РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2022Справа № 910/181/22

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Силки Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 )
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Стартранссервіс" (04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139)
простягнення 60 092 грн 00 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Силки Андрія Миколайовича з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старттранссервіс" про стягнення 60 092 грн 00 коп. заборгованості за договором перевезення вантажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору перевезення вантажу № 47 від 05.08.2021 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуги за транспортне перевезення вантажу , у зв`язку із чим у останнього виникала заборгованість у розмірі 60 092 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 відкрито провадження у справі № 910/181/22, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 13.06.2022 відповідачем вимог ухвали суду від 22.02.2022, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі надсилалась на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а саме: 04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139, та яка співпадає з місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до даних Укрпошта, відправлення № 300 вручено за довіреністю 06.05.2022.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Стартранссервіс" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старттранссервіс" та Фізичною особою-підприємцем Силкою Андрієм Миколайовичем укладено договір на перевезення вантажу на підставі заявки №47.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної А№731061 позивачем було здійснено перевезення за маршрутом Стамбул (Туреччина) - м/п Чорноморськ (Україна) - м. Київ (Україна) автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та передано вантаж власнику - ТОВ "Мегасан Україна".

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем було складено та надано відповідачу акт приймання-передачі послуг №163-21 від 26.08.2021 на суму 60 092 грн 00 коп. Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру на оплату: №163-21 від 26.08.2021 на суму 60 092 грн 00 коп.

Вказані документи було надіслано відповідачу 06.09.2021 та отримано останнім 07.09.2021.

У зв`язку з не підписання та не поверненням відповідачем акту приймання-передачі послуг №163-21 від 26.08.2021 на суму 60 092 грн 00 коп., позивачем було направлено на адресу відповідача заяву-претензію від 25.09.2021 №САМ-СТС/2021-09-25.

Таким чином, за висновками суду, обов`язок позивача щодо надання акту приймання-передачі послуг відповідачеві виконано позивачем належним чином.

Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на умови договору за відсутності претензій відповідача з приводу отриманих послуг, заперечень щодо результатів наданих послуг та відмов від підписання акту №163-21, суд вважає акт №163-21 від 26.08.2021 на суму 60 092 грн 00 коп., що підписаний в односторонньому порядку Фізичною особою-підприємцем Силкою Андрієм Миколайовичем таким, що погоджений відповідачем, та є доказом належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання послуг перевезення, отже приходить до висновку про можливість вважати вказані в цих актах послуги такими, що позивачем надані в повному обсязі та відповідно до умов Договору.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного сторонами договору перевезення №47 від 05.08.2021 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 60 092 грн 00 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів відшкодування вартості послуг на суму 60 092 грн 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг за договором перевезення №47 від 05.08.2021 та факту наявності заборгованості за отримані послуги у розмірі 60 092 грн 00 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартранссервіс" (04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139, ідентифікаційний код 35679494) на користь Фізичної особи-підприємця Силки Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 60 092 (шістдесят тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп. заборгованості та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька