РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2022Справа № 910/16678/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Приватного підприємства «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія», Житомирська обл., Коростенський р-н, с. Вигів

до Житомирської обласної державної адміністрації, м. Житомир

про скасування розпорядження,

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» (далі - ПП «Укрінвестпромбуд»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації (далі - Житомирська ОДА/відповідач) про скасування розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №633 від 23.11.2020 щодо затвердження проекту землеустрою для відведення та передачу в оренду Приватному підприємству «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» строком на 7 років земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідачем порушено строк розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки. Крім того, відповідач залишив без уваги клопотання позивача про передачу в оренду земельної ділянки строком на 49 років.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.10.2021 позовну заяву ПП «Укрінвестпромбуд» залишив без руху.

08.11.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.11.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 13.12.2021.

06.12.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Житомирська обласна державна адміністрація заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач має право, а не обов`язок на укладення договору оренди на 49 років, при цьому, Житомирська ОДА реалізувала таке право та прийняла оскаржуване рішення про укладення договору оренди строком на 7 (сім) років, виходячи зі строку дії нормативно грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населеного пункту. Крім того, відповідачем не порушено норми чинного законодавства щодо розгляду клопотання позивача про затвердження землеустрою для відведення в оренду земельної ділянки, а було розглянуто у місячний строк.

10.12.2021 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.12.2021 суд відклав підготовче засідання на 24.01.2022.

10.01.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ПП «Укрінвестпромбуд» надало заперечення на доводи відповідача.

12.01.2022 та 18.01.2022 до канцелярії суду надійшли заяви відповідача про участь в судовому засіданні, призначеного 24.01.2022, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

24.01.2022 у судовому засіданні позивачем подано заяву, в якій ПП «Укрінвестпромбуд» просило суд залишити відзив на позов без розгляду, оскільки поданий неуповноваженою особою.

Суд, у судовому засіданні дослідивши, матеріали справи, зокрема витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про осіб, які можуть вчиняти дії від імені Житомирської обласної державної адміністрації, встановив наявність у представника відповідача Шевчук О.В. повноважень на його представництво, внаслідок чого у задоволенні клопотання позивача про залишення відзиву на позов без розгляду відмовив.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.02.2022.

25.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

27.01.2022 на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про вступ у справу ОСОБА_1 в якості представника відповідача.

14.02.2022 до канцелярії суду надійшла заява відповідача про участь в судовому засіданні, призначеного 28.02.2022, в режимі відеоконференції з використання власних технічних засобів.

22.02.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла позовна заява в новій редакції, в якій позивач просить суд:

- скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №633 від 23.11.2020 щодо затвердження проекту землеустрою для відведення в оренду Приватному підприємству «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» земельну ділянку площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 строком на 7 (сім) років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району;

- органам місцевого самоврядування (Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області) надати позивачу земельну ділянку площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 в оренду на строк 49 (сорок дев`ять) років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Судове засідання 28.02.2022 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 03.05.2022 повідомив сторін про призначення судового засідання на 06.06.2022.

20.05.2022 до канцелярії суду надійшла заява відповідача про участь в судовому засіданні, призначеного 06.06.2022, в режимі відеоконференції з використання власних технічних засобів.

31.05.2022 на електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву (нова редакція).

06.06.2022 представники сторін у судове засідання не з`явилися.

У судовому засіданні 06.06.2022 суд, дослідивши позовну заяву позивача в новій редакції, встановив, що подана заява фактично спрямована на одночасну зміну предмету та підстав позову, що не допускається.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки позивачем подано позовну заяву в новій редакції та більше того, після закриття підготовчого провадження, ця заява залишається судом без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2020 Приватне підприємство «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» звернулося до Житомирської обласної державної адміністрації з клопотанням за вих. № 85 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 (сорок дев`ять) років земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району, поза межами населеного пункту.

21.09.2020 відповідач листом за вих. № 3805/4-7/3-1-1699 повідомив позивача про розгляд клопотання останнього за вих. № 85, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 та передачу її в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області буде розглянуто на черговому засіданні комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення.

23.11.2020 головою Житомирської обласної державної адміністрації видано розпорядження № 633, яким:

- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду Приватному підприємству «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» строком на 7 (сім) років земельну ділянку площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району;

- встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- доручено голові Коростенської районної державної адміністрації укласти в інтересах держави, в особі Житомирської облдержадміністрації, договір оренди землі з ПП «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» та надати один його примірник Управлінню екології та природних ресурсів облдержадміністрації.

За твердженням ПП «Укрінвестпромбуд», передача земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області строком на 7 (сім) років, замість 49 (сорок дев`ять) років, є порушенням ст. 123 Земельного кодексу України, та відповідно є підставою для скасування розпорядження №633 від 23.11.2020. Крім того, позивач зазначає, що його клопотання за вих. №85 від 21.08.2020 розглядалося 2 (два) місяці замість 2-х тижнів, що також є підставою для скасування оскаржуваного розпорядження.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, в тому числі, визнання наявності або відсутності прав.

У частинах першій та четвертій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

За приписами статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня.

Статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація, в тому числі, розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

У відповідності до положень ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18.

Як зазначено судом вище, позивач як на підставу для скасування розпорядження голови Житомирської державної адміністрації №633 від 23.11.2020 вказує те, що відповідачем в порушення ст. 123 Земельного кодексу України передано в оренду земельну ділянку площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району строком на 7 (сім) років, замість 49 (сорок дев`ять) років, як просило ПП «Укрінвестпромбуд» у своєму клопотанні за вих. № 85 від 21.08.2020.

Так, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 4 ст. 93 ЗК України передбачено, що строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

В статті 1 Закону України «Про оцінку землі» зазначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

З наведеного вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Крім того, згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 228.4, п. 288.5 ст. 288 ПК України).

З наведених правових норм вбачається, що нормативна грошова оцінка земель - це основа для визначення розміру орендної плати, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати. Таким чином, у разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою для оподаткування для плати за землю змінюється річна сума податкового зобов`язання по земельному податку та орендній платі за земельну ділянку державної власності.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище положення законодавства щодо укладення договору оренди землі та визначення розміру орендної плати, відповідач правомірно прийняв рішення у вигляді розпорядження №633 від 23.11.2020 щодо передачі в оренду позивачу земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району строком на 7 (сім) років.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідач має право, а не обов`язок передавати в оренду землю строком до 50 (п`ятдесяти) років, відтак доводи позивача з посиланням на порушення Житомирською обласною державною адміністрацією вимог чинного законодавства щодо передачі в оренду земельної ділянки на строк менше, ніж 49 (сорок дев`ять) років, є необґрунтованими.

Щодо твердження позивача про порушення строків розгляду його клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Судом вище встанвлено, що 21.08.2020 позивач звернувся до відповідача з клопотанням за вих. № 85 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 (сорок дев`ять) років земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, поза межами населеного пункту.

Так, 21.09.2020 відповідач повідомив позивача про те, що його клопотання розглянуто та питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 та передачу її в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області буде розглянуто на черговому засіданні комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2020 листом №829/02-20 Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області рекомендовано встановити річну орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В подальшому, 30.10.2020 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Витягу з ДЗК про земельну ділянку від 30.12.2019, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.05.2011, Технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, рішення Ушомирської сільської ради від 05.03.2020 № 936 та листа №829/02-20 від 13.10.2020 Ушомирської сільської ради, відбулося засідання комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення, яке оформлене витягом з протоколу №9 та на якому прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати земельну ділянку в оренду строком на 7 (сім) років.

Зокрема, згідно протоколу № 9 комісії з питань розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення від 30.10.2020, відповідачем було прийнято розпорядження № 633 від 23.11.2020.

Таким чином, після отримання відповідачем всіх необхідних документів для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, головою Житомирської державної обласної адміністрації було прийнято розпорядження № 633 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу в оренду позивачу строком на 7 (сім) років земельну ділянку площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області.

Отже, Житомирська державна обласна адміністрація, приймаючи оскаржуване розпорядження, діяла у відповідності до норм чинного законодавства, відповідно підстави для його скасування відсутні.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, дослідивши всі докази у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного підприємства «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» до Житомирської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №633 від 23.11.2020 щодо затвердження проекту землеустрою для відведення та передачу в оренду Приватному підприємству «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» строком на 7 (сім) років земельної ділянки площею 5,9031 га, кадастровий номер :09:000:0120, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 145, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Українська інвестиційно-промислова будівельна компанія» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 14.06.2022.

Суддя В.В. Бондарчук