на місцях загального користування.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6572,94 грн.

Судовий збір покладається на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГРЕЙНСВАРД" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32 літера А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) збір за зберігання у розмірі 6 572 (шість тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 94 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2022.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ