ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/455/22

Господарський суд Одеської області у складі судді С.В. Літвінова, розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (вул. Саксаганського, буд. 70-А,м. Київ,01032) до відповідача: Військова частина № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 66450,17 грн.

.;

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія УНІКА звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Військова частина № НОМЕР_1 , в якому просить господарський суд: про стягнення 66450,17 грн.в порядку суброгації.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/455/22, Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була не вручена.

12.05.2022 представник відповідача звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та зняття копій з підстав неотримання позовної заяви та доданих до неї документів, а отримання 03.05.2022 лише ухвали суду від 15.04.2022.

Отже, суд доходить висновку про обізнаність відповідача про розгляд Господарський судом Одеської області справи №916/455/22.

Відповідач, станом на 14.06.2022, своїм правом не скористався, з матеріалами справи не ознайомився .

Крім того, суд звертає увагу суду, що як передбачено ст. 164 ГПК України, позивачем надані докази, а саме опис вкладення від 14.02.2022, накладна №615 від 14.02.22 та фіскальний чек від 14.02.2022 про направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу.

Також, 12.05.2022 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення строку дії воєнного стану.

Господарський суд зазначає, що підстави для зупинення провадження у справі викладенні у статтях 227,228 ГПК України, серед яких введення воєнного стану не передбачено як підстава для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання господарський суд відмовляє

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.
12 листопада 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030337/4605/0000082 (далі - Договір).

Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - застрахований автомобіль).

За змістом п. 1.2.1 Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо - транспортна пригода.

Як вбачається Довідки Національної поліції України №313794, 15 лютого 2019 року по вул. Івана Франка в м. Бережани Тернопільської області, сталася дорожньо- транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: вантажного бортового автомобіля марки «КРАЗ» 6322 військовий номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та застрахованого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.9 Правил дорожнього руху. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол, матеріали ДТП направлено до суду.

Відповідно до Постанови Бережанського районного суду Тернопільської області по справі №593/325/19 від 24 квітня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 , 15 лютого року о 16 год. 00 хв., керуючи по вул. Івана Франка в м. Бережани Тернопільської області (на контрольно-пропускному пункті ВС А-3200) транспортним засобом КРАЗ (н.з. НОМЕР_4 ), рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру та вчинив наїзд на припаркований автомобіль «Муцібісі аутлендер» (н.з. НОМЕР_5 ), в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Дана Постанова набрала законної сили 07 травня 2019 року.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

Вина ОСОБА_2 , який керував автомобілем КРАЗ (н.з. НОМЕР_3 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, відповідно Постанови Бережанського районного суду Тернопільської області по справі №593/325/19 від 24 квітня 2019 року: доведена протоколом про адміністративне правопорушення Серії АП №543701 від 15 лютого 2019 року, дослідженими у судовому засіданні схемою місця ДТП від 15 лютого 2019 року, оголошеними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та фототаблицею з місця ДТП.

Дії ОСОБА_2 безпосередньо перебувають у прямому причинному зв`язку з подією, що мала місце 15 лютого 2019 року та наслідками у виді майнової шкоди завданої автомобілю «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за обставин, зазначених у Постанові Бережанського районного суду Тернопільської області по справі №593/325/19 від 24 квітня 2019 року.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

18 лютого 2019 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою №00290440 про подію, що має ознаки страхового випадку.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ПрАТ «СК «Уніка» було замовлено огляд пошкодженого транспортного засобу та проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до Звіту №21 ПП ОСОБА_3 від 01.03.2019р. про незалежну оцінку вартості матеріального збитку автомобіля«Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням ПДВ складає 91 668,06грн.

Відповідно Рахунку на оплату ТОВ «ТерКо Авто Град» №173 від 18.02.2019р., вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобілю складає 82 590,20грн., вартість ремонту без ПДВ - 68 825,17грн.

Як вбачається зі страхового акту №00290440 від 04 березня 2019 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 66 450,17грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №073939 від 06 березня 2019 року.

Оскільки військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою то має нести відповідальність в тому числі щодо відшкодування збитків, за свого працівника - водія, вина якого у дорожньо- транспортній пригоді є доведеною ( ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП постановою Бережанського районного суду).

Як зазначає позивач, з метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «СК «Уніка» було направлено на адресу військової частини НОМЕР_1 Досудову вимогу № НОМЕР_6 , проте ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до військової частини НОМЕР_1 , як володільця транспортного засобу та роботодавця фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації.

Отже, посилаючись на вищенаведене Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка в порядку суброгації, звернулось з відповідним позовом до Господарського суду Одеської області за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідності до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За положеннями ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про страхування" передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплат) страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом п. 1.2.1 Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо - транспортна пригода.

Як вбачається Довідки Національної поліції України №313794, 15 лютого 2019 року по вул. Івана Франка в м. Бережани Тернопільської області, сталася дорожньо- транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: вантажного бортового автомобіля марки «КРАЗ» 6322 військовий номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та застрахованого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.9 Правил дорожнього руху. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено адміністративний протокол, матеріали ДТП направлено до суду.

Відповідно до Постанови Бережанського районного суду Тернопільської області по справі №593/325/19 від 24 квітня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 , 15 лютого року о 16 год. 00 хв., керуючи по вул. Івана Франка в м. Бережани

Тернопільської області (на контрольно-пропускному пункті ВС А-3200) транспортним засобом КРАЗ (н.з. НОМЕР_4 ), рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру та вчинив наїзд на припаркований автомобіль «Муцібісі аутлендер» (н.з. НОМЕР_5 ), в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Дана Постанова набрала законної сили 07 травня 2019 року.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР «Про страхування».

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; 4) вини.

Неправомірність поведінки особи (порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , а саме: рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру та вчинив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося зіткнення з застрахованим автомобілем); 2) наявність шкоди (механічні пошкодження внаслідок ДТП та понесені витрати на відновлення застрахованого транспортного засобу); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою (порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , що стало причиною ДТП та завдання шкоди майну Страхувальника); 4) вина (порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , які спричинили ДТП, який, під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 , не заперечив своєї вини, направивши електронним зв`язком заяву до суду).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Mitsubishi Outlander 2.4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

Відповідно Рахунку на оплату ТОВ «ТерКо Авто Град» №173 від 18.02.2019р., вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобілю складає 82 590,20грн., вартість ремонту без ПДВ - 68 825,17грн.

Як вбачається зі страхового акту №00290440 від 04 березня 2019 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 66 450,17грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №073939 від 06 березня 2019 року.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

З урахуванням ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування, тобто при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, власник транспортного засобу - вантажного бортового автомобіля марки «КРАЗ» 6322 військовий номерний знак НОМЕР_3 , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди, керував ОСОБА_2 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано 5ггпсів у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно приписів статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Оскільки, у відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України зобов`язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим. Зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі, а отже між сторонами у справі існує грошове зобов`язання, яке виникло з позадоговірних відносин - делікту. При цьому, грошове зобов`язання у деліктних правовідносинах не є окремим видом зобов`язання, а є способом виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди.

Відповідно зі ст. 993 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальними правилом, закріпленим у частині другій статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з нормою частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Приписи ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлюють особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №543701 ДТП сталася під час виконання трудових обов`язків військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на автомобілі вантажний бортовий військовий КРАЗ з військовим номерним знаком НОМЕР_3 , що належить військовій частині НОМЕР_1 , тобто військова частина НОМЕР_7 є юридичною особою, що здійснює експлуатацію належного їй джерела підвищеної небезпеки. За таких обставин військова частина НОМЕР_1 є особою, що відповідальна за шкоду, заподіяну ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, що відбулася 15 лютого 2019 року, а до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, оскільки військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою то має нести відповідальність в тому числі щодо відшкодування збитків, за свого працівника - водія, вина якого у дорожньо- транспортній пригоді є доведеною ( ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП постановою Бережанського районного суду).

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_8 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (вул. Саксаганського, буд. 70-А,м. Київ,01032, код 20033533) відшкодування завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, кошти в розмірі 66 450 гривень 17 коп. та 2481 грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов