ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/145/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Маринченко І.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: Барсук І.В., представник за дов. №447 від 15.04.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Манго-Груп"

до Військової частини 1490

про стягнення 240 600,00грн

Процесуальні дії по справі.
Господарським судом Житомирської області ухвалою суду від 17.02.2022 відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "Манго-Груп" до відповідача Військової частини 1490 про стягнення 240600,00грн за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10:00 год. 17 березня 2022.

Ухвалою суду від 17.03.2022 відкладено підготовче засідання на 18.04.2022 о 14:30год.

04.04.2022 на електронну пошту суду та 06.04.2022 поштовим зв`язком надійшов відзив на позовну заяву.

08.04.2022 позивач надіслав суду на електронну пошту суду, з дотриманням вимог про КЕП, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю можливості забезпечити явку представника в підготовче засідання та шляхом проведення засідання у режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю доступу у юристів чи інших посадових осіб до матеріалів справи. Окрім того, позивач не отримав відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 18.04.2022 підготовче засідання відкладено на 19.05.2022 о 11:00год., сторонам спору встановлено строки для подання заяв по суті спору.

11.05.2022 та 13.05.2022 на електронну пошту суду та поштовим зв`язком відповідач надіслав клопотання про приєднання до матеріалів справи документів , складених щодо процедури публічної закупівлі та укладеного за її результатами договору № 6-21 від 02.02.2021.

16.05.2022 та 17.05.2022 на електронну пошту суду та поштовим зв`язком позивач надіслав відповідь на відзив, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

18.05.2022 та 19.05.2022 на електронну пошту суду та поштовим зв`язком відповідач надіслав заперечення на відповідь на відзив.

Представник відповідача в усній формі підтвердила, що сторона спору скористалась у повному обсязі з процесуальними правами; вважає, що завдання підготовчого провадження виконано та є підстави перейти до наступної стадії судового розгляду.

Ухвалою суду від 19.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/145/22 до судового розгляду по суті на 07.06.2022 о 10:30 год.

У клопотанні від 03.06.2022 (вх. № г/с 7886/22 від 06.06.22р.) позивач на підставі ч.3 ст. 196 ГПК України просить суд розглянути справу по суті без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Судове засідання з розгляду справи по суті 07.06.2022 відбулося за участю представника відповідача.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, оголосивши стисло зміст позовної заяви та відповіді на відзив, безпосередньо дослідивши зібрані докази на підтвердження обставин , що мали місце між сторонами спору, після виходу суду з нарадчої кімнати, оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" просить в судовому порядку стягнути з Військової частини 1490 кошти в сумі 240600,00грн ( надалі - Постачальник та Замовник).

В обґрунтування фактичних підстав позову Постачальник доводить, що відповідно до укладеного за результатами процедури публічної закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2020-12-31-001038-ф, лот 1) Договору № 6-21 від 02.02.2021 взяв на себе зобов`язання поставити Замовнику паливо дизельне зимове відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору , а Замовник, відповідно, прийняти товар та оплатити на договірних умовах ( надалі - Договір № 6-21 та дизпаливо зимове). На виконання вимог тендерної документації Постачальник вніс на рахунок Замовника в якості забезпечення виконання Договору № 6-21 кошти в сумі 240600,00грн ( 5% від загальної вартості ( ціни договору) - 4812000,00грн з ПДВ) ( надалі - Забезпечення виконання). На виконання договірного зобов`язання Постачальник поставив Замовнику дизпаливо зимове на загальну суму 2897281,14грн. 15 грудня 2021 сторони Договору № 6-21 дійшли згоди його розірвати шляхом укладення Додаткової угоди № 1-21. Додатковою угодою № 1-21 від 15.12.21р. сторони також виклали в новій редакції п.3.1 Договору № 6-21 та специфікацію до нього, відповідно до якої загальна сума Договору складає 2897281,14грн з ПДВ в сумі 482880,19грн , а у п. 3 цієї угоди, сторони погодили, що зобов`язання сторін припиняються шляхом зменшення обсягу закупівлі на суму 1914718,86грн. Умови повернення/ не повернення Замовником забезпечення виконання Договору № 6-21 визначені у пункті 5.10. Зокрема, Забезпечення виконання не повертається в разі не виконання Постачальником умов пункту 5.2 договору стосовно строків поставки товару.

З врахуванням змісту умов п.п.3 та 4 Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.21р. та умови п.5.9 Договору № 6-21 Постачальник вважає зобов`язання з поставки дизпалива зимового виконаним на погоджену сторонами суму 2897281,14грн та на підставі п.5.10 цього Договору вправі отримати сплачені ним кошти в якості Забезпечення виконання. Однак Замовник в досудовому порядку відмовився повернути Забезпечення виконання, оскільки вважає зобов`язання Постачальника з поставки дизпалива зимового відповідно до його заявки № 52 від 25.11.2021 не виконаним та вимагає додатково ще й сплатити на його користь пеню в сумі 11488,32грн, про що доводить лист-вимога Замовника № 1363 від 16.12.2021.

Постачальник у відповідь звернувся до Замовника з листом - вимогою № 6 від 10.01.2022 повернути Забезпечення виконання протягом трьох банківських днів з моменту її отримання - 19.01.2022. На що отримав відповідь Замовника (лист № 49 від 24.01.2022) про відмову повернути Забезпечення виконання на підставі п.2 Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.21р. та одночасно повторно вимогу сплатити пеню за порушення строків поставки.

З врахуванням викладених обставин, Постачальник просить в судовому порядку стягнути з Замовника кошти, сплачені в якості Забезпечення виконання в сумі 240600,00грн за Договором № 6-21, розірваним Додатковою угодою № 1-21 від 15.12.21р.

Правовими підставами позову визначено ст.ст. 525 , 526 та 530 ЦК України.

У відзиві на позов Замовник заперечує проти викладених доводів Постачальника та наполягає на відсутності підстав для повернення коштів в сумі 240600,00грн, сплачених в якості Забезпечення виконання за умовою п. 5.9 Договору № 6-21. Замовник наголошує на тому, що до закінчення строку дії Договору № 6-21 - 31.12.2021 отримав 25.11.2021 розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України про подання заяви на постачання пального у кількості 79,6 тон. Того ж дня Постачальнику надіслана заявка № 52 від 25.11.2021 на електронну та поштову адреси щодо постачання дизпалива зимового у кількості 79 581,0кг, про що свідчить запис у журналі реєстрації заявок та скріншот електронної пошти. Оскільки за умовою п.5.2 Договору № 6-21 строк поставки товару складає 10 робочих днів з моменту подання заявки Замовником, Постачальник мав поставити дизпаливо зимове у строк не пізніше 09.12.2021, однак зобов`язання не було виконано. В свою чергу, 14.12.2021 на електронну адресу Замовника надійшов лист Постачальника № 900 від 13.12.2021 у якому останній відмовляється від виконання своїх зобов`язань за Договором № 6-21 та просить про його дострокове розірвання. 15.12.2021 між сторонами була укладена Додаткова угода № 1-21 про розірвання договору до Договору № 6-21 від 02.02.2021. В пункті 2 Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.21р. зазначено: "сторони стверджують, що укладання даної угоди не звільняє Постачальника від відповідальності за неналежне виконання умов договору, що мало місце до його розірвання". Замовником було надіслано Постачальнику лист № 1363 від 16.12.2021 з вимогою сплатити пеню в сумі 11488,32грн за порушення строку поставки дизпалива зимового та одночасно повідомлено про неповернення забезпечення виконання на підставі п.5.10 Договору № 6-21 з підстав невиконання умови договору стосовно строків поставки товару, що підтверджується додатково умовою п.2 Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.21р.

Не заслуговують на увагу доводи Постачальника про неотримання заявки № 52 від 25.11.2021 як підстави відсутності порушення строку поставки товару за умовою п.5.2 Договору № 6-21, оскільки між сторонами склалися тривалі договірні відносини і листування щодо виконання договірних умов велося через засоби поштового та електронного зв`язку за тими ж реквізитами.

З врахуванням викладених у відзиві на позов заперечень, Замовник просив у позові відмовити.

У відповіді на відзив Постачальник звертає увагу суду, що у Договорі № 6-21 відсутня умова, відповідно до якої заявка вважається поданою Замовником та прийнятою Постачальником у випадку її направлення на ту чи іншу електронну адресу останнього. Більше того, Договір №6-21 взагалі не містив будь-якої електронної адреси Постачальника, за якою могло здійснюватися листування з ним. Дійсно, Замовник у минулому інколи дублював направлені Укрпоштою заявки на електронну адресу того спеціаліста Постачальника, який у певний момент часу супроводжував процедуру поставки товару. Але завжди при організації поставки чергової партії товару Постачальник керувався саме оригіналом заявки. яку він отримував від відповідача Укрпоштою. Оригінал заявки №52 від 25.11.2011 Постачальнику поштою не надходив , однак про її наявність дізнався з вимоги Замовника про сплату штрафних санкцій за несвоєчасну поставку. У зв`язку з цим твердження Замовника про те, що Постачальник порушив строки поставки товару є безпідставним. Окремі доводи викладені також і щодо обставин оформлення Постачальником листа № 900 від 13.12.2022 , який передував укладенню додаткової угоди до Договору № 6-21. Постачальник дотримується процесуальної позиції про те, що відповідно до п.5.9 Договору № 6-21 , з урахуванням положень п.3 та п 4 Додаткової угоди №1-21 від 15.12.2021, Договір вважається виконаним на суму 2897281,14грн, а зобов`язання сторін - припиненими шляхом зменшення обсягу закупівлі товару на суму 1914718,86грн. З врахуванням наведених доводів, вимога Постачальника щодо повернення сплаченого ним забезпечення є законною.

У запереченні Замовник доводить, що електронна адреса представника Постачальника, а саме: , погоджена усною домовленістю і використовувалася протягом тривалого періоду часу співпраці. Зокрема, доказом викладеному є листування між сторонами щодо виконання аналогічного Договору № 5-21 від 02.02.2021 відповідно до заявки Замовника. Оскільки від моменту підписання Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.2021 до кінця терміну дії Договору № 6-21 залишалось 15 календарних днів, тому його розірвання не було доцільним для Замовника. Звернення Постачальника з листом щодо розірвання Договору №6-21 було б недоречним у випадку, якщо такий Постачальник дійсно не отримував заявок на поставку товару і не був реально обізнаний у тому, що за прострочення терміну заяви будуть нараховані штрафні санкції . У листі № 900 від 13.12.2022 Постачальник зазначив, що виконання умов Договору № 6-21 є збитковим та невигідним. Заперечення Постачальником факту отримання заяви № 52 від 25.11.2021 має нелегітимну мету. З врахуванням наведених аргументів, Замовник просив у позові Постачальника відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
20 січня 2021 у селі Попільня відбулось засідання тендерного комітету 1 складу пального (військова частина 1490) за участю представника ТОВ "Манго-Груп" Сунгуровського А.М. за довіреністю б/н від 15.01.2021 як з учасником відбору для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони на закупівлю ДК 021:2015 код 09130000-9 -Нафта і дистиляти ( ДК 021:2015 код 091342000-9 -дизельне паливо) (номер тендеру в ЦБД -UA-2020-12-31-001038-ф) згідно статті 6 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", враховуючи ч.3 розділу ХІ Закону України "Про оборонні закупівлі " № 808-ІХ від 17.07.2020 року ( надалі - Тендерний комітет, Покупець, Постачальник).

Під час засідання Тендерного комітету представники Покупця та Постачальника дійшли згоди, що останній поставить дизельне паливо зимове у кількості 200 000 кг з ціною за одиницю товару 24,06грн на загальну суму 4812 000,00 грн автомобільним транспортом у місце поставки: вулиця Промислова 1, село Попільня, Попільнянський район ( а.с. 7).

Представник Постачальника підтвердив можливість постачання предмета закупівлі у повному обсязі та у встановлені терміни.

За результатами засідання Тендерного комітету ( протокол № 2 від 20.01.2021 ) вирішено на підставі ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" обрати переможцем Постачальника по лотах 1,2, 3 та завантажити до електронної системи повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем та доручити секретарю тендерного комітету оприлюднити повідомлення про намір укласти договір ( а.с. 8).

Відповідно до тендерної документації Замовника, останній вимагав від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору шляхом перерахування на рахунок замовника коштів у сумі, яка дорівнює 5% вартості договору. Одночасно обумовлено , що Замовник не повертає забезпечення виконання договору у разі, якщо постачальник не виконав умови договору стосовно строків поставки товарів. Кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору (у разі якщо вони не повертаються), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету (а. с. 93-94).

За день до укладення Договору № 6-21 Постачальник сплатив на рахунок Замовника 240600,00грн в якості забезпечення виконання, що підтверджується платіжним дорученням № 00016846-П від 01.02.2021 ( а. с. 16).

02 лютого 2021 Замовник та Постачальник уклали Договір № 6-21 на запропонованих Замовником умовах проекту договору у складі тендерної документації , і зокрема :

- Постачальник бере на себе зобов`язання поставити Замовнику дизпаливо зимове відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток 1) , а Замовник - прийняти товар та оплатити на умовах цього Договору ( п.1.1);

- Замовник має право зменшити обсяг закупівлі товару (кількість товару) по цьому Договору в залежності від реального фінансування видатків ( п.1.2);

- загальна сума Договору складає 4812000,00грн, у т.ч. ПДВ 20% -802000.00грн ( п.3.1);

- ціна на товар зазначається у специфікації (додаток 1) із врахуванням транспортних та інших витрат; підставою для оплати вважається накладна та рахунок Постачальника ( п.3.2);

- ціна за одиницю товару може бути змінена не більш як на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі ( п.3.3);

- розрахунки за товар, що поставляється проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до сорока п`яти банківських днів ( п.4.2);

- товар, що поставляється Постачальником, оплачується Замовником за попередньо узгодженою обома Сторонами ціною відповідно до п.п. 3.2 цього Договору ( п.4.5);

- строк поставки товару за цим Договором складає 10 робочих днів з моменту подання заявки Замовником ( п.5.2);

- Договір вважається виконаним при умові постачання не менше 99% товару ( п.5.9);

- Замовник має право на коригування строку поставки та/або кількості товару , що постачається за цим Договором , залежно від загальної фактичної потреби у цьому товарі ( п.6.2);

- такі коригування (строку поставки та/або кількості товару, що постачається) оформлюються належним чином листом Замовника ( на фірмовому бланку за підписом особи Замовника, уповноваженої на підписання господарських договорів), який має юридичну силу та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 6.2);

- Постачальник має право на дострокову поставку товарів за письмовим погодженням Замовника ( п.6.4);

- у разі невиконання зобов`язань Замовником Постачальник має право достроково розірвати цей Договір, письмово повідомивши про це Замовника у десятиденний строк ( п.6.4);

- за порушення строку поставки товару, зазначеного у п.п. 5.2 цього Договору, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки ( п.7.2);

- за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості недопоставленого товару (п.7.2);

- при порушенні строку поставки товару за цим Договором забезпечення виконання Договору Постачальнику не повертається ( п.7.2);

- істотні умови цього Договору не повинні змінюватися після підписання цього Договору, крім випадків, визначених чинним законодавством та з урахуванням підпунктів 1.2,6.2, та 9.1 цього Договору, у випадку розірвання цього Договору тощо ( п.7.5);

- цей Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами. Дата закінчення строку дії цього Договору 31 грудня 2021 ( п.11.2);

- усі зміни і доповнення до Договору оформлюються додатковою угодою, яка підписується Сторонами і має однакову юридичну силу, крім тих змін та/або доповнень до Договору в частині коригування строків та /або кількості товару, які вносяться Замовником відповідно до п.п. 6.2 цього Договору ( п.12.1) ( надалі - Договір № 6-21) ( а. с. 9-14, 95).

Додатком 1 до Договору № 6-21 Сторони підписали Специфікацію за умовами якої предметом поставки є дизпаливо зимове у кількості 200 000 кг з ціною за одиницю товару 24,06грн на загальну суму 4812000,00грн, яке поставляється Постачальником автомобільним транспортом у місце поставки: вулиця Промислова 1, село Попільня, Попільнянський район, тобто за місцезнаходженням Замовника (а.с 15).

Судом встановлено, що 22 та 25 лютого 2021 Постачальник поставив Замовнику дизпаливо зимове:

- в кількості 24399 кг за ціною 1 кг без ПДВ 20,05грн на загальну суму 587039,94грн за видатковою накладною № PH-0000719 від 22.02.21р.;

- в кількості 14262 кг за ціною 1 кг без ПДВ 20,05грн на загальну суму 343143,72грн за видатковою накладною № PH-0000720 від 22.02.2021р.;

- в кількості 24534 кг за ціною 1 кг без ПДВ 20,05грн на загальну суму 590288,04грн за видатковою накладною № PH-0000721 від 22.02.2021р.;

- в кількості 24202 кг за ціною 1 кг без ПДВ 20,05грн на загальну суму 582300,12грн за видатковою накладною № PH-0000722 від 22.02.2021р.;

- в кількості 24941 кг за ціною 1 кг без ПДВ 20,05грн на загальну суму 600080,46грн за видатковою накладною № PH-0000723 від 22.02.2021р.;

- в кількості 8081кг за ціною 1 кг без ПДВ 20,05грн на загальну суму 194428,86грн за видатковою накладною № PH-0000776 від 25.02.2021р. ( а. с. 17-22).

Судом встановлено, що 25.11.2021 на адресу Замовника надійшло розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № 704-35328/0/6-21-вих від 24.11.21р. "Про надання заявок на постачання пального" у кількості 79,6 тон за укладеними договорами (а.с. 65).

Того ж дня Замовником на фірмовому бланку оформлено заявку № 52 від 25.11.2021 на адресу Постачальника щодо постачання дизпалива зимового у кількості 79581,0кг за ціною за одиницю товару (кг) з ПДВ -24,06грн на загальну суму 1914718,86грн з ПДВ (надалі - Заявка № 52) (а.с.66). На підтвердження факту надіслання Постачальнику 25.11.2021 Заявки №52 на електронну пошту /ua Замовником надано скріншот зі сторінки екрану комп`ютера ( а.с. 69-70).

Замовник в особі представника Барсук І.В. під час вирішення спору в усній формі доводила, що Заявку № 52 було надіслано на електронну пошту представника Постачальника Сунгуровського А.М., який за довіреністю б/н від 15.01.2021 представляв інтереси останнього на засіданні Тендерного комітету Замовника 20.01.2021.

Постачальник листом № 900 від 13.12.2021, який Замовник отримав 14.12.2021 за вх. № 2924, повідомив, що зобов`язання за Договором № 6-21 з поставки дизпалива зимового виконав на загальну суму 2897281,14грн. Оскільки після 02.02.2021 ціна на товар почала стрімко зростати, Постачальник на підставі п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" звертався до Замовника листами № 13/17 від 17.02.2021 та № 16/33 від 25.06.2021 з пропозицією укласти додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару. На підтвердження факту зростання ринкових цін на дизпаливо зимове разом з листами надавав висновки Бердянського невідокремленого підрозділу Запорізької ТПП про вартість №И-15 від 16.02.2021 та № И-58 від 24.06.2021. Однак Замовник не погодився укласти додаткові угоди. У зв`язку з підвищенням світових цін на нафту, що призвело до підвищення собівартості предмету закупівлі на 40% з 24000,00 грн/т до 33600,00 грн/т , Постачальник повідомив , що відмовляється від виконання своїх зобов`язань за Договором № 6/21 та повторно просить його розірвати (а.с. 71).

15 грудня 2021 Постачальник та Замовник уклали Додаткову угоду №1-21 про розірвання Договору № 6-21 на таких умовах:

- сторони, керуючись ч.1 ст. 651 ЦК України , п.1 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", п.10.1 та 12.1 Договору № 6-21 дійшли згоди щодо розірвання Договору за згодою сторін ( п.1);

- сторони стверджують , що укладання даної угоди не звільняє Постачальника від відповідальності за неналежне виконання умов договору, що мало місце до його розірвання ( п.2);

- з моменту укладення додаткової угоди зобов`язання сторін припиняються шляхом зменшення обсягу закупівлі на суму 1914718,86грн ( п.3);

- пункт 3.1 Договору викласти у наступній редакції : "3.1. Загальна сума Договору складає 2897281,14грн, у тому числі ПДВ 20%- 482880,19грн". Специфікацію ( додаток 1 до Договору) викласти у редакції , що додається ( надалі - Додаткова угода № 1-21 від 15.12.21р.) ( а.с. 23).

Виклали сторони в новій редакції Додаток 1 до Договору № 6-21 - Специфікацію, за умовами якої предметом поставки є дизпаливо зимове у кількості 120419 кг з ціною за одиницю товару 24,06грн з ПДА на загальну суму 2897281,14грн, яке поставляється Постачальником автомобільним транспортом у місце поставки: вулиця Промислова 1, село Попільня, Попільнянський район, тобто за місцезнаходженням Замовника (а.с 24).

Наступного дня після укладення Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.21р. Замовник звернувся до Постачальника з листом-вимогою № 1363 від 16.12.2021, у якій з посиланням на п.5.2 Договору № 6-21 щодо строку поставки товару , повідомив що Постачальник не виконав його заявку № 52 на поставку товару від 25.11.2021 у строк до 09.12.2021 включно в обсязі 79581,00кг на суму 1914718,86грн. На підставі п.7.3 Договору № 6-12, що передбачає відповідальність Постачальника у вигляді пені у розмірі 0,1% вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення, Замовник нарахував пеню за шість днів за формулою: 1914718,86грн х 0,1% = 1914,72грн х 6 днів = 11488,32 грн. Сплатити пеню Постачальник мав за визначеними у листі-вимозі № 1363 від 16.12.2021 платіжними реквізитами з одночасним попередженням про можливість стягнення неустойки у судовому порядку. Одночасно Замовник повідомив, що на підставі п.5.10 Договору № 6-21 не повертає Забезпечення виконання, оскільки Постачальник не виконав умови договору стосовно строків поставки товару ( а.с. 26).

У листі - відповіді № 6 від 10.01.2022 Постачальник визнав, що отримав 28.12.2021 лист-вимогу Замовника № 1363 від 16.12.2021 про сплату пені у розмірі 11488,32грн по Договору № 6-21. Оскільки цим листом-вимогою Замовник повідомив Постачальнику, що не повертатиме Забезпечення виконання на підставі п.5.10 Договору № 6-21, Постачальник заявив про те, що станом на дату укладення Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.2021 належним чином та у строк виконав зобов`язання з поставки дизпалива зимового та що не отримував заявку Замовника № 52 від 25.11.2021 щодо наступної поставки товару. Одночасно Постачальник заявив зворотну вимогу до Замовника повернути протягом трьох банківських днів з моменту її отримання кошти в сумі 240600,00грн, сплачені в якості Забезпечення виконання Договору № 6-21 на визначені ним платіжні реквізити ( надалі - Вимога № 6 від 10.01.22р.) ( а. с. 28-30).

У відповідь на Вимогу № 6 від 10.01.22р. Замовник у листі - відповіді № 49 від 24.01.2022 повідомив Постачальнику, що заявку № 52 від 25.11.2021 надіслано на електронну адресу Постачальника, що підтверджується скріншотами електронної пошти, а також на поштову адресу ( посилання на докази відправки відсутнє) ( надалі - Відповідь № 49 від 24.01.22р.)

У Відповіді № 49 від 24.01.22р. Замовник звернув увагу Постачальника, що на підставі його листа № 900 від 13.12.2021 про відмову від виконання зобов`язання за Договором № 6-21, сторонами укладено Додаткову угоду № 1-21 від 15.12.2021 про його дострокове розірвання в наступній редакції пункту 2 цієї угоди: " сторони стверджують, що укладання даної угоди не звільняє Постачальника від відповідальності за неналежне виконання умов договору, що мало місце до його розірвання". Замовник стверджує , що така редакція п.2 Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.2022 доводить обізнаність Постачальника про наявність заявки № 52 від 25.11.2021. Замовник повторно наголосив на обов`язку Постачальника сплатити пеню в розмірі 11488,32грн за порушення строку поставки товару за Договором № 6-21 протягом п`яти робочих днів з дня отримання Відповіді № 49 від 24.01.22р. та про право Замовника стягнути неустойку в судовому порядку ( а. с. 32).

Додатком до Відповіді № 49 від 24.01.22р. Замовник надіслав Постачальнику скріншот з екрана комп`ютера, що фіксує вкладення у форматі img20211125 , яким є оформлена на фірмовому бланку за підписом уповноваженої особи Замовника заявка № 52 від 25.11.2021 на поставку дизпалива зимового в обсязі 79581,00кг на суму 1914718,86грн. У заявці Замовник обумовив, що остання складена на підставі Договору № 6-21, тому для Постачальника створює зобов`язання з його виконання. Додатково зазначено, що у зв`язку з індивідуальними конструкційними особливостями транспортних засобів, що перевозять пальне (максимальний об`єм перевезення пального), Замовник погоджує поставку пального за цією заявкою на зазначену кількість для дизпалива зимового не менше 3000кг ( а. с. 33).

Оскільки, як встановив суд, сторони достроково розірвали Договір №6-21 , тому станом на 15.12.2021 питання транспортування дизпалива зимового в обсязі 79581,00кг до місця поставки сторонами спору не вирішувалось.

Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності Постачальника за КВЕД -2010 є роздрібна торгівля пальним ( клас 47.30) ( а. с. 34).

Додатково в межах цієї справи судом встановлено, що Постачальник та Замовник перебували у договірних відносинах з постачання дизпалива зимового також за договором № 5-21 від 02.02.22р. Під час його виконання Постачальник листом № 737 від 23.10.21р. довів до відома Замовника, що неможливо виконати заявку №40 від 22.10.21р. на поставку дизпалива зимового у кількості 25000 кг, оскільки відповідно до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного суднового та котельного палив, затвердженого постановою КМУ №927 від 01.08.2013, дизельним паливом є дизельне паливо, що використовується при температурі повітря від 5 °C до мінус 20 °C. Виробництво та постачання дизельного палива зимового здійснюється у зимовий період, яким, відповідно до Технічного регламенту №927, є пора року з 16 листопада по 15 березня. У зв`язку з цим, Постачальник не має можливості з об`єктивних причин до настання зимового періоду, який розпочинається 16 листопада, виконати заявку Замовника та здійснити поставку дизельного палива зимового ( а.с. 155).

Про особливості предмету закупівлі - дизпалива зимового Замовник проінформований належним чином, як це доводить зміст додатку 1 до тендерної документації "Інформація про технічні характеристики предмета закупівлі ДК 021:2015 код 09130000-9-Нафта і дистиляти (дизельне паливо)" , де у графі "якість товар" внесено запис наступного змісту: "Відповідність вимогам, визначених ДСТУ 7688:2015, Технічним регламентом для палива дизельного ДП-З-Євро5-ВО" ( а.с. 122).

Встановлено також судом, що листи № 737 від 23.10.21р.,№ 900 від 13.12.21р., та № 6 від 10.01.22р. оформлялися на фірмовому бланку Постачальника, що містить усі можливі контакти для зв`язку з юридичною особою , в тому числі, його офіційна електронна адреса: /ua ( а.с. 27, 71, 155).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Висновки щодо о с о б л и в о с т е й п р е д м е т у с п о р у у цій справі.

Принцип пропорційності господарського судочинства у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, спрямований на врахуванні судом при їх вирішенні особливостей предмета спору та його значення для сторін такого спору.

Визначення предмета спору є правом позивача (постанова ВПВС від 17.04.18 р. у справі № 523/9076/16-ц).

Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанови ВПВС від 17.04.18р. у справі № 523/9076/16-ц, від 13.03.19р. у справі № 916/3245/17).

Предметом спору у цій справі є к о ш т и в сумі 240600,00грн, с п л а ч е н і ТОВ "Манго-Груп" (у тексті - Постачальник) в я к о с т і з а б е з п е ч е н н я в и к о н а н н я зобов`язання за Договором № 6-21 від 02.02.2021, який розірвано з Військовою частиною 1490 (у тексті - Замовник) шляхом укладення Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.2021.

Частиною 2 статті 139 Господарського кодексу України визначено, що коштами у складі майна суб`єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб`єктів з іншими суб`єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

За загальним правилом на зміст права власності місцезнаходження майна ( в даному випадку - коштів ) не впливає ( ч. 2 ст. 317 ЦК України).

Власник має право використовувати своє майно ( в даному випадку - кошти) для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом ( ч.1 ст. 320 ЦК України).

Загальний принцип цивільного законодавства, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні поширюється і на кошти суб`єкта господарювання, незалежно від місця їх обліку (знаходження) на певному банківському рахунку ( ч.1 ст. 321 ЦК України).

Як визначає норма частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У цій справі Постачальник вважає сплачені ним кошти в сумі 240600,00грн в якості забезпечення виконання Договору № 6-21 складовими його майна, на яке поширюється правовий режим права приватної власності ( ч.3 ст. 325 ЦК України).

Водночас Замовник вважає наявними підстави для набуття права державної власності на кошти Постачальника в сумі 240600,00грн, сплачені ним в якості забезпечення виконання Договору № 6-21 за загальним правилом частини 1 статті 328 ЦК України , посилаючись на договірну умову пункту 5.10 цього Договору.

Якщо підставою для неповернення Постачальнику коштів в сумі 240600,00грн є умова п.5.10 Договору № 6-21, то підставою для набуття їх державою через Замовника у державну власність - зміст п.6 розділу VI Результати процедури закупівлі та укладання договору про закупівлю тендерної документації Замовника, про те, що кошти забезпечення виконання підлягають перерахуванню до відповідного бюджету.

З огляду на о с о б л и в о с т і п р е д м е т у с п о р у у цій справі суду , з поміж іншого, необхідно вирішити питання:

- чи є наявними правові підстави для збереження права приватної власності Постачальника на кошти в сумі 240600,00грн, сплачені в якості забезпечення виконання Договору № 6-21;

- чи є наявними правові підстави для набуття права державної власності на кошти в сумі 240600,00грн, отримані Замовником на казначейський рахунок в якості забезпечення виконання Договору № 6-21;

- чи є наявними фактичні підстави для визначення моменту переходу права приватної власності на кошти в сумі 240600,00грн у державну власність відповідно до встановлених фактичних обставин справи;

- чи є наявними правові підстави для визначення цільового використання коштів в сумі 240600,00грн у разі набуття їх у державну власність після перерахування Замовником до відповідного бюджету.

За загальним правилом приватного права майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

У пункті VII.-2:101 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що збагачення є безпідставним, за винятком таких випадків: особа, яка збагатилася, має право на отримання збагачення за рахунок потерпілого в силу договору чи іншого юридичного акту, судового рішення або норми права; або потерпілий вільно і без помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків.

2. Висновки щодо п р а в о в о ї п р и р о д и коштів в сумі 240600,00грн, сплачених Постачальником та отриманих Замовником в якості забезпечення виконання Договору № 6-21.

2.1. Цивільний кодекс України визначає, зокрема, такі види забезпечення зобов`язань з боку боржника (у цьому спорі - постачальника): неустойка (пеня); порука; застава; гарантія; завдаток; притримання ( ч.1 ст. 546 ЦК України).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 546 ЦК України , д о г о в о р о м або законом можуть бути визначені і н ш і в и д и забезпечення виконання зобов`язання.

Таким чином, у кредитора ( у цьому спорі - замовника) є можливість самостійно обирати певний вид забезпечення виконання договору.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі, інакше такий правочин є нікчемним ( ст. 547 ЦК України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом ( ч.1 ст. 548 ЦК України).

Однією із ознак будь-якого виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що забезпечення являє собою додаткове (акцесорне) зобов`язання, що не може існувати автономно і самостійно. Воно завжди викликано наявністю іншого зобов`язання, яке потребує забезпечення свого виконання. Акцесорність забезпечення означає, що припинення основного зобов`язання або недійсність основного зобов`язання, виконання якого було забезпечено, тягне за собою неможливість існування і самого забезпечення.

В свою чергу, основне зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України).

За загальним правилом основне зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Основне зобов`язання також припиняється за домовленістю сторін ( ч.1 ст. 604 ЦК України).

До прикладу, застава, як вид забезпечення, припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою ( ч.1 ст. 593 ЦК України). Порука, як вид забезпечення виконання, також припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання ( ч.1 ст.559 ЦК України).

Натомість зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання ( ст. 562 ЦК України).

Отже, визначення у правочині в и д у забезпечення виконання основного зобов`язання має юридичне значення.

2.2. У публічних закупівлях забезпечення виконання договору про закупівлю визначається як надання забезпечення виконання зобов`язань учасником перед замовником за договором про закупівлю ( п.9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015 ( надалі - Закон № 922-VIII).

При цьому, Закон № 922-VIII у п.6 ч.1 ст. 1 визначає правову природу договору про закупівлю, як господарського договору.

До вирішення спору суд застосовує Закон № 922-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, враховуючи офіційне тлумачення Конституційного Суду України про те, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення КСУ від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001).

До вирішення спору суд також застосовує Закон України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" на підставі ч.3 розділу ХІ Закону України "Про оборонні закупівлі " № 808-ІХ від 17.07.2020 року.

При цьому суд враховує офіційне тлумачення Конституційного Суду України про те, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше (рішення КСУ від 03.10.1997 N 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України).

Як встановив суд, Постачальник визнаний учасником відбору для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони на закупівлю ДК 021:2015 код 09130000-9 - Нафта і дистиляти ( ДК 021:2015 код 091342000-9 - дизельне паливо) (номер тендеру в ЦБД -UA-2020-12-31-001038-ф), яку проведено у період з 20.01.2021 до 02.02.2021 на підставі статті 6 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", враховуючи ч.3 розділу ХІ Закону України "Про оборонні закупівлі " № 808-ІХ від 17.07.2020 року.

Закон України "Про оборонні закупівлі" № 808-ІХ від 17.07.2020 року набрав чинності 01.01.2021 ( надалі - Закон № 808-ІХ).

У зв`язку з цим, Закон України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" № 1356-VIII від 12.05.2016 ( зі змінами та доповненнями ) втратив чинність 01.01.2021.

Однак у п. 3 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 808-ІХ встановлено, що закупівлі товарів, робіт і послуг, розпочаті до набрання чинності цим Законом, завершуються відповідно до порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оголошення про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони ДК 021:2015 код 09130000-9 - Нафта і дистиляти (ДК 021:2015 код 091342000-9 - дизельне паливо) затверджено рішенням тендерного комітету Замовника від 31.12.2020 (протокол № 220) ( надалі - Тендерна документація )( а. с. 101).

Таким чином, публічну закупівлю товару для потреб оборони розпочато Замовником відповідно до Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" № 1356-VIII від 12.05.2016 ( зі змінами та доповненнями ) (надалі - Закон № 1356-VIII). За приписами Закону № 1356-VIII таку процедуру і завершено укладенням Договору № 6-21 від 02.02.2021.

За приписами п.10 ч.4 ст.3 Закону № 1356-VIII в оголошенні про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури Замовник обов`язково повинен зазначати розмір, строк, в и д та умови надання, умови повернення та неповернення з а б е з п е ч е н н я виконання договору про закупівлю.

Закон № 922-VIII у п.16 ч.2 ст.22, яким керувався Замовник під час проведення переговорної процедури, також покладав на нього обов`язок зазначити у Тендерній документації, окрім іншого, відомості про в и д з а б е з п е ч е н н я виконання договору.

Суд звертає увагу, що оскільки Закон № 1356-VIII (п.10 ч.4 ст.3) та Закон № 922-VIII (п.16 ч.2 ст.22) наділяють замовника публічної закупівлі п р а в о м вимагати від учасників забезпечення виконання договору про закупівлі, при здійсненні такого права замовник зобов`язаний враховувати вимоги ч.1 статті 13 Цивільного кодексу України як основного акта цивільного законодавства, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Так, у ч. 4 ст. 27 Закону № 922-VIII законодавець передбачив, що кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо вони не повертаються учаснику у в и п а д к а х, в и з н а ч е н и х ц и м З а к о н о м, підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а в разі здійснення закупівлі замовниками не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких замовників.

Таким чином, випадки, за наявності яких кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору про закупівлю, не повертаються учаснику мали визначатись саме Законом № 922-VIII. Оскільки такі випадки цим Законом не визначені, Замовник мав діяти щонайменше відповідно до вимог ст. 546 Цивільного кодексу України щодо в и д і в забезпечення виконання зобов`язання, та на їх підставі визначити конкретний в и д забезпечення , який він застосовує до учасника-переможця публічної закупівлі.

Однак Замовник у Тендерній документації не визначив в и д забезпечення виконання Договору № 6-21.

Як встановив суд, Замовник вимагав від учасника-переможця внесення не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору шляхом перерахування на рахунок Замовника коштів у сумі, яка дорівнює 5 відсоткам вартості договору на відповідні реквізити. У призначенні платежу учасник - переможець обов`язково мав вказати:" Забезпечення виконання договору, предмет закупівлі: ДК 021:2015 код 09130000-9 - Нафта і дистиляти (ДК 021:2015 код 091342000-9 - дизельне паливо). Лот__". (п.6 розділу VI Результати процедури закупівлі та укладання договору про закупівлю Тендерної документації) ( а.с. 120).

Постачальник за день до укладення Договору № 6-21 - 02.02.2021 вніс на рахунок Замовника кошти в сумі 240600,00грн в якості забезпечення виконання, що підтверджується платіжним дорученням № 00016846-П від 01.02.2021 ( а. с. 16).

Умову неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю Замовником у Тендерній документації визначено наступним чином: "Замовник не повертає забезпечення виконання договору у разі, якщо постачальник не виконав умови договору стосовно строків поставки товарів. Кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору ( у разі якщо вони не повертаються), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету" (п.6 розділу VI Результати процедури закупівлі та укладання договору про закупівлю Тендерної документації).

Попри те, що Замовник не виконав вимоги Закону № 1356-VIII (п.10 ч.4 ст.3) та Закону № 922-VIII (п.16 ч.2 ст.22) в частині о б о в я з к у зазначати в оголошенні про проведення відбору /Тендерній документації в и д з а б е з п е ч е н н я виконання договору про закупівлю, Постачальник вніс на казначейський рахунок Замовника кошти в сумі 240600,00грн в якості забезпечення виконання договору про закупівлю.

Закон № 1356-VIII (ч.5 ст.3) також вимагав від Замовника одночасно з розміщенням оголошення про проведення відбору оприлюднити проект договору про закупівлю. При цьому , як спеціальний закон, містить норму про те, що закупівля товарів здійснюється відповідно до Закону № 922-VIII

В свою чергу, Закон № 922-VIII у п. 6 ч.1 ст.1 відносить договір про закупівлю до категорії господарських договорів, тому у ч.1 ст.40 визначає, що укладається такий договір відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Слід значити, що особливості Закону № 1356-VIII та Закону № 922-VIII, які законодавець просить враховувати Замовнику при визначенні умов договору про закупівлі, які ним самостійно визначаються, не стосуються такої умови як забезпечення виконання договору , адже , як вже мотивовано судом, така умова є додатковою , а не істотною.

Виконавши законодавчі вимоги щодо оприлюднення проекту договору про закупівлю шляхом оформлення його додатком 3 до Оголошення, Замовник пункт 5.10 виклав в наступній редакції: "Замовник не повертає забезпечення виконання договору у разі, якщо постачальник не виконав умови договору стосовно строків поставки товару" ( а.с. 126).

Договір № 6-21 укладено сторонами 02.02.2021 на підставі запропонованого Замовником проекту договору про закупівлю.

Окрім того, як встановив суд, Замовник у Договорі № 6-21 передбачив, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у п.п. 5.2 цього Договору - 10 робочих днів з моменту подання ним заявки, вправі:

- нарахувати Постачальнику пеню у розмірі 0, 1% вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки (п. 7.3) ;

- нарахувати Постачальнику штраф за прострочення поставки понад 30 календарних днів у розмірі 7% вартості недопоставленого товару ( п.7.3);

- не повернути забезпечення виконання договору у разі , якщо Постачальник не виконав умови договору стосовно строків поставки товару ( п.5.10).

Тобто, за одне і те ж порушення Замовник передбачив фактично т р и в и д и забезпечення виконання Договору № 6-21, однак якщо сплата (передання) неустойки ( пені та штрафу) не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі ч.1 ст. 552 ЦК України), то не визначення Замовником у пункті 5.10 в и д у забезпечення виконання договору, унеможливлює встановлення дійсної правової природи внесених Постачальником коштів в сумі 240600,00грн на казначейський рахунок Замовника. Так, кошти можуть виступати в якості предмета поруки, застави, гарантії та завдатку, адже вони є об`єктами цивільних прав, тоді як кожен вид забезпечення виконання зобов`язання має свої особливості застосування. Відповідні мотиви судом вже наведено.

Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.

У разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party)» (постанова Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 756/1381/17-ц).

З врахуванням викладеного, Замовник несе ризик, пов`язаний з неясністю умови пункту 5.10 Договору № 6-21 в частині не визначення в и д у забезпечення виконання договору, відмовляючись повернути Постачальнику кошти в сумі 240600,00грн.

Тоді як Замовник мав можливість оперувати понятійним апаратом Закону № 1356-VIII та Закону № 922-VIII, де під "забезпеченням цінової пропозиції" слід розуміти надання забезпечення виконання зобов`язань учасником відбору перед державним замовником, що виникли у зв`язку з поданням цінової пропозиції, у вигляді такого забезпечення, як гарантія.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини ( ст. 227 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин ( ч. 3 ст. 237 ГПК України).

Оскільки Постачальник не скористався правом ініціювати питання недійсності умови п.5.10 Договору № 6-21 з підстав відсутності у ній визначеного в и д у забезпечення виконання зобов`язання з поставки товару, суд керується презумпцією правомірності цієї частини правочину.

3. Висновки щодо відсутності д о г о в і р н и х п і д с т а в для застосування забезпечення виконання Договору № 6-21 за умовою п.5.10.

3.1. Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом ( ч.1 ст. 41 Закону № 922-VIII).

Так, згідно з ч. 4 ст. 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім визначених в Законі випадків ( ч.5 ст. 41 Закону № 922-VIII).

Договір про закупівлю може бути розірвано ( ч.9 ст. Закону № 922-VIII).

Договір №6-21, укладений між Замовником та Постачальником, за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 4 ст. 233 та ч. 1 ст. 264 ГК України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення, як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки та опосередковується господарським договором поставки.

Господарсько-торговельна діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання зокрема у формі роздрібної торгівлі ( ч. 3 ст. 263 ГК України).

Роздрібна торгівля - вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надавання йому торговельних послуг (пп. 4. п. 3 ДСТУ 4303:2004. Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В статусі постачальника товару може бути як його безпосередній виробник, так і суб`єкт господарювання, який придбав цей товар у виробника або інших суб`єктів господарювання.

Основним видом економічної діяльності Постачальника за КВЕД -2010 клас 46.30 - є роздрібна торгівля пальним ( а. с. 34). Відповідно , Постачальник не є виробником товару за Договором № 6-21.

За загальним правилом ч.2 ст. 265 ГК України договір поставки укладається на розсуд сторін , однак у будь-якому разі із погодженням трьох істотних умов : предмет, ціну та строк дії договору ( ч.3 ст. 180 ГК України).

Стаття 266 ГК України у частині 1 предметом поставки визначає насамперед визначені родовими ознаками продукцію, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках.

Згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу загальна кількість товару , а також їх асортимент, номенклатура тощо визначаються специфікацією за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 189 ГК України ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції), що підлягає продажу (реалізації).

Згідно з ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно з ч.ч. 2 та 4 ст. 267 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. Сторони можуть погодити в договорі також графік поставки (місяць, декада, доба тощо).

Предметом поставки за Договором № 6-21 сторони визначили дизпаливо зимове. Технічним регламентом щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного суднового та котельного палив, затвердженого постановою КМУ №927 від 01.08.2013, дизельним паливом є дизельне паливо, що використовується при температурі повітря від 5 °C до мінус 20 °C. Виробництво та постачання дизельного палива зимового здійснюється у зимовий період, яким, відповідно до Технічного регламенту №927, є пора року з 16 листопада по 15 березня.

У п.5.2 Договору №-21 сторони погодили, що строк поставки товару за цим Договором складає 10 робочих днів з моменту подання заявки Замовником.

Зазначена умова Договору № 6-21 могла бути реалізована виключно у зимовий період з 16 листопада по 15 березня. У цій справі, спірним є період поставки після 16 листопада 2021.

Так, за умовою п. 6.2 Договору № 6-21 Замовник мав право на коригування строку поставки та/або кількості товару, що постачається за цим Договором , залежно від загальної фактичної потреби у цьому товарі. Постачальник мав бути готовим до виконання цієї договірної умови, оскільки обізнаний з вимогами Технічного регламенту №927, посилання на який сторони здійснили у п.2.1 Договору №6-21.

Такі коригування (строку поставки та/або кількості товару, що постачається) Замовник мав оформити листом (на фірмовому бланку за підписом особи Замовника, уповноваженої на підписання господарських договорів), з наданням йому юридичної сили та статусу невід`ємної частини Договору № 6-21 (п. 6.2).

Саме на стадії виконання умови п.6.2 Договору № 6-21 виникли спірні відносини в частині визначення строку поставки дизпалива зимового та його кількості після оформлення Замовником Заявки № 52 від 25.11.2021, оскільки окрім поштових адрес для договірного листування, сторони інші засоби комунікації не погодили. Та оскільки виконання Договору № 6-21 у період лютого 2021 на загальну суму 2897281,14грн відбулось без оформлення Замовником письмової заявки Постачальнику, суд поділяє доводи Замовника про те, що сторони при виконанні договірних зобов`язань керувались погодженими засобами комунікації, не ідентифікуючи останні у реквізитах Договору №6-21.

Суд звертає увагу сторін спору, що правило ч.2 ст. 193 ГК України зобов`язує кожну сторону вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Правило ч. 6 цієї статті Кодексу наділяє зобов`язану сторону правом відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Таким чином, Замовнику слід було відповідально відноситись до виконання договірної умови п.6.2 в частині оформлення Заявки № 52 станом на 25.11.2021, враховуючи як можливість його поставки у строки, визначені п.5.2 Договору № 6-21, так і особливості транспорту для його перевезення. Щодо останнього критерію належного виконання Постачальником зобов`язання з поставки товару. Сторони у п. 3.2 Договору № 6-21 погодили, що визначена у специфікації ціна на товар враховує транспортні витрати Постачальника, а у п.5.1 Договору конкретизували, що доставка товару здійснюється Постачальником на склад Замовника автомобільним транспортом ( а. с. 10).

Так, у Заявці № 52 Замовник обумовив, що остання складена на підставі Договору № 6-21, тому для Постачальника створює зобов`язання з його виконання. Додатково зазначено, що у зв`язку з індивідуальними конструкційними особливостями транспортних засобів, що перевозять пальне (максимальний об`єм перевезення пального), Замовник погоджує поставку пального за цією заявкою на зазначену кількість для дизпалива зимового не менше 3000кг ( а. с. 33).

Судом встановлено, що Замовником на фірмовому бланку оформлено Заявку № 52 від 25.11.2021 на адресу Постачальника щодо постачання дизпалива зимового у кількості 79581,0кг за ціною за одиницю товару (кг) з ПДВ -24,06грн на загальну суму 1914718,86грн з ПДВ, яку у форматі img20211125 відправлено на електронну пошту /ua , яка належить представнику Постачальника Сунгуровського А.М., який за довіреністю б/н від 15.01.2021 представляв інтереси останнього на засіданні Тендерного комітету Замовника 20.01.2021 ( а.с. 8, 66, 69-70).

Оскільки лист № 737 від 23.10.21р. оформлено на фірмовому бланку Постачальника, що містить усі можливі контакти для зв`язку з юридичною особою , в тому числі, його офіційну електронну адресу: /ua, та який надано в якості доказів до цієї справи саме Замовником, суд поділяє доводи Постачальника про можливість надіслання Заявки № 52 від 25.11.2021 саме за цими реквізитами.

Водночас за правилом статті 79 ГПК України суд критично оцінює доводи Постачальника про неотримання Заявки № 52 від 25.11.2021, яку було надіслано на електронну пошту /ua", оскільки особливості виконання Договору № 6-21 були такими ж, що і Договору № 5-21 , про який йдеться у листі № 737 від 23.10.21р. А тому Постачальнику було достовірно відомо, що від Замовника надійде після 16.11.2021 заявка на поставку залишку дизпалива зимового у кількості 79581,0кг за умовами Договору № 6-21.

У зв`язку з цим, суд за правилом статті 79 ГПК України дійшов висновку, що Постачальник отримав заявку Замовника № 52 від 25.11.2021, однак не здійснив поставку дизпалива зимового з підстав , викладених у листі № 900 від 13.12.2021.

Так, у листі № 900 від 13.12.2021, який Замовник отримав 14.12.2021 за вх. № 2924, Постачальник повідомив, що зобов`язання за Договором № 6-21 з поставки дизпалива зимового виконав на загальну суму 2897281,14грн. Оскільки після 02.02.2021 ціна на товар почала стрімко зростати, Постачальник на підставі п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" звертався до Замовника листами № 13/17 від 17.02.2021 та № 16/33 від 25.06.2021 з пропозицією укласти додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару. На підтвердження факту зростання ринкових цін на дизпаливо зимове разом з листами надавав висновки Бердянського невідокремленого підрозділу Запорізької ТПП про вартість №И-15 від 16.02.2021 та № И-58 від 24.06.2021. Однак Замовник не погодився укласти додаткові угоди. У зв`язку з підвищенням світових цін на нафту, що призвело до підвищення собівартості предмету закупівлі на 40% з 24000,00 грн/т до 33600,00 грн/т , Постачальник повідомив, що відмовляється від виконання своїх зобов`язань за Договором № 6/21 та повторно просить його розірвати (а.с. 71).

Оскільки сторони спору не змінили договірну умову п.3.2 щодо ціни за одиницю товару - 24,06грн з ПДВ за кілограм пального на 10% , як це допускалося Законом України "Про публічні закупівлі" шляхом укладення додаткової угоди до Договору № 6-21 до настання зимового періоду виконання зобов`язання з поставки дизпалива зимового -16.11.2021, в тому числі, в судовому порядку, до укладення Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.2021 Постачальник мав виконати договірне зобов`язання в редакції Договору № 6-21 та Специфікації до договору.

Суд критично оцінює доводи Постачальника про неможливість виконання зобов`язання з поставки залишку дизпалива зимового у кількості 79581,0кг за умовами Договору № 6-21 через ухилення Замовника прийняти пропозицію змінити вартість 1 л пального на 10%, як це допускалося Законом України "Про публічні закупівлі", шляхом укладенням додаткових угод у літній період, коли поставки дизпалива зимового не здійснюються через відсутність факту його виробництва.

Оскільки Постачальник визнає, що собівартість предмету закупівлі підвищилася на 40% з 24000,00грн/т до 33600,00грн/т, очевидним є розуміння тієї обставини, що Замовник не прийме пропозицію змінити ціну за одиницю товару не те що на 10% , а на всі 40%, оскільки така зміна прямо суперечитиме законодавству про публічні закупівлі та ще й зумовить значне зменшення залишку товару, що підлягав би поставці.

Як мотивувала Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висновки щодо права сторін публічних закупівель змінити ціну за одиницю товару у сторону збільшення не більше ніж на 10%, будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору (п. 114 постанови від 18.06.21р. у справі № 927/491/19).

В свою чергу, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки (п. 119 постанови від 18.06.21р. у справі № 927/491/19).

Верховний Суд вважає, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (п. 119 постанови від 18.06.21р. у справі № 927/491/19).

З врахуванням наведеної судової практики та обставин цієї справи, суд встановив, що для Постачальника збільшення ціни за одиницю товару на 10% у літній період не змінило б ситуацію у зимовий період, коли собівартість товару збільшилася на всі 40%, і виконання зобов`язання з поставки дизпалива зимового у кількості 79581,0кг за незмінними ціновими умовами Договору № 6-21 було очевидь невигідним, збитковим.

До викладеного суд доповнює, що сторони спору мали можливість врахувати зміни у чинному законодавстві та привести договірні умови про ціну за одиницю товару у відповідність з їх інтересами - Постачальнику продати товар не у збиток, Замовнику - отримати необхідний товар, оскільки Договір № 6-21 укладався насамперед на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Так, з 26.06.2021 пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" діє в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель", згідно якої істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі у разі коливання ціни бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Та оскільки сторони до 15.12.2021 не змінили будь-яку умову Договору № 6-21 , суд дотримується правової позиції про наявність у Постачальника обов`язку поставити Замовнику дизпаливо зимове у кількості 79581,0кг на підставі Заявки № 52 від 25.11.2021.

За умовою п.5.2 Договору № 6-21 зобов`язання з поставки товару Постачальник мав виконати протягом 10 р о б о ч и х днів з моменту подання заявки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання (постанова ВПВС від 28.03.18р. у справі № 444/9519/12, від 18.01.22р. у справі № 910/17048/17).

Важливим є визначення початку перебігу строку для виконання зобов`язання. Так, за загальним правилом цивільного права, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок ( ст. 253 ЦК України).

Замовник початок перебігу десятиденного строку для виконання зобов`язання з поставки товару у робочих днях за Заявкою № 52 від 25.11.2021 пов`язує з датою 26.11.2021. Замовник вважає, що останнім днем виконання зобов`язання з поставки є 09.12.2021р.

Як вже мотивував суд, з посиланням на ст. 79 ГПК України, він вважає доведеною Замовником обставину отримання Постачальником Заявки № 52 від 25.11.2021 , однак не обставину , що датою її отримання є саме 26.11.2021.

Так, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (таке тлумачення процесуальної норми є усталеним у судовій практиці Верховного Суду ( постанови від 02.06.22р. у cправі № 924/362/21; від 07.06.22р. у справі № 910/3603/21; від 09.06.22р. у cправі № 904/974/21).

Питання факту це питання про те, чи була наявна/відсутня певна обставина, що має значення для вирішення певного спору. Фактичні обставини встановлюються через доказування. Доказування дає змогу відтворити той чи інший фрагмент дійсності в асортименті значущості для справи (предмет доказування). Юридична ж кваліфікація фактичних обставин здійснюється через співвіднесення певної обставини з певними юридичними нормами. Отже, юридичний факт передбачена нормами права конкретна життєва обставина (дія, подія), котра є підставою для настання певних юридичних наслідків. Життєвий факт набуває ознак юридичного внаслідок юридичної кваліфікації, правозастосування. Таким чином, юридичний (правовий) факт - це той же самий життєвий факт, але в контексті наявності його правової регламентації.

З наведених мотивів, суд відхиляє доводи Замовника про порушення Постачальником умови п.5.2 Договору №6-21 щодо поставки товару протягом 10 -ти робочих днів з моменту отримання Заявки № 52 від 25.11.2021, оскільки судом не встановлено, що такий момент ( факт) настав саме 25.11.2021 чи в іншу конкретну календарну дату, яка передувала 15.12.2021. Тоді як встановлення цього факту має юридичне значення для застосування до Постачальника умов п.п. 5.10 та 7.3 Договору № 6-21 в частині відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Таким чином, судом не встановлено договірної підстави для застосування Замовником п.5.10 Договору № 6-21 до його розірвання Додатковою угодою № 1-21 від 15.12.2021. Договірна умова пункту 2 цієї додаткової угоди про те, що сторони стверджують, що укладання даної угоди не звільняє Постачальника від відповідальності за неналежне виконання умов договору, що мало місце до його розірвання, не спростовують висновків суду, оскільки Замовник мав можливість довести суду шляхом подання переконливих доказів власні доводи про те, що Заявка № 52 від 25.11.2021 отримана уповноваженою особою Постачальника 25.11.2021.

4. Висновки щодо наявності правових підстав для стягнення 240600,00грн , сплачених в якості забезпечення виконання Договору № 6-21.

4.1. Договір про закупівлю може бути розірвано ( ч.9 ст. Закону № 922-VIII).

За загальним правилом ч.1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Сторони спору скористались цим правом та Додатковою угодою № 1-21 від 15.12.2021 достроково розірвали Договір № 6-21, виклавши умову пункту 1 в наступній редакції :"сторони, керуючись ч.1 ст. 651 ЦК України , п.1 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", п.10.1 та 12.1 Договору № 6-21 дійшли згоди щодо розірвання Договору за згодою сторін".

За загальним правилом ч. 2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Водночас за правилом ч.3 цієї статті Кодексу у разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Станом на 15.12.2021 у Постачальника припинилося зобов`язання поставити Замовнику дизпаливо зимове в кількості 79 581,00кг, а Замовника - зобов`язання його оплатити в сумі 1914718,86грн, відповідно. Зазначена договірна конструкція викладена у пункті 3 Додаткової угоди № 1-21 від 15.12.2021 в наступній редакції:" з моменту укладення додаткової угоди зобов`язання сторін припиняються шляхом зменшення обсягу закупівлі на суму 1914718,86грн".

Одночасно сторони дійшли згоди Додатковою угодою № 1-21 від 15.12.2021 змінити істотну умову пункту 3.1 Договору № 6-21, виклавши її в наступній редакції: "3.1. Загальна сума Договору складає 2897281,14грн, у тому числі ПДВ 20%- 482880,19грн". Специфікацію ( додаток 1 до Договору) викласти у редакції , що додається ( надалі - Додаткова угода № 1-21 від 15.12.21р.) ( а.с. 23).

Виклали сторони в новій редакції Додаток 1 до Договору № 6-21 - Специфікацію, за умовами якої предметом поставки є дизпаливо зимове у кількості 120419 кг з ціною за одиницю товару 24,06грн з ПДА на загальну суму 2897281,14грн, яке поставляється Постачальником автомобільним транспортом у місце поставки: вулиця Промислова 1, село Попільня, Попільнянський район, тобто за місцезнаходженням Замовника (а.с 24).

Таким чином, станом на 15.12.2021 Замовник визнав, що Постачальник станом на 02.02.2021 взяв на себе зобов`язання поставити дизпаливо зимове у кількості 120419 кг з ціною за одиницю товару 24,06грн з ПДВ на загальну суму 2897281,14грн, і таке зобов`язання Постачальником виконане належним чином та у строк.

З врахуванням викладеного, як договірні , так і правові підстави для утримання Замовником на казначейському рахунку 240600,00грн, сплачених Постачальником в якості забезпечення виконання Договору № 6-21 після 15.12.2021 відсутні. Замовник так і не довів суду , які правові підстави є у держави набути у державну власність кошти Постачальника в сумі 240600,00грн після 15.12.2021. Якщо пристати на правову позицію Замовника, вийде так, що і товар отримав і забезпечення зберіг.

4.2. Юридичну кваліфікацію відносин сторін, виходячи зі встановлених під час розгляду справи фактів, самостійно визначає суд під час вирішення спору по суті (п.86 постанови ВПВС від 04.12.19р. у справі № 917/1739/17).

Особа, яка набула майно у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст. 1212 ЦК України).

Положення глави 83 ЦК України застосовуються, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні (п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

За змістом статті 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (п. 43 постанови ВПВС від 13.02.19р. у справі № 320/5877/17. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права (п. 27 постанови ВПВС від 20.11.18р. у справі № 922/3412/17 (пункт 27).

Оскільки за загальним правилом припинення основного зобов`язання припиняє дію додаткового зобов`язання, яким є забезпечення виконання зобов`язання, правовою підставою для стягнення коштів в сумі 240600, 00грн суд визначає статтю 1212 ЦК України.

Згідно з ч.1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 86 ГПК України судом встановлено усі фактичні обставини справи з урахуванням предмета спору. Судом надано повну юридичну оцінку доводам сторін у справі, що дало можливість дійти однозначного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судового збору
При зверненні з цим позовом до суду ТОВ "Манго-Груп" сплатило судовий збір в сумі 3610,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2780 від 08.02.2020.

У зв`язку із задоволенням позову сплачений судовий збір покладається на Військову частину 1490 на підставі п.2 ч.1 ст.129 Кодексу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини 1490 (13501, Житомирська область, Житомирський р-н, с. Попільня, вул. Промислова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 2, офіс 405, ) - грошові кошти у сумі 240600,00грн, сплачених в якості забезпечення виконання за Договором №6-21 від 02.02.2021 та 3609,00грн судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 20.06.22

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:
1 - в справу
2- позивачу (рек.) + на ел. пошту: ,
3- відповідачу (рек.) + на ел. пошту: