УХВАЛА

09 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 918/772/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги

на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 у справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

про стягнення 2 486 439,74 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, 290 462,70 грн пені, 252 874,02 грн інфляційних втрат та 114 603,58 грн 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2022 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 у справі № 918/772/21.

Подана касаційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на те, що до неї відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, про що прийнято ухвалу Касаційного господарського суду від 09.06.2022 та залишено подану скаргу без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 94 331,40 грн.

Натомість у касаційній скарзі Акціонерного товариства "Укртрансгаз" заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення Верховним Судом постанови у даній справі.

Клопотання обґрунтовано, зокрема тим, що на території ліцензованої діяльності Акціонерного товариства "Укртрансгаз", зокрема, у Чернігівській, Сумській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Запорізькій, Донецькій, Луганській, Київській, Житомирській, Одеській, Волинській областях та у місті Києві, проводяться воєнні дії, відповідно підприємство позбавлене можливості здійснювати нормальну господарську діяльність, враховуючи загрози для працівників та критично важливої інфраструктури підприємства, пошкодження якої матиме тяжкі наслідки для здоров`я та життя людей, позбавлення газопостачання всієї території України. Станом на сьогодні неможливим є ведення договірної діяльності, зважаючи на наявність вищезазначених обставин, що є надзвичайними та невідворотними (факт є засвідченим Торгово-промисловою палатою України, копія листа від 28.02.2022 № 2024/02.0- 7.1), що зумовлює важкий матеріальний стан підприємства.

Розглянувши клопотання Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про відстрочення сплати судового збору, Суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов`язання забезпечення ефективного права доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Оскільки предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 у справі № 918/772/21 до ухвалення Верховним Судом постанови у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ