РІШЕННЯ

01 червня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/132/22

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Качунь І.Є.

розглянув справу

за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз"

до відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

про стягнення 2 670 070,68 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (основний борг); 131 450, 57 грн пені, 64 553,05 грн втрат від інфляційних процесів, 23 325,33 грн - 3% річних

за участі представника позивача: Луків Р.М. - посвідчення №1477 від 02.11.2020.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення заборгованості в сумі 2 889 399,63 грн.

Ухвалою від 02.03.2022 судом відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що його контрагентом не виконано належним чином умови договору розподілу природного газу №11/п-001 від 01.01.2018 в частині повної оплати поставленого газу, через що в останнього виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних, заявлена до стягнення у судовому порядку.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в порядку визначеному процесуальним законодавством. Зокрема, рекомендоване повідомлення про вручення суб`єкту господарювання поштових відправлень (судової ухвали) повернулась на адресу суду із відміткою про вручення процесуального документу 17.04.2022.

З огляду на викладене в сукупності, та з метою дотримання розумних строків вирішення цього спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов та неявка його представника у судове засідання не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що за ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалась за правилами ст.222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" (далі-Закон) суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 за № 2494, відповідно до Закону затверджено Кодекс газорозподільних систем, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також встановлює правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Так, Приватне акціонерне товариство Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" є Оператором газорозподільних мереж (далі - Оператор ГРМ), який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №815 від 19.06.2017.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджено Постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу". Типовий договір розподілу природного газу є публічним (стаття 633 Цивільного кодексу України) та договором приєднання (стаття 634 Цивільного кодексу України). Умови Типового договору є однаковими для всіх споживачів України.

Типовий договір укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви - приєднання до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

01 січня 2018 року Приватне акціонерне товариство "Тернопільгаз" (Оператор ГРМ, позивач) та Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" Ковалівське МПД (Споживач, відповідач) уклали договір на розподіл природного газу №11/п-001, шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (надалі - договір), відповідно до пункту 2.1 якого, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з пунктом 5.1 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 6.1 договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 6.2. договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3. договору).

Відповідно до пункту 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 12.1 даного правочину, цей договір укладається на невизначений строк.

Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 №2461 (у редакції діючій з 01.02.2021) встановлено тариф для ПрАТ "Тернопільгаз" на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,79 грн за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,148 грн (з врахуванням ПДВ). Даний тариф діяв до кінця грудня 2021 року. Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2767 передбачено з 01 січня 2022 тариф у розмірі 1,75 грн. за 1 куб. м (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн (з врахуванням ПДВ).

Відповідно до умов Договору, позивач надав своєму контрагенту у період з червня 2021 року по січень 2022 року послуги з розподілу природного газу в обсягах 1 642 633,92 куб. м на суму 3 524 152,13 грн., що підтверджується доданими до позову копіями підписаних обома сторонами актів наданих послуг з розподілу природного газу, а саме: №11/п-001/0621-2605 від 30.06.2021 на суму 477 040,73 грн; №11/п-001/0721-29173 від 31.07.2021 на суму 477 040,73 грн; №11/п-001/0821-33960 від 31.08.2021 на суму 477 040,73 грн; №11/п-001/0921-374906 від 30.09.2021 на суму 477 040,73 грн; №11/п-001/1121-385231 від 30.11.2021 на суму 477 040,73 грн, №11/п-001/1021-378982 від 31.10.2021 на суму 477 040,73 грн; №11/п-001/1221-390301 від 31.12.2021 на суму 477 040,73 грн та №11/п-001/0122-3816 від 31.01.2022 на суму 184 867,03 грн.

Відповідачем проведено оплату з надання послуг з розподілу природного газу частково в сумі 854 081,46 грн.

Станом на 17.09.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становила 1 281 122,19 грн.

17 вересня 2021 року між ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" було укладено договір №09/РЕСТ-11/П-001 про реструктуризацію заборгованості, відповідно до умов якого сторони визнають та підтверджують, що заборгованість ДП "Укрспирт" перед ПрАТ "Тернопільгаз" за надані Ковалівському МПД ДП "Укрспирт" послуги з розподілу природного газу за період з липня 2021 року по вересень 2021 року, включно, згідно Договору розподілу природного газу №11/п-001 від 01.05.2018 станом на 17.09.2021 становить 1 281 122,19 грн.

З огляду на невиконання ДП "Укрспирт" умов вказаного правочину щодо оплати, листом №ТЕР-03/1825 від 16.12.2021 Товариством повідомлено відповідача про припинення Договору №09/РЕСТ-11/П-001 від 17.09.2021 та виставлено вимогу про досудове врегулювання спору шляхом добровільної оплати боргу.

Сторонами договірних відносин складено Акт звірки взаємних розрахунків за період 9 місяців 2021 року за договором №11/п-001від 01.08.2018, згідно якого борг відповідача станом на 30.09.2021 перед позивачем складає 1 104 081,46 грн. Даний Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками без будь-яких зауважень.

Однак, борг відповідачем залишається неоплаченим, що слугувало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи правову природу укладеного сторонами договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд вважає, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 ГК України.

На підставі вищевикладеного, та зважаючи на відсутність доказів оплати відповідачем послуг по розподілу природного газу за наведений в позові період, позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 2 670 070,68 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.6. даного Договору, Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У пункті 8.2 спірного правочину його контрагенти обумовили, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За приписами частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що 11 липня та 10 жовтня 2021 року є неробочими днями, пеня мала розраховуватися: за зобов`язаннями червня 2021 року: на суму боргу 135 000,00 грн - з 13.07.2021 по 13.07.2021; за зобов`язаннями вересня 2021 року: на суму боргу 477 040,00 грн - з 12.10.2021 по 09.12.2021.

У постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 927/490/18 зазначено, що: Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15)..

Проаналізувавши наведений позивачем розрахунок позовних вимог в частині стягнення пені, враховуючи дату виникнення боргу, період його існування та розмір, провівши відповідний перерахунок, суд вважає правомірно заявленими у розмірі 113 117,23 грн пені. В решті позову в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю.

Щодо заявлених річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із наданого Підприємством розрахунку, за неналежне виконання умов Договору його контрагентом, останньому за період з 11.07.2021 по 11.02.2022 нараховані 3 % річних в сумі 64 553,05 грн та за період з 01.09.2021 по 31.021.2022 23 325,33грн інфляційних нарахувань.

За наслідками перевірки, суд погоджується із цим розрахунком та вважає обґрунтованим стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 23 325,33 грн та 3% річних в сумі 64 553,05 грн. При цьому суд зазначає, що вказані платежі нараховуються незалежно від вини боржника, адже вони є не санкцією, а способом захисту майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як наслідок, судом задовольняються вимоги про стягнення з відповідача 2 670 070.68 грн боргу, 64 553,05 грн - інфляційних нарахувань, 23 203,31 - 3% річних, 131 117,23 грн пені, як таких, що підтверджені матеріалами справи та законодавчими актами, які регламентують спірні правовідносини.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (вул. Гагаріна, буд. 16, м. Бровари, Київська область, 07400, ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006, ) 2 670 070 (два мільйони шістсот сімдесят тисяч сімдесят) грн 68 коп. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, 113 117 (сто тринадцять тисяч сто сімнадцять) грн 23 коп. - пені, 64 553 (шістдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн 05 коп. втрат від інфляційних процесів, 23 203 (двадцять три тисячі двісті три) грн 31 коп. - 3% річних та 43 334 (сорок три тисячі триста тридцять чотири) грн 16 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.06.2022.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному б-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко