ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа№ 911/2437/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Кочмарьова Т.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс"

на рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року (повний текст складено 26.01.2022)

у справі №911/2437/21 ( суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудмеханік"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс"

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 30/04 від 30.04.2021, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудмеханік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 30/04 від 30.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, зазначає, що між ним та відповідачем укладено Договір надання послуг, за яким позивачем надано відповідачу послуг з перевезення вантажів на загальну суму 540586,60 грн, водночас відповідачем не оплачено надані послуги, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вказаної суми.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудмеханік" 365751 грн 56 коп. боргу та 5486 грн 27 коп. витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що свідченням про належне виконання своїх зобов`язань за Договором є наявні в матеріалах справи акти надання послуг, а саме: Акт надання послуг №123 від 24.05.2021 на суму 257 063,16 грн та Акт надання послуг №124 від 31.05.2021 на суму 108 688,40 грн.

Щодо актів надання послуг №136 від 16.06.2021 на суму 159 693,92 грн та №138 від 17.06.2021 на суму 15141,12 грн суд першої інстанції вказав, що зазначені акти засвідчені підписом та скріплені печаткою лише з боку виконавця, а отже не є такими, що схвалені сторонами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року у справі №911/2437/21 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення боргу.

За доводами апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги позицію Верховного Суду та безпідставно прийшов до висновку, що відсутність ТТН не може бути розцінена судом як підстава невиконання позивачем послуг за договором. Апелянт зазначає, що позивач не надав ТТН, не довів належними доказами, що саме в період травень-червень 2021 автомобілі позивача пройшли відстань у кілометрах, та перевезли вантаж вагою, показники яких зазначені в актах наданих послуг.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/2437/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду на 14.06.2022.

Явка представників сторін

У судове засідання 14.06.2022 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на електронну пошту сторін, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з пошти та списком розсилки поштової кореспонденції.

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022, від 17.05.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача у судовому засіданні 14.06.2022.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбудмеханік" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" (відповідач, замовник) укладено Договір надання послуг №30/04 (далі - Договір), за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати за плату послуги автомобільною технікою, а замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги. Послуги надаються на об`єкті: Броварський район, м. Бровари, вул. Незалежності, 33 (надалі - об`єкт). (п. 1.1. Договору).

Послуги надаються замовнику на підставі Специфікації. Детальна інформація щодо послуг а саме: вид і кількість техніки зазначаються у специфікації; порядок обсяги строки початку й закінчення, надання і отримання послуг, необхідної для надання послуг, розмір їх оплати які надаються за цим Договором, обговорюються в кожному конкретному випадку і зазначаються в актах надання послуг (п. 1.2., .1.3. Договору).

Відповідно до п. 3.1. - 3.5 Договору вартість послуг визначається сторонами відповідно до тарифів на послуги та вказується у актах прийому-передачі наданих послуг. Підписання акту приймання-передачі наданих послуг представником заявника є підтвердженням відсутності претензій з його боку. Оплата замовником виконаних робіт проводиться за фактично надані послуги.

Акт надання послуг складається виконавцем. Виконавець направляє підписаний зі свого боку акт надання послуг замовнику, і в разі відсутності заперечень замовника протягом п`яти днів з моменту отримання акту вважається, що замовник прийняв виконання зобов`язань за цим договором від виконавця. Замовник зобов`язаний підписати акт і передати його виконавцю у зазначений термін. Для цілей цього Договору до отримання документів Замовником також прирівнюється відмітка поштового відділення про відправлення документів за адресою, зазначеною в цьому Договорі.

У разі якщо замовник не повернув другий примірник Акту надання послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання, та не надав заперечення проти акту надання послуг, вважається що в нього відсутні заперечення. Замовник робить відповідну позначку про це в акті надання послуг, які вважаються в такому випадку повністю прийнятими замовником та підлягають оплаті.

Також пунктами 6.1. - 6.3., Договору сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору та закінчується 31.12.2021 року. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яку мало місце під час дії цього Договору.

Специфікацією №1 до Договору про надання послуг №30/04 від 30.04.2021 сторони, зокрема, погодили перелік техніки: Вантажний силовий тягач Volvo FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 1 шт; Напівпричип-самоскид OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 1шт; Вантажний силовий тягач Volvo FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_3 - 1 шт; Напівпричип-самоскид OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_4 - 1шт; Вантажний силовий тягач Volvo FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_5 - 1 шт; Напівпричип-самоскид OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_6 - 1шт; Вантажний силовий тягач Volvo FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_7 - 1 шт; Напівпричип-самоскид OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_8 - 1шт; Вантажний силовий тягач Volvo FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_9 - 1 шт; Напівпричип-самоскид OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_10 - 1шт. Перебазування на об`єкт здійснюється за рахунок замовника. Вартість перебазування однієї одиниці техніки на об`єкт складає 7000,00 в т.ч. ПДВ.

Вартість послуг по роботі техніки становить: відстань до 5 км - 780,00 грн за один рейс, в т.ч. ПДВ; відстань від 6 до 10 км - 950,00 грн за один рейс в т.ч. ПДВ; відстань від 11 до 16 км - 60,00 грн за 1 км рейс в т.ч. ПДВ; від 17 до 50 км - 1 грн 60 коп. за т/км грн в т.ч. ПДВ; від 50 до 100 км - 2,0 грн 00 коп. за т/км грн в т.ч. ПДВ. Замовник сплачує попередню оплату 140400,00 в т.ч. ПДВ - 20%. Надалі оплата здійснюється з відстроченням платежу протягом 3 календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг. (п. 2, 3, 4 Специфікації №1). Акти складаються та підписуються сторонами один раз на тиждень в робочі дні.

Також сторонами укладено Специфікацію №2, Специфікацію №3, Специфікацію №4, які за своїм змістом аналогічні Специфікації №1 окрім, кількості та видів наданої техніки.

В матеріалах справи наявні підписані обома сторонами Акти надання послуг: №123 від 24.05.2021 на суму 257 063,16 грн та №124 від 31.05.2021 на суму 108 688,40 грн, а також Акт надання послуг №136 від 16.06.2021 на суму 159693,92 грн та Акт надання послуг №138 від 17.06.2021 на суму 15141,12 грн підписані лише виконавцем.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 540 586,60 грн. заборгованості.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, що кореспондується з вимогами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України , загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п. 3.1. - 3.4 Договору вартість послуг визначається сторонами відповідно до тарифів на послуги та вказується у актах прийому-передачі наданих послуг.

Підписання акту приймання-передачі наданих послуг представником заявника є підтвердженням відсутності претензій з його боку. Оплата замовником виконаних робіт проводиться за фактично надані послуги.

В специфікаціях сторони погодили, що оплата здійснюється з відстроченням платежу протягом 3 календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні товарно-транспортні накладні, які б підтверджували факт надання позивачем послуг з перевезення.

Стосовно даного твердження колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно, відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 р. N 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 р. за N 128/2568 (далі - Правила) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

В той же час, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 06.08.2021 у справі № 640/18984/18 неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій.

В постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 810/3713/16, яку за твердженням апелянта не було враховано судом першої інстанції, викладено аналогічний висновок, а саме, що відсутність ТТН не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами підписані та скріплені печатками підприємств акти надання послуг, а саме: Акт надання послуг №123 від 24.05.2021 на суму 257063,16 грн та Акт надання послуг №124 від 31.05.2021 на суму 108688,40 грн., складання яких передбачено умовами договору та які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи акти надання послуг №123 від 24.05.2021 на суму 257 063,16 грн та №124 від 31.05.2021 на суму 108 688,40 грн. дають можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції (позивача та відповідача), та можливості встановити обсяг господарської операції.

Твердження апелянта, що дані акти підписані шляхом проставлення факсиміле колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач не надав суду доказів, які би свідчили про те, що факсиміле підпису директора ТОВ «Гіотранс» було використане не директором відповідача Нікуліним А.М. чи відповідальною особою відповідача, а іншою невідомою особою. Відповідачем не подано суду доказів, з яких би вбачалося вчинення ним дій щодо встановлення осіб, якими могло бути виготовлено факсиміле підпису директора відповідача та в подальшому використано його без відома відповідача, і, як наслідок, притягнення таких осіб до відповідальності.

Крім того, підпис особи, який міститься на актах від імені відповідача скріплена печаткою.

Відповідно до пунктів 1, 5, 9, 10 розділу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.

На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності).

Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи.

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа (вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.12.2018 у справі № 915/878/16).

Особи, які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства, призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Акти надання послуг №123 від 24.05.2021 на суму 257063,16 грн та №124 від 31.05.2021 містять відтиск печатки відповідача, що є засвідченням легітимності підпису перед третіми особами.

Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначених штампів, їх підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що додані до матеріалів справи акти надання послуг №123 від 24.05.2021 на суму 257063,16 грн та №124 від 31.05.2021 є неналежними доказами на підтвердження факту надання позивачем послуг з перевезення товару.

Відсутність в матеріалах справи змінних рапортів відпрацьованого технікою часу відповідно до п. 2.1. договору не спростовує факту надання позивачем послуг на загальну суму 365751,56 грн, оскільки в актах №123 від 24.05.2021 та №124 від 31.05.2021, які, як було встановлено вище, погоджені сторонами, зазначено кількість та якість наданих послуг з перевезення.

Крім того, факт перевезення вантажу відповідачем не заперечується.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

А тому, оскільки відповідач у встановлений договором строк обов`язку щодо оплати за отримані послуги по перевезенню вантажів у повному обсязі не виконав, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог у розмірі 365 751,56 грн.

В решті позовних вимог про стягнення заборгованості за актами №136 від 16.06.2021 на суму 159693,92 грн та №138 від 17.06.2021 на суму 15141,12 грн. судове рішення у даній справі, з огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянтом не оскаржується.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року у справі № 911/2437/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіотранс" на рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року у справі № 911/2437/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року у справі № 911/2437/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 28.12.2021 року у справі № 911/2437/21.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

5. Матеріали справи № 911/2437/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.06.2022

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко