ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2022 м. ДніпроСправа № 904/9547/21

за позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Візаві Плюс", м. Дніпро

про стягнення 1 848 935, 79 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Сенченко Ю.М. - адвокат;

від відповідача: Левченко І.І. - адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Науково-виробниче об`єднання "Павлоградський хімічний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Візаві Плюс" збитків у сумі 1 848 935,79 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 27734,04 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відповідач не зареєстрував у визначений законом строк до 31.05.2020 податкову накладну № 1 від 06.05.2020 на суму 6862230,74 грн (ПДВ -1143705,12 грн) та у строк до 15.07.2020 податкову накладну № 2 від 30.06.2020 на суму 4231384,00 грн (ПДВ -705230,67 грн) за господарськими зобов`язаннями в рамках договору на виконання робіт № 519320 від 14.04.2020, у зв`язку з чим, як стверджує позивач, він був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 1 848 935,79 грн.

Правовими підставами позову позивач зазначає, серед іншого, статтю 22 Цивільного кодексу України, статтю 224 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 16.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.01.2022, після чого ухвалою суду від 18.01.2022 строк підготовчого провадження продовжено та відкладено підготовче засідання до 15.02.2022.

Ухвалою суду від 15.02.2022 підготовче провадження було закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті на 10.03.2022.

У подальшому розгляд справи по суті призначався на 10.05.2022, 19.05.2022, 02.06.2022.

Після закриття підготовчого провадження у справі відповідач подав 09.05.2022 відзив на позов в якому просить відмовити у позові з наступних підстав.

Так, відповідач не заперечує проти виникнення у нього податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 848 935,79 грн у межах договору на виконання робіт № 519320 від 14.04.2020, з яких:

1 143 705,12 грн - за наслідком отримання 06.05.2020 від позивача попередньої оплати на суму 6 862 230,74 грн;

705 230,67 грн - за наслідком підписання акта № 1 від 30.06.2020 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року.

Не спростовує відповідач також і право позивача на податковий кредит на суму податкових зобов`язань відповідача за наслідком зазначених господарських зобов`язань.

При цьому право позивача на податковий кредит на загальну суму 1 848 935,79 грн відповідач підтверджує складеними ним податковими накладними № 1 від 06.05.2020 грн на суму 1 143 705,12 грн та № 2 від 30.06.2020 на суму 705 230,67 грн (а.с. 173 176 том 1).

Відповідач зазначає, що ним вчинялися дії, спрямовані на реєстрацію податкових накладних, однак з боку органу податкової служби мала місце відмова у їхній реєстрації.

На підтвердження викладеному відповідач посилається на:

- квитанцію № 1 від 31.05.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 06.05.2020, а також на додану до відзиву квитанцію № 2 від 29.12.2021 про відмову у реєстрації повідомлення відповідача від 22.12.2021 № 2 щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН від 06.05.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав порушення вимог п. 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, а саме дата складання податкової накладної від 06.05.2020 № 1 більше 365 днів (а.с. 181 том 1);

- подання 21.12.2021 до органу податкової служби податкової накладної № 2 від 30.06.2020 та зупинення останнім 22.12.2021 реєстрації цієї податкової накладної відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з підстав п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків (відповідача) з пропозицією надати пояснення та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній (а.с. 177 том 1);

- квитанцію № 2 від 23.12.2021 про відмову у прийнятті повідомлення відповідача від 22.12.2021 № 1 щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН від 30.06.2020 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав порушення вимог п. 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, а саме дата складання податкової накладної від 30.06.2020 № 2 більше 365 днів (а.с. 179 том 1).

За викладених обставин відповідач зауважує, що відмова контролюючого органу в реєстрації податкових накладних не є порушенням відповідачем правил здійснення господарської діяльності, що відповідно до статей 218, 224 Господарського кодексу України унеможливлює притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді збитків або штрафних санкцій.

Свою правову позицію щодо цього відповідач обґрунтовує відповідними висновками Верховного Суду, посилаючись на його постанову від 02.05.2018 у справі № 908/3565/16.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що згідно з положеннями Податкового кодексу України та відповідно до роз`яснень Міністерства фінансів України, викладених у листах від 31.01.2018 № 11310-09-10/2681, від 31.01.2018 № 11310-09-10/2681, а також роз`яснень ДФС України, викладених у листі від 01.06.2018 № 2404/6/99-99-15-03-02-15/IПК, право платника податків на реєстрацію податкових накладних передбачено протягом 1095 днів з моменту їх складення.

Крім того, відповідач стверджує, що необхідним елементом для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача на підставі належних й допустимих доказів, якими відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.03.2020 у справі №911/224/19, можуть бути, зокрема, акт (довідка) перевірки, яких позивач суду не надав.

Разом із відзивом на позов 09.05.2022 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ТОВ "ВКФ "Візаві Плюс" до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії по реєстрації податкових накладних від 06.05.2020 № 1, від 30.06.2020 № 2.

Заявлене клопотання відповідача обґрунтоване з посиланням на те, що за результатом судового провадження за його позовом у іншій справі буде вирішено питання про правомірність дій контролюючого органу та реєстрації спірних податкових накладних.

Додатковою підставою для зупинення провадження у справі відповідач вважає перебування директора ТОВ "ВКФ "Візаві Плюс" на військовій службі у складі Збройнпх Сил України", однак належних та допустимих доказів щодо цього суду не надає.

На підтвердження відкриття провадження у справі за адміністративним позовом відповідач 19.05.2022 надав копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 у справі № 160/6637/22 (а.с. 3-4 том 2).

Правовою підставою поданого клопотання відповідач зазначив пункти 3, 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 19.05.2022, позивач оспорює можливість подання відповідачем відзиву на позов поза межами встановленого судом строку, під час підготовчого провадження, за обставин своєчасного отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі та відсутності підстав для поновлення судом такого строку.

Спростовуючи заперечення відповідача проти позову по суті, позивач указує на те, що вже у травні та червні 2020 року він був позбавлений можливості сформувати податковий кредит за спірними податковими накладними, внаслідок чого він сплатив збільшену суму ПДВ, що і є фінансовими збитками позивача; неотримання позивачем податкового кредиту підтверджується його податковими деклараціями за травень-червень 2020 року з відповідними розшифровками податкового кредиту у розрізі контрагентів.

Стосовно наданих відповідачем доказів щодо подання ним до податкового органу пояснень та копій податкових накладних, то за обставин здійснення цих дій після відкриття провадження у справі усі вони, на думку позивача, лише підтверджують бездіяльність відповідача у визначені для цього законодавчі строки.

Позивач наполягає, що між бездіяльністю відповідача щодо зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні та неможливістю позивача сформувати податковий кредит й відповідно зменшити податкові зобов`язання з ПДВ на заявлену до стягнення суму, існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, достатній для висновку про понесення позивачем фактичних збитків.

Водночас позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки, на його думку, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи не існує; зібрані докази дозволяють встановити й оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду; перебування директора підприємства відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України документально нічим не підтверджено (а.с. 29 32 том 2).

Ухвалою суду від 02.06.2022 у задоволенні клопотання відповідача відмовлено з огляду на відсутність правових підстав (а.с. 71 73 том 2).

02.06.2022 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому підтвердив свої доводи проти позову з підстав, зазначених у відзиві (а.с. 64 66 том 2).

У судовому засіданні 02.06.2022 представник позивача адвокат Сенченко Ю.М. звернув увагу суду на подання відповідачем заперечення проти позову поза межами встановленого судом строку та заявив про залишення його без розгляду.

З урахуванням предмета позову для висновку щодо збитків предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

При цьому доведеність протиправних дій відповідача у цій справі, з урахування підстав позову, потребує доведення факту порушення відповідачем правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних, що вбачається з усталеної судової практики у подібній категорії справ (п. 38 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 911/224/19).

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (п.п. 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу (п. 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.22018 у справі № 918/219/17).

У питанні щодо визначення збитків, у контексті нормативних приписів частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України, частини першої статті 225 Господарського кодексу України, Велика Палата Верховного Суду у п. 6.14 постанови від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 дійшла висновку, що збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Під час судового розгляду справи по суті судом встановлено, що сторонами на етапі підготовчого провадження не повністю реалізовані процесуальні права для доведення/спростування обставин у справі в частині вимог та заперечень, які підлягають доказуванню, зокрема: протиправність дій/бездіяльності відповідача щодо складання та реєстрації податкових накладних (за рахунок, наприклад, надання відповідачем конкретних документів, які подавалися органу державної податкової служби для підтвердження інформації, указаної в спірних накладних); збитки (за рахунок, наприклад, надання позивачем доказів фактичної сплати до Державного бюджету ПДВ протягом звітних періодів після господарських операцій, за наслідком яких відповідачем не були зареєстровані спірні податкові накладні) тощо.

Викладене позбавляє суд можливості виконати визначене статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства в частині справедливого й неупередженого вирішення спору.

Значною мірою цьому сприяла відсутність будь-якої змагальності сторін на етапі підготовчого провадження, як одного із основоположних принципів господарського судочинства, через відсутність у підготовчих засіданнях представника відповідача, який згідно ордеру адвоката був залучений відповідачем до представництва його інтересів лише 09.03.2022, тобто після закриття провадження у справі. У той же час завданнями саме підготовчого провадження, окрім іншого, є: з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів (п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України).

Також, за змістом статті 182 Господарського процесуального кодексу України саме у підготовчому засіданні суд, серед іншого, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання тощо.

Вирішення цих питань під час судового розгляду справи по суті не допускається.

Можливість повернення суду до стадії підготовчого провадження після його закриття підтверджена Верховним Судом.

Так, у пункті 30 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок:

"Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18".

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи, об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд з метою повного й всебічного з`ясування обставин справи вважає за необхідне повернутися до стадії підготовчого провадження з повторним призначенням підготовчого засідання для забезпечення учасникам справи можливості реалізувати свої процесуальні права та виконати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 119, 177, 182, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Повернутися до розгляду справи на стадію підготовчого провадження.

2. Розгляд справи відкласти.

3. Призначити підготовче засідання на 07.07.2022 о 10:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання № 1-208 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

4. Викликати представників сторін у підготовче засідання.

5. Роз`яснити учасникам справи про необхідність повідомляти суд про причини можливої неявки представників у засідання суду.

Неявка представників сторін у засідання суду має процесуальні наслідки, передбачені ст.ст. 202, 226 ГПК України, серед яких залишення позову без розгляду у разі неявки представника позивача без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

6. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна для отримання на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/ або безпосередньо в суді за заявою повноважного представника сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 14.06.2022 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 20.06.2022.

Суддя І.І. Колісник