ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.06.2022 Справа № 914/4001/21
За заявою: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів,
про: ухвалення додаткового рішення
у справі №914/4001/21
За позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегуро», м.Самбір,
про: стягнення заборгованості 6 350,53 грн.
Суддя І.Б.Козак
при секретарі Г.Гелеш
Представники сторін не з`явилися.
На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегуро» про стягнення заборгованості.
Рішенням суду від 17.05.2022 у цій справі позовні вимоги задоволено повністю.

23.05.2022 позивачем подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на суму 5000,00 грн. Ухвалою суду від 25.05.2022 заяву прийнято до розгляду та судове засідання для розгляду заяви позивача про стягнення судових витрат призначено на 07.06.2022 на 10:45 год.

Позиція позивача.

У судове засідання 07.06.2022 представник позивача (заявника) не з`явився. У заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 07.06.2022 не з`явився, письмового пояснення на заяву позивача не подав.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ст. 244 ГПК України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

· 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

· 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

· 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

· 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Суд звертає увагу на позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19, про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість лише щодо розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

На підтвердження виконання робіт (надання правових послуг) позивач надав копію договору про надання правової допомоги №200220-9 від 20.02.2020, Детальний опис робіт, наданих по справі №914/4001/21, копію Акту наданих послуг від 31.01.2022 на загальну суму 1771000,00 грн, копію Акту наданих послуг від 28.02.2022 на загальну суму 1771000,00 грн, копію Акту наданих послуг від 31.03.2022 на загальну суму 1771000,00 грн, копію Акту наданих послуг від 30.04.2022 на загальну суму 1771000,00 грн. В договорі №200220-9 від 20.02.2020 сторони закріпили щомісячну плату за отримання правової допомоги у розмірі 1771000,00 грн. При цьому суд звертає увагу заявника на те, що подані позивачем Акти наданих юридичних послуг за період січень-квітень 2022 є комплексними, тобто включають в суму поданих до суду актів, серед іншого, і вартість наданих юридичних послуг зокрема по справі №914/4001/21.

Суд звертає увагу сторони позивача на дотримання принципу співмірності у понесенні судових витрат, тож використовуючи свої дискреційні повноваження, перевіривши опис виконаних адвокатом робіт, враховуючи ціну позову, керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про винесення додаткового рішення у справі №914/4001/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сегуро (адреса: , 81400, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Самбір, вул. Промислова, будинок 3) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз (адреса: , 79039. м. Львів, вул. Золота, 42) 3000,00 грн витрат на правову допомогу.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.06.2022.

Суддя Козак І.Б.