ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 року м. Дніпро Справа № 904/7011/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Золотарьова Я.С.) від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20 зупинено провадження у справі № 904/7011/20 за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1125/20 законної сили.

Не погодившись з даною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, в обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- судом першої інстанції не враховано, що АТ «НЗФ» здійснювало у 2020 році оплату послуг з розподілу природного газу на користь АТ «Дніпропетровськгаз» за існуючими тарифами, встановленими як постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018, так і від 24.06.2020 № 1156, які на час розгляду справи є чинними;

- скасування судом постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 не встановлює жодних преюдиціальних обставин для правильного розгляду справи № 904/7011/20;

- за відсутності підстав позову та відсутності обставин об`єктивної неможливості розгляду даної справи, результати розгляду адміністративним судом справ № 640/1125/20 та № 640/31995/20 не впливають на результат її розгляду;

- місцевим господарським судом допущене порушення норм ст. 227 та пунктів 2, 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України, що призвело до порушення принципу господарського судочинства та невиправданого зупинення провадження у справі, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи № 904/7011/20 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.05.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 13.06.2022р.

У судовому засіданні представники апелянта доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу та просили її задовольнити.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на те, що оскільки підставою для подання позову є неправомірне застосування відповідачем тарифу на розподіл природного газу, встановленого постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 (у т.ч. з урахуванням внесених змін постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156), то вирішення і встановлені обставини Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/1125/20 матимуть істотне та преюдиціальне значення для розгляду даної справи, у т.ч. щодо встановлення правомірного або неправомірного виконання договору з боку відповідача.

Питання ж визнання постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 протиправною та нечинною не є юрисдикцією господарських судів, і на цей час є предметом розгляду в адміністративній справі № 640/1125/20, тобто господарський суд позбавлений права надати їй оцінку в межах розгляду даної справи, а задоволення позову в адміністративній справі № 640/1125/20 та визнання постанови НКРЕКП № 3018 нечинною унеможливить її застосування до спірних правовідносин у цій господарській справі.

Отже, на думку позивача, наявність судового провадження про визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 прямо свідчить про неможливість розгляду справи № 904/7011/20 до остаточного вирішення питання правомірності цієї постанови.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційного суду дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство" Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить суд: зобов`язати відповідача при визначенні вартості наданих позивачу послуг з розподілу природного газу в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420056EGBP016, застосувати тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425, а саме: 580,60 грн 1000 куб.м. (без урахування ПДВ), за фізичний обсяг розподілу природного газу, з зазначенням відповідачем цього тарифу у первинних документах, складених на підтвердження виконання договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420056EGBP016.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач при здійсненні розрахунку вартості розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 використовує тариф, встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2020 № 3018 та постановою НКРЕКП № 1156 від 24.06.2020, що на його думку є невірним та спричинило здійснення позивачем переплати, оскільки відповідач повинен використовувати тариф, встановлений постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 відкрито провадження у справі № 904/7011/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.01.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про зупинення провадження у справі до прийняття Верховним Судом рішення у справі № 640/1125/20; задоволено клопотання Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/31995/20; зупинено провадження у справі № 904/7011/20 до набрання рішенням у справі № 640/31995/20 законної сили.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2021 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 у справі № 904/5998/20 залишено без змін.

Відповідач 30.12.2021 подав до суду клопотання про поновлення провадження у справі, в якому зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі від 30.11.2021 № 640/31995/20 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2021 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпроптеровської області від 10.01.2022 провадження у справі № 904/7011/20 поновлено. Призначено підготовче засідання на 01.02.2022.

Від позивача 31.01.2022 надійшла заява про зупинення провадження у справі, в якій він просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням адміністративного суду у справі № 640/1125/20, посилаючись на те, що Постанова НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі № 640/1125/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 640/1125/20, визнана протиправною та скасована. В той же час, в подальшому постановою від 23.12.2021 у справі № 640/1125/20 Верховний Суд касаційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задовольнив частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 скасував, а справу направив на новий розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва. Таким чином, на сьогоднішній час у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа № 640/1125/20, предметом розгляду якої є правомірність прийняття постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20 зупинено провадження у справі № 904/7011/20 за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1125/20 законної сили.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 23.02.2022 року, яка і є предметом апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із об`єктивних підстав.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Предметом позову у справі № 640/1125/20, що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва, є визнання протиправними дій та скасування постанови № 3018 від 24.12.2019 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз", якою для АТ Дніпропетровськгаз встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу, у наступних розмірах:

- на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 включно 1,04 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ);

- на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно 1,25 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156 внесені зміни у постанову НКРЕКП № 3018 від 24.12.2019 і розмір тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ Дніпропетровськгаз на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно було змінено на 1,14 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ).

До набрання чинності новим тарифом за постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018, тобто до 01.01.2020 АТ Нікопольський завод феросплвів здійснювало оплату послуг з розподілу природного газу на користь відповідача, згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425 (зі змінами та доповненнями) за тарифом, що складав 580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ), тобто за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 у справі № 640/1125/20 за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання протиправними дій та постанови, скасування постанови від 24.12.2019 № 3018 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 №3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз"; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 640/1125/20 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 залишено без змін.

В той же час, в подальшому постановою від 23.12.2021 у справі № 640/1125/20 Верховний Суд касаційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг і Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задовольнив частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 скасував, а справу направив на новий розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відтак, на сьогоднішній час у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа № 640/1125/20, предметом розгляду якої є правомірність прийняття постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи заяву про зміну предмета позову по справі № 640/1125/20 від 09.02.2022, відповідно до якої позивач просить суд визнати вказану постанову НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 протиправною з моменту її прийняття.

Предметом позову у справі № 904/7011/20 є зобов`язання відповідача при визначенні вартості наданих позивачу послуг з розподілу природного газу в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420056EGBP016, застосувати тариф, встановлений постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425.

Свою позицію позивач ґрунтує зокрема на тому, що постанови НКРЕКП № 3018 від 24.12.2019 та № 1156 від 24.06.2020 є незаконними.

Водночас, відповідач ґрунтує свою позицію на тому, що в період з 01.01.2020 сторони у своїх правовідносинах повинні були застосовувати тариф, який встановлювався Постановою НКРЕКП № 3018 від 24.12.2019, а з 01.07.2020 тариф, який встановлювався Постановою НКРЕКП № 1156 від 24.06.2020.

Отже, період застосування тарифу в розмірі 1,04 грн за 1 куб.м за місяць, визначеного постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018, входить до спірного періоду у цій справі, в якій позивач просить застосувати інший тариф, визначений постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, а саме: 580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ), а в залежності від застосування або незастосування тарифу, визначеного постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 сторони повинні будуть здійснити відповідні коригування в розрахунках за розподіл природного газу у спірний період, на що і спрямовано пред`явлення даного позову.

Відтак, визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" має безпосереднє та вирішальне значення для правильного вирішення даної справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень ротиправною та зобов`язання вчинити певні дії тощо.

Відповідно з ч. 2 ст. 7 КАСУ Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, визнання індивідуального акту протиправним (незаконним) та його скасування належить до юрисдикції адміністративного суду, тому відповідні обставини щодо постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 можуть бути встановлені лише під час розгляду адміністративної справи № 640/1125/20 в порядку адміністративного судочинства, а у випадку визнання протиправною та скасування зазначеної постанови це безпосередньо вплине на результат розгляду справи № 904/7011/20.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про неможливість розгляду справи № 904/7011/20 та прийняття в ній законного та обгрунтованого рішення до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 640/1125/20, а доводи апелянта щодо можливості розгляду справи по суті, за наявними у ній доказами, є безпідставними.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про умисне ігнорування місцевим господарським судом обставин того, що нарахування та розрахунки між сторонами у 2020 році відбувалися протягом дії постанов НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 та від 24.06.2020 № 1156, оскільки у випадку визнання в судовому порядку вказаних постанов неправомірними з моменту її прийняття, здійснені позивачем з відповідачем розрахунки у 2020 році на виконання вказаних постанов слід буде приводити (здійснювати перерахунок по тарифу) у відповідність постанови НКРЕКП № 425 від 24.03.2016 (яка діяла до прийняття оскаржуваних постанов).

Відхиляє апеляційний суд і доводи апелянта щодо необгрунтованого затягування розгляду справи внаслідок зупинення провадження, адже у даному випадку таке зупинення є обгрунтованим, а відтак збільшення загального строку розгляду справи є цілком розумним.

З цього приводу колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо відсутності порушення прав позивача та безпідставність його позовних вимог стосуються вирішення справи по суті спору та не впливають на обгрунтованість висновків суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі.

Враховуючи усе вищевикладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави, передбачені ст.ст. 277, 280 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20 відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2481,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 136, 137, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2022р. у справі № 904/7011/20 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повна постанова складена та підписана 20.06.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз