ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.06.2022 Справа № 917/809/14

скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл", вул.Саперно-Слобідська, 22, літера"А", нежитлове приміщення з №1 по №14 групи приміщень №309, м.Київ, 03039

на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича (вул.Героїв-Пожежників,13, м.Полтава, 36014)

по справі №917/809/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл", вул.Саперно-Слобідська, 22, літера"А", нежитлове приміщення з №1 по №14 групи приміщень №309, м.Київ, 03039

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Куйбишева, 22-а, м.Полтава, 36000

третя особа: Служба автомобільних доріг у Полтавській області, вул.Куйбишева, 22-а, м.Полтава, 36039

про стягнення 14805370,40грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Секрет судового засідання Назаренко Я.І.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Обставини справи.

24.01.2022 року до господарського суду Полтавської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" по справі №917/809/14 на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича, в якій скаржник просить суд:

1) Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціі (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича у здійсненні зведеного виконавчого провадження № 34007292, яка полягає у непродовженні примусового виконання виконавчих документів за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 34007292, у тому числі відносно судових наказів про примусове виконання рішень на користь ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

2) Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціі (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича (якщо останній не здійснює відповідну діяльність, то зобов`язати іншу посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника) усунути порушення (поновити порушене право заявника), а саме зобов`язати невідкладно продовжити примусове виконання виконавчих документів за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 34007292, у тому числі відносно судових наказів про примусове виконання рішень на користь ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

3) Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Миколу Миколайовича (якщо останній не здійснює відповідну діяльність то зобов`язати іншу посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника) усунути порушення (поновити порушене право заявника) а саме зобов`язати невідкладно в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВД № 34007292 вжити заходи на розподіл грошових коштів у сумі 42 016 298,58 грн., стягнутих з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та які перебувають на рахунку Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №, відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби у Сумській області.

Справу передано на розгляд судді Кльопову І.Г., що відображено у протоколі передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.01.2022

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.02.2022 суд прийняв скаргу до розгляду та призначив її до розгляду у судове засідання на 10.02.2022

Ухвалою від 10.02.2022 року суд постановив розгляд скарги відкласти на 22.02.2022 року.

22.02.2022 року від ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов відзив на скаргу. Проти задоволення скарги заперечує.

Ухвалами від 22.02.2022 року, выд 10.03.2022 року та выд 17.05.2022 суд відкладав розгляд скарги.

Розглянувши матеріали справи та скарги, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12 червня 2014 року у справі №917/809/14 стягнуто з ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Онур конструкціон інтернешнл" заборгованість за договором субпідряду № 01-07-12/с від 24.05.2012 у розмірі 14 805 370,40 грн. основного боргу та 73 080,00 грн. судового збору.

08 серпня 2014 року Господарським судом Полтавської області видано наказ №917/809/14 про примусове виконання вказаного рішення.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24 червня 2014 року у справі №917/823/14 стягнуто з ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Онур конструкціон інтернешнл" заборгованість за виконані підрядні роботи у розмірі 13 678 882,67 грн. основного боргу та 73 080,00 грн. судового збору.

16 вересня 2014 року Господарським судом Полтавської області видано наказ №917/823/14 про примусове виконання вказаного рішення.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10 липня 2014 року у справі №917/824/14 стягнуто з ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Онур конструкціон інтернешнл" заборгованість на виконані підрядні роботи у розмірі 10 407 513,21 гри. основного боргу та 73 080,00 грн. судового збору.

10 листопада 2016 року Господарським судом Полтавської області видано наказ № 917/824/14 про примусове виконання вказаного рішення.

За вищезазначеними судовими наказами було відкрито виконавче провадження, які в подальшому державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) було приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 34007292.

Так, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 34007292, де боржником є Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", до складу якого, станом на 17.08.2021, входить 56 виконавчих проваджень на користь фізичних та юридичних осіб на загальну суму боргу 42 016 298,00 грн.

На підставі платіжної вимоги №01 від 04 січня 2021 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, АТ "Банк Січ" 05.01.2021 року було здійснено списання в примусовому порядку з рахунку ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та зараховано грошові кошти в сумі 42 016 298,58 грн на рахунок Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), відкритий в Державній казначейській службі у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" з метою задоволення вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню ЗВП №34007292, що підтверджується випискою по рахунку за 05.01.2021.

06 січня 2021 року Октябрським районним судом м. Полтави за клопотанням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Полтавської обласної прокуратури Савченка О.І., винесено ухвалу у справі №554/27/21 про накладення арешту на майно - грошові кошти у сумі 42 016 298,58 грн, які знаходяться на рахунку Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № UA2159854 , відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби у Сумській області, шляхом встановлення заборони використання та розпорядження будь-якими особами, до скасування арешту у передбаченому КПК України порядку, за виключенням виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету.

14.05.2021 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/27/21 скасовано арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.01.2021 №554/27/21 (провадження №1-кс/554/777/2021), а саме з грошових коштів у сумі 42 016 298,58 грн на рахунку Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №UA2159854, відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби у Сумській області відкритому в державній казначейській службі. Ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали складено 18.05.2021.

04.06.2021 року ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» стало відомо, що 13 травня 2021 року було винесено 56 постанов про зупинення вчинення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження № 34007292.

ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» неодноразово зверталося до ВПВР УЗПВР Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) з вимогою здійснити розподіл коштів у сумі 42 016 298,58 грн, які 05.01.2021 були стягнуті з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», як боржника по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 34007292 та повідомити про вжиті заходи по їх перерахуванню, крім того з відповідною вимогою до ВПВР УЗПВР Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) звертався і сам боржник - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Зокрема, у своїй відповіді № 12250 від 19.09.2021, яка була надана безпосередньо ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Вами зазначено, що необхідно отримати роз`яснення суду щодо питання знаходження стягнутих коштів на стадії розподілу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.04.2022 року у справі №917/809/14, яка набрала законної сили, встановлено, що виконавчі провадження знаходяться на стадії розподілу коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

При дослідженні обставин невжиття заходів щодо розподілу коштів в рамках зведеного виконавчого провадження № 34007292, судом встановлено, що провадження перебуває на стадії розподілу коштів, які були списані 05.01.2021 року, тобто посилання державного виконавця на перепону в здійсненні розподілу коштів та подальшого списання на адресу стягувачів, що прямо витікає із відповіді виконавчої служба №12250 від 19.09.2021 року прямо суперечать п. 4. Ч. 1 .ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Оскільки обставини, на які посилається ВПВР УЗПВР Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) у своїй відповіді №12250 від 19.09.2021 р. усунуті, шляхом встановлення преюдиційного факту Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.04.2022 року у справі №917/809/14, ввжаємо, що у відповідності до ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Слід зазначити, що преюдиціальні обставини не потребують доказування, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2019 по справі №520/11429/17 дійшов висновку, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Так відповідно до ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Проте, в супереч вимог вказаної статті, постанови про продовження примусового виконання рішення виконавцем не винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Також вважаємо, що передбачений ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк на оскарження рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, не було порушено, оскільки стягувач дізнався про невжиття державним виконавцем визначених Законом заходів лише 19.01.2022 року, шляхом моніторингу автоматизованої системи виконавчого провадження.

Щодо вимог скаржиника, суд зазначає про їх задоволення з огляду на визнання доводів скаржника щодо бездіяльності державного виконавця у здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні ЗВП № 34007292 обгрунтованими.

Відповідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно приписів ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Щодо наявності обставин знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з преамбулою Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" суб`єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем.

Пунктом 1.43 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що учасник/член платіжної системи (далі - учасник платіжної системи) - юридична особа, що на підставі договору з платіжною організацією платіжної системи надає послуги користувачам платіжної системи щодо проведення переказу коштів за допомогою цієї системи та відповідно до законодавства України має право надавати такі послуги.

Згідно з пунктом 11.4 статті 11 цього Закону для проведення переказів через систему міжбанківських розрахунків Національного банку України банки-резиденти, Державна казначейська служба України, Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках відкривають рахунки в Національному банку України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна казначейська служба України (Казначейство України) є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Згідно з пунктом 1.8 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 №758 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2012 за №1206/21518, розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів та додаткових договорів між органом Казначейства і клієнтами (додатки 1, 2 до цього Порядку).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Частина 1 статті 44 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

В силу вимог підпунктів 12.1-12.2 пункту 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція №512/5) органи Державної виконавчої служби мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках. Розрахунки з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих державними виконавцями сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок органу ДВС.

Положеннями підпункту 12.12 пункту 12 зазначеної Інструкції закріплено, що у разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, державний виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).

Крім того, згідно підпункту 12.13 пункту 12 Інструкції №512/5 після цього не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Відповідно до підпунктів 12.15, 12.18, 12.21 пункту 12 цієї Інструкції підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється особою, відповідальною за ведення книги, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця. При перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу ДВС здійснюється на підставі платіжних доручень. Платіжне доручення підписується керівником органу ДВС та особою, яка уповноважена на ведення відповідного рахунку органу ДВС.

Поряд із цим, відповідно до приписів ст. 1071 Цивільного кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 1.39 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктами 5.1-5.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 №22, відповідно до статті 1071 ЦК України кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом. Примусове списання коштів банки виконують з рахунків, які відкриті клієнтами в банках відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі (орган державної виконавчої служби) на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

Аналіз наведених приписів дає підстави для висновку, що зазначені дії засвідчують платіжний, розрахунковий характер відносин, що виникають між органами Державної виконавчої служби, Казначейства, боржником та стягувачем.

Разом з цим, слід врахувати, що в даному випадку виконавець, хоча й від імені держави, однак діє "саме в інтересах стягувача" задля виконання судового рішення, яке постановлено на користь останнього, тобто, стягувач фактично наділяє виконавця своїм правом на одержання належних йому грошових коштів, а виконавець на цей період стає "отримувачем" таких коштів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/3692/18 та від 11.02.2020 у справі №927/206/19.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що моментом фактичного виконання судового рішення є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок виконавчої служби. З моменту надходження коштів на рахунок виконавчої служби починається стадія розподілу коштів. Оформлення розпоряджень, погодження цих розпоряджень, направлення до казначейської служби є діями, які вчиняються на стадії розподілу коштів, стягнутих з боржника, а проведення таких дій регламентується Інструкцією №512/5 та є певним технічним елементом процедури розподілу коштів.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами стягувача та боржника щодо знаходження виконавчого провадження за наказом №917/809/14 на стадії розподілу коштів.

Разом з тим, як вже зазначалось, 05.01.2021 року кошти були списані з рахунку боржника та зараховані на відповідний рахунок виконавчої служби у Державній казначейській службі. Наступного дня - 06.01.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави на відповідні кошти було накладено арешт. Накладення арешту на кошти призвело до неможливості здійснення їх розподілу, оскільки арешт це пряма імперативна заборона на вчинення будь-яких дій щодо об`єкту арешту. Таким чином, у зв`язку із вказаною обставиною державний виконавець був позбавлений можливості провести розподіл.

У подальшому, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.05.2021 року арешт на грошові кошти було скасовано. Таким чином, законодавча заборона на вчинення дій по виконавчому провадженню по розподілу коштів відпала. Однак, за день до скасування арешту - 13.05.2021 року, державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №917/809/14 до закінчення строку дії обставин зазначених у п.4 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Так, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.05.2021 відкрито провадження у справі №917/777/20 про банкрутство ДП "Полтавський облавтодор" Автомобільні дороги України" (м. Полтава, вул. Чорновола, 22а, код 32017261) у зв`язку з чим введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).

За загальним змістом зупинення - це тимчасове й повне припинення всіх дій, що викликане настанням обставин (причин), що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Упродовж строку, на який виконавче провадження зупиняється, виконавчі дії не провадяться. Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум є завершальною стадією проведення виконавчих дій за провадженням.

Дійсно п.4 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" містить положення, що виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 11.05.2021 по справі №917/777/20 також містить положення, що дія мораторію не розповсюджується на перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум.

Натомість, на даний час державним виконавцем виконавчі дії з примусового виконання наказу №917/809/14 зупинені.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право скаржника).

Так, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши зведене виконавче провадження №34007292, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства, Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 232 - 236, 342 - 345 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціі (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича у здійсненні зведеного виконавчого провадження № 34007292, яка полягає у непродовженні примусового виконання виконавчих документів за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 34007292, у тому числі відносно судових наказів про примусове виконання рішень на користь ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

3. Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціі (м. Суми) Лукмасло Миколи Миколайовича (якщо останній не здійснює відповідну діяльність, то зобов`язати іншу посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника) усунути порушення (поновити порушене право заявника), а саме зобов`язати невідкладно продовжити примусове виконання виконавчих документів за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 34007292, у тому числі відносно судових наказів про примусове виконання рішень на користь ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

4. Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Миколу Миколайовича (якщо останній не здійснює відповідну діяльність то зобов`язати іншу посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника) усунути порушення (поновити порушене право заявника) а саме зобов`язати невідкладно в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВД № 34007292 вжити заходи на розподіл грошових коштів у сумі 42 016 298,58 грн., стягнутих з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та які перебувають на рахунку Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №2159854, відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби у Сумській області.

. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвалу підписано: 03.06.2022

Суддя Кльопов І.Г.