ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 913/618/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Кролевець О.А.

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Луганської області

(суддя Косенко Т.В.)

від 11.10.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Геза Т.Д., судді - Терещенко О.І., Тихий П.В.)

від 22.12.2021

у справі за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз"

про стягнення 3 486 470,99 грн,

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2021 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Господарського суду Луганської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 160 269, 44 грн, 3 % річних у розмірі 1 019 192,00 грн за неналежне виконання укладеного сторонами умов договору поставки природного газу № 06/09-290 від 25.02.2009 згідно з графіком, затвердженим ухвалою суду від 22.06.2012 у справі № 10/142 та стягнення інфляційних втрат у розмірі 226 162,94 грн, 3 % річних у розмірі 80 846, 61 грн за неналежне виконання рішення суду від 12.12.2017 у справі № 913/865/17.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 ГПК України, оскільки заявник в порушення вимог пунктів 3, 5 частини 3 статті 162, частин 2, 3 статті 164 ГПК України до позовної заяви не надав детального розрахунку заборгованості з урахуванням здійснених відповідачем оплат на кожну дату зміни суми заборгованості (не зазначено та не обґрунтовано, на яких підставах визначені відповідні суми; не надано доказів на підтвердження здійснених відповідачем оплат, зокрема банківських виписок по рахунку, платіжних доручень та інше).

3. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.10.2011, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2022, позовну заяву та заяву про усунення недоліків повернуто Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

4. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що:

- в заяві про усунення недоліків заявник надав розрахунок суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням здійснених відповідачем оплат на кожну дату зміни суми заборгованості;

- однак на виконання вимог ухвали суду заявник не надав докази на підтвердження здійснених відповідачем оплат, зокрема банківські виписки по рахунку, платіжні доручення та інше;

- клопотання про продовження встановленого ухвалою суду від 20.09.2021 строку на 20 днів для усунення недоліків позовної заяви щодо надання доказів на підтвердження здійснених відповідачем оплат не підлягає задоволенню, оскільки суд встановив максимальний десятиденний строк, передбачений ГПК України, який не може бути продовжений.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу

5. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6. В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що суди порушили норми процесуального права, а саме статей 2, 4, 7, 13, 14, 174, 176, 181, 182, 185 ГПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки позбавили позивача права на захист та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 761/41071/19, від 10.04.2019 у справі № 347/952/17.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

7. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

9. Верховний Суд дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

10. Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

11. Відповідно до норм частин 1 та 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

12. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

13. Частиною 4 статті 174 ГПК України унормовано, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

14. Водночас судами попередніх інстанцій в оспорюваних судових рішеннях в якості підстави для повернення позовної заяви заявнику зазначено, що заявник не надав докази на підтвердження здійснених відповідачем оплат, зокрема банківські виписки по рахунку, платіжні доручення та інше.

15. Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема зазначення доказів, що підтверджують викладені обставини.

16. Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

17. Частиною 1 статті 210 ГПК України унормовано, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

18. Тобто, дослідження доказів відбувається на стадії розгляду справи по суті в судовому засіданні, а не на стадії відкриття провадження у справі.

19. Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

20. Суд звертає увагу на те, що у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

21. Відтак, ненадання позивачем доказів на підтвердження здійснених відповідачем оплат, зокрема банківських виписок по рахунку, платіжних доручень тощо, не є підставою для залишення позовної заяви без руху, а тим більше її повернення позивачу.

22. Враховуючи викладене суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що ненадання позивачем доказів на підтвердження здійснених відповідачем оплат є підставою для залишення позовної заяви без руху, а тим більше її повернення позивачу, отже неправильно застосували статті 162, 164 та 174 ГПК України, що призвело до постановлення незаконних судових рішень судами попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

23. Частиною шостою статті 310 ГПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

24. Згідно пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

25. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що доводи скаржника про порушення норм процесуального права під час прийняття оскаржуваних ухвали та постанови знайшли своє підтвердження, оскільки судами першої та апеляційної інстанції невірно застосовано норми процесуального закону, а тому ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а справу №913/618/21 направити до Господарського суду Луганської області для вирішення, в порядку визначеному законом, питання про відкриття провадження у справі.

Розподіл судових витрат.

26. З огляду на висновок колегії суддів про задоволення касаційної скарги та направлення справи до Господарського суду Луганської області для вирішення, в порядку визначеному законом, питання про відкриття провадження у справі, розподіл судових витрат у відповідності до вимог статті 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 11.10.2021 у справі № 913/618/21 скасувати.

3. Справу № 913/618/21 направити до Господарського суду Луганської області для вирішення, в порядку визначеному законом, питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

О. Кролевець