ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2022 Справа №914/1047/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Фартушка Т.Б.,

розглянувши матеріали заяви: Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області від 08.06.2022р. вих. №14.55/04-16-2949ВИХ-22 (вх. №1692/22 від 09.06.2022р.)

про: забезпечення позову

у справі №914/1047/22 за позовом: Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, Львівська область, м.Пустомити;

в інтересах держави в особі

Позивача: Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, Львівська область, Львівський район, с.Сокільники;

до Відповідача: Приватного підприємства «Торговий дім «Орбіта», Львівська область, Львівський район, с.Ставчани;

про: усунення перешкод у користуванні шляхом повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності.

Представники Учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області від 25.05.2022р. вих. №14.55/04-06-2573ВИХ-22 (вх. №1158) за позовом до Приватного підприємства «Торговий дім «Орбіта» про усунення перешкод у користуванні шляхом повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності.

Підставами позовних вимог Прокурор зазначає протиправне відчуження Пустомитівською РДА земельної ділянки площею 9,6999га кадастровий №:03:000:0007, на якій заходиться русловий водний об`єкт ставок площею 4,8060га.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.05.2022р. у цій справі судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 21.06.2022р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

09.06.2022р. за вх. №1692/22 від Прокурором до суду подано заяву від 08.06.2022р. вих. №14.55/04-16-2949ВИХ-22 про забезпечення позову, у якій Заявник (Прокурор) просить суд вжити забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, яка належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» (), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236) із забороною будь-яким особам, уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном до прийняття судом рішення про зняття арешту та шляхом заборони Приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» () земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, площею 9,6999 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236), відчужувати, здійснювати її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками.

В обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову Заявник (Прокурор) зазначає, що Пустомитівською окружною прокуратурою Львівської області встановлено, що Пустомитівською районною державною адміністрацією (далі - Пустомитівська РДА) 10.03.2006р. видано розпорядження №143 «Про продаж земельної ділянки ЗАТ «Інтертранс», яким продано у власність ЗАТ «Інтертранс» земельну ділянку пл. 9,6999 га, що розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. На виконання зазначеного розпорядження 16.03.2006р. Пустомитівською РДА та ЗАТ «Інтертранс» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9,6999га, кадастровий номер :03:000:0007 за ціною 2052020грн., який посвідчено приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Леон М.В. (зареєстровано в реєстрі за №568).

Із Звіту про експертну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки від 18.08.2005р., вбачається, що загальна площа ділянки становить 96999,0 м.кв., з якої під лісовим покривом - 9850 м.кв., під водною поверхнею - 48060 м.кв. Згідно матеріалів Кадастрового плану (експлікація угідь) - на земельній ділянці знаходиться озеро площею 4,8060га. Пустомитівським районним відділом земельних ресурсів (лист №675 від 06.12.2020р.) та Пустомитівською РДА (лист №34 від 25.01.2006р.) встановлено обмеження у використанні території в межах прибережної захисної смуги водойми, зокрема з дотриманням ст.ст.60,61 Земельного кодексу України.

З наведеного Заявник (Прокурор) підсумовує про те, що вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007 відчужено з розташованим на ній озером площею 4,8060га, при цьому, згідно паспорта №18 від 26.07.2002 тип даного ставка - русловий.

В доповнення до викладеного Заявник (Прокурор) вказує на те, що в інформації Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну від 14.06.2021 № 09/1134 вказано, що на земельній ділянці площею 9,6999га, кадастровий номер :03:000:0007 знаходиться водний об`єкт. Згідно даних паспорта ставка від 26.07.2002 № 18, водний об`єкт має дзеркало площею 1,7га, є русловим, із джерелом живлення у виді каналу, перебуває в користуванні «Гранд-Резорд» Інтертрансгруп та знаходиться в с.Басівка Пустомитівського району Львівської області. Зазначений водний об`єкт є незамкненою природною водоймою. Поряд з цим, Басейновим управлінням водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну надано інформацію №09/2508 від 23.12.2021 у якій зазначено, що у Львівській області для проведення інвентаризації водних об`єктів розпорядженням ЛОДА від 30.07.2021 №638/0/5-21 створено регіональну комісію, відповідно створено сім районних комісій та комісії в кожному ОТГ. Водний об`єкт, що розташований на приватній земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0007 в с.Басівка Львівського району, комісією ОТГ не проінвентаризований, у зв`язку з обмеженим доступом до нього, та відповідно не включений у зведену відомість водних об`єктів Сокільницької ТГ.

Одночасно, Басейновим управлінням водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну (лист №09/81 від 11.01.2022) надано матеріали інвентаризації водних об`єктів Пустомитівського району, яка проводилась у 2016 році на виконання доручення голови ЛОДА №70/0/6-16 від 08.08.2016, з яких вбачається, що у с.Басівка (Годовицько-Басівська сільська рада) знаходяться землі водного об`єкту, орієнтовною площею 1,7га, наявний паспорт водного об`єкту №18, земельна ділянка під водним об`єктом перебуває у користуванні ТОВ «Інтертрансгруп», технічний стан водного об`єкту - задовільний (п.83 Відомості інвентаризації ставків Пустомитівського району станом на 01.09.2016).

Поряд з цим, прокуратурою отримано з Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру (лист №82 від 08.02.2022) фрагмент ортофотоплану масштабу 1:10000 Х-41-43-Б-6-1, 2009 р. з нанесеною земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0007, з відображенням на ній водного об`єкту.

Також, Заявник (Прокурор) вказує на те, що Національним центром управління та випробувань космічних засобів ( лист №54-4-04.01.02-2022 від 11.01.2022) до прокуратури надано фотосхему «Ретроспектива проведення робіт на водоймі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0007» (знімки з космічних апаратів), з якої вбачається, що станом на 21.08.2019 площа водного дзеркала водойми становить - 4,5га. До 90% (4га) території водойми знаходяться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0007. Також, зазначено, що станом на 10.11.2021 площа водного дзеркала водойми становить 5га, з яких 4,4га території водойми знаходиться в межах вказаної земельної ділянки.

Тобто, згідно доводів Прокурора, з врахуванням наведеного слід зазначити, що на час відчуження вищевказаної земельної ділянки на ній знаходився русловий водний об`єкт, площею 4,8060га, площа якого у 2016 році була зменшена до 1,7га, а станом на кінець 2021 збільшена до 5га.

Також Прокурор звертає увагу суду на те, що в подальшому, 13.07.2010р. ЗАТ «Інтертранс» продано вищевказану земельну з кадастровим номером :03:000:0007 ТОВ «Інтертрансгруп» за ціною 5453100грн. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О. посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №1087). 03.10.2018р. ТОВ «Інтертрансгруп» продано зазначену ділянку ПП «Торговий дім «Орбіта» за ціною 25548600грн. Приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Мойсєєвою О.Я. посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за №2732). На підставі вказаного договору нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43356181 від 04.10.2018 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №28243282 від 03.10.2018р. про право власності ПП «Торговий дім «Орбіта» на земельну ділянку площею 9,6999га, кадастровий номер :03:000:0007. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236.

Водночас, Прокурор зазначає, що згідно зі статтею 3 ВК України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

З наведеного Прокурор наголошує на тому, що, як зазначалося вище, згідно наданої Національним центром управління та випробувань космічних засобів фотосхеми «Ретроспектива проведення робіт на водоймі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0007» (знімки з космічних апаратів), площа водного дзеркала водойми становить - 5га. Отже, прибережні захисні смуги навколо даної водойми - шириною 50 метрів. Поряд з цим, Державною екологічною інспекцією у Львівській області (лист №02-1284 від 15.04.2022) надано до окружної прокуратури - лист ДЕІ у Львівській області до Львівської місцевої прокуратури №3 за №02-5012 від 03.11.2020 у якому вказано про те, що розпорядження голови Пустомитівської РДА №143 від 10.03.2006 щодо продажу земельної ділянки з водним об`єктом (на ділянці є русловий ставок) з кадастровим номером :03:000:0007, прийняте з порушенням ст.ст.58,59,60,61 Земельного кодексу України та ст.ст.6,51 та 85 Водного кодексу України, оскільки передача земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0007 у приватну власність відбулася з порушенням екологічних вимог, в частині передачі земельної ділянки у власність із земель водного фонду.

Поряд з цим Прокурор вказує на те, що водні об`єкти та землі водного фонду є національним багатством держави і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства у водних ресурсах. Усі водні об`єкти та землі водного фонду на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони протікають, та незалежно від права власності на них, становлять єдиний водний фонд та землі водного фонду України і перебувають під охороною держави. Водні об`єкти та землі водного фонду, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Згідно викладених в заяві доводів Прокурора метою пред`явлення позовної заяви є відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та водні ресурси, а також захист такого права шляхом повернення до комунальної власності територіальної громади. Отже, наявні матеріали позовної заяви свідчать проте, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0007 була незаконно отримана у приватну власність та в подальшому неодноразово відчужувалась (13.07.2010р. ЗАТ «Інтертранс» продано ТОВ «Інтертрансгруп», договір зареєстровано в реєстрі за №1087; 03.10.2018р. ТОВ «Інтертрансгруп» продано ПП «Торговий дім «Орбіта», договір зареєстровано в реєстрі за №2732), тому з метою належного виконання рішення суду та ефективного захисту інтересів держави виникає необхідність у забезпеченні вищевказаного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони уповноваженим особам на вчинення реєстраційних дій щодо неї. Відтак, на думку Прокурора, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги спрямовані на забезпечення відновлення права власності держави на земельну ділянку водного фонду. При цьому, вжиті заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті. Застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Також, на думку Прокурора, у разі невжиття у даній справі заходів забезпечення позову це призведе не лише до значного ускладнення, але може і призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Заявлені заходи забезпечення позову є необхідними та безпосередньо пов`язані із предметом розгляду по даній справі.

З наведеного Прокурор підсумовує про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а також заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження даною земельною ділянкою та правами щодо неї, забезпечуватиме адекватність та розумність обраного позивачем заходу забезпечення позову, який створює належні умови для ефективного судового захисту, оскільки в даному випадку накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони уповноваженим особам на вчинення реєстраційних дій щодо неї не порушуватиме принципу адекватності заходу забезпечення позову та не спричинить припинення господарської діяльності Відповідача як суб`єкта господарювання, основним видом економічної діяльності якого, згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є неспеціалізована оптова торгівля (приватне підприємство «Торговий дім «Орбіта», ідентифікаційний код юридичної особи: 38874309).

В підтвердження викладених в Заяві обставин та наведених доводів Заявником (Прокурором) до заяви долучено копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 08.06.2022р.; Виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТзОВ «Торговий дім «Орбіта»; Ретроспективи проведення робіт на водоймі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0007, наданої Національним центром управління та випробувань космічних засобів за №54-4-04.01.02-2022 від 11.01.2022р.

Крім того, Прокурор в заяві вказує, що документи, на які здійснено посилання в заяві про забезпечення, додані до матеріалів позовної заяви у справі №914/1047/22.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Однак положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія ефективності задоволення вимог позивача. Аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018р. у справі №912/1616/18.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. №ЕТ8 №5 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004р. у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст.136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019р. у справі № 904/1417/19.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 15.08.2018р. у справі №922/4587/13, достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена, зокрема у п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття зазначених Позивачем заходів забезпечення позову при розгляді спору про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майно суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права Позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій. Виконання рішення розуміє під собою сукупність дій, які спрямовані на досягнення результатів, що були поставлені Позивачем, а в подальшому, - судом при прийнятті рішення, задля відновлення того чи іншого охоронюваного законом права та/чи інтересу Позивача.

Поряд з цим слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Також суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, суд дійшов висновку, що в Заяві Заявником (Прокурором) не наведено обґрунтування того, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання судового рішення про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном у разі задоволення позовних вимог, а також наявності зв`язку між заходами забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, яка належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» (), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236) із забороною будь-яким особам, уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном до прийняття судом рішення про зняття арешту та заборони приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» () земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, площею 9,6999 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236), відчужувати, здійснювати її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками і предметом позову про усунення перешкод в користуванні майном у разі, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а відтак, відповідності заходів забезпечення, які просить вжити Заявник (Прокурор).

Заявником (Прокурором), з врахуванням визначеного ним предмету позову, не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення, які він просить вжити, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Держави в особі Позивача. Заявником (Прокурором) також не обґрунтовано як саме може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні майном у випадку задоволення позову невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, яка належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» (), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236) із забороною будь-яким особам, уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном до прийняття судом рішення про зняття арешту та заборони приватному підприємству «Торговий дім «Орбіта» () земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0007, площею 9,6999 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236), відчужувати, здійснювати її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками.

Так, Заявник зазначає про ймовірність утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову з огляду на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0007 була незаконно отримана у приватну власність та в подальшому неодноразово відчужувалась (13.07.2010р. ЗАТ «Інтертранс» продано ТОВ «Інтертрансгруп», договір зареєстровано в реєстрі за №1087; 03.10.2018р. ТОВ «Інтертрансгруп» продано ПП «Торговий дім «Орбіта», договір зареєстровано в реєстрі за №2732), тому з метою належного виконання рішення суду та ефективного захисту інтересів держави виникає необхідність у забезпеченні вищевказаного позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони уповноваженим особам на вчинення реєстраційних дій щодо неї.

З врахуванням наведеного суд зазначає, що вказані доводи Заявника (Прокурора) не свідчать про вчинення саме Відповідачем (з 2018 року) дій, спрямованих на відчуження всієї або частини земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні щодо якої є предметом спору у цій справі.

Крім того, Прокурором не наведено доводів, які б свідчили про намір Відповідача вчинити дії, спрямовані на відчуження всієї чи частини земельної ділянки, чи інші дії, які б ускладнювали чи унеможливлювали виконання рішення суду у цій справі.

Наведене свідчить і про необґрунтованість Заявником (Прокурором) припущення, що невжиття у даній справі заходів забезпечення позову призведе не лише до значного ускладнення, але може і призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, а відтак, необґрунтованість доцільності вжиття зазначених Заявником заходів забезпечення позову.

Також Заявником (Прокурором) не наведено переконливих аргументів щодо адекватності обраного виду забезпечення позову до позовних вимог, з якими він звернувся.

Окрім того, Заявником (Прокурором) до заяви про забезпечення позову не подано жодних належних, достатніх та допустимих доказів існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову, зокрема вчинення Відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання рішення у випадку задоволення позову.

Крім того, Заявником (Прокурором) не наведено жодного припущення, в тому числі обґрунтування такого, щодо будь-яких можливих дій Відповідача, спрямованих на утруднення (чи унеможливлення) виконання судового рішення, в тому числі щодо наміру чи вчинення дій, спрямованих на відчуження, зміну характеристик, зменшення вартості майна тощо.

Відтак, Заявником не обґрунтовано існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області від 08.06.2022р. вих. №14.55/04-16-2949ВИХ-22 (вх. №1692/22 від 09.06.2022р.) про забезпечення позову, відтак, вказану заяву слід відхилити, а в забезпеченні позову відмовити.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву Заявника (Прокурора) про вжиття заходів до забезпечення позову суд також відзначає, що заява про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області від 08.06.2022р. вих. №14.55/04-16-2949ВИХ-22 (вх. №1692/22 від 09.06.2022р.) про забезпечення позову відхилити.

2. В забезпеченні позову відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Головуючий суддя Фартушок Т.Б.