ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Справа №909/544/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Марка Р.І.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» б/н від 11.02.2022 (вх. № 01-05/498/22 від 11.02.2022);

та Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» б/н і дати (вх. № 01-05/621/22 від 02.03.2022)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 (повний текст рішення складено 25.01.2022, м. Івано-Франківськ, суддя О.В. Малєєва)

у справі № 909/544/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», м. Івано-Франківськ

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав», с. Солонка Пустомитівського району Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Обслуговуючого кооперативу Житловий комплекс «Родина», с.Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області

про стягнення 153 070,82 грн, з яких заборгованість за спожиту електричну енергію 152 961, 62 грн, 3 % річних 8, 21 грн, інфляційні втрати 12, 85 грн,

та за зустрічним позовом: Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав», с. Солонка Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», м.Івано-Франківськ

до відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу Житловий комплекс «Родина», с.Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області

про визнання договору поруки удаваним та визнання договору постачання електричної енергії недійсним,

за участю представників сторін (за первісним позовом):

від позивача Іванишин В.І. - ордер серії АТ № 1020878 від 01.02.2022;

від відповідача Ніколаєв І.С. - ордер серії АІ № 1234838 від 25.05.2022 (присутній в режимі відеоконференції в Північному апеляційному господарському суді), Міла-Поляков Д.П. - ордер серії ВС № 1129842 від 10.02.2022;

від третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» про стягнення 153 070, 82 грн, з яких заборгованість за спожиту електричну енергію за період з грудня 2020 року до квітня 2021 року - 152 961, 62 грн, 3% річних - 8, 21 грн, інфляційні втрати -12, 85 грн, пеня - 88, 14 грн. (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог, а.с. 54, т. 2).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем, як постачальником, та відповідачем ОК ЖБК «Радислав», як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії № 2901350 шляхом підписання споживачем заяви-приєднання від 14.12.2018. Для забезпечення виконання зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за вказаним договором, між позивачем, як кредитором, та ОК «ЖК «Родина», як поручителем, 27.09.2019 було укладено договір поруки № 2019/1571. ОК ЖК «Родина» поручався за оплату заборгованості на суму 137 162, 57 грн заборгованості за спожиту електроенергію з 01.01.2019 до 31.08.2019, а також за оплату поточного споживання електричної енергії з жовтня 2019 року до жовтня 2020 року. Позивач, вказує, що поручитель виконав свої зобов`язання повністю, проте ОК ЖБК «Радислав» не сплатив заборгованість за період споживання електричної енергії з грудня 2020 року до квітня 2021 року включно на суму 152 961, 62 грн.

ОК ЖБК «Радислав» подало до суду першої інстанції зустрічну позовну заяву до ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОК ЖК «Родина» про визнання договору поруки удаваним та визнання договору постачання електричної енергії недійсним.

ОК ЖБК «Радислав» стверджує, що сторони за договором поруки (відповідачі за зустрічним позовам) фактично приховали укладення договору постачання електроенергії, а ОК ЖК «Родина» використовує належні ОК ЖБК «Радислав» електричні мережі без його згоди та оплати компенсації за їх використання та без укладання обов`язкового трьохстороннього договору про спільне використання мереж. Вказує на пп. 1 п. 5.3.1. ст. 5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, за яким виключено право постачальника універсальних послуг, до яких віднесено ТОВ «Прикарпатенерготрейд», на всі види забезпечення виконання зобов`язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електроенергії у формі і видах, передбачених законом. Вважає, що договір поруки є удаваним. Зазначає, що попри наявну прострочену заборгованість за спожиту електроенергію та істотне відхилення від графіку розтермінування платежів позивач (за первісним позовом) не здійснював заходів щодо припинення постачання електроенергії, що вказує на наявність домовленостей з третьою особою.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Обслуговуючого кооперативу Житловий комплекс «Родина» про стягнення 153 070, 82 грн, з яких заборгованість за спожиту електричну енергію - 152 961, 62 грн, 3% річних - 8, 21 грн, інфляційні втрати - 12, 85 грн. Відмовлено в зустрічному позові Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» та Обслуговуючого кооперативу Житловий комплекс «Родина» про визнання договору поруки удаваним та визнання договору постачання електричної енергії недійсним.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що встановлені обставини справи свідчать, що визначений позивачем обсяг споживання електроенергії в січні 2019 року істотно відрізняється від звичайного рівня споживання і що цей обсяг визначено з урахуванням розбіжностей в обсязі споживання електроенергії за попередні періоди, коли позивач не був постачальником. Суд першої інстанції зазначив, що ОК ЖБК «Радислав» не довів, що оспорюваний правочин призводить до порушення його прав чи інтересів, у зв`язку з чим відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме, скаржник стверджує, що з 01.01.2019 функції оператора комерційного обліку покладено на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме АТ «Прикарпаттяобленерго». За період з січня 2019 по квітень 2021 позивачем від АТ «Прикарпаттяобленерго», як оператора системи розподілу та оператора комерційного обліку, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії ОК ЖБК «Радислав», на підставі яких виставлялися споживачу рахунки для оплати спожитої електроенергії.

Апелянт стверджує, що ОК ЖБК «Радислав» в порушення договірних зобов`язань не проводилися своєчасно та в повній мірі розрахунки за спожиту електроенергію. Проте, жодних заяв до ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» від ОК ЖБК «Радислав» щодо правильності показників розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати рахунку за електричну енергію за січень 2019 чи інший розрахунковий період не поступало. Навпаки актами звірки взаєморозрахунків між ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОК ЖБК «Радислав» від 01.02.2020 та від 01.03.2020, які підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств, засвідчено правильність розрахунків та визначено суму заборгованості, яка відповідає розрахункам заборгованості наявним в матеріалах справи.

Окрім того, апелянт зазначає, що необґрунтованим є висновок суду про те, що актами звірки не підтверджується визнання заборгованості, оскільки в них зазначена загальна сума і не міститься розшифровка нарахувань і платежів по місяцях, адже, відсутні такі вимоги законодавства щодо акту звірки.

ОК ЖБК «Радислав» подав до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 29.03.2022, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду щодо відмови у первісному позові не спростовує.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОК ЖБК «Радислав» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції проігнорував усі доводи позивача та послався лише на правовий висновок, викладений у постанові ОП КГС ВС від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17, про те, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторони за договором поруки (відповідачі за зустрічним позовом) приховали укладення фактично договору постачання електроенергії ОК «ЖК «Родина». ОК «ЖК «Родина» використовує належні ОК ЖБК «Радислав» електричні мережі без його згоди та оплати компенсації за їх використання та без укладання обов`язкового трьохстороннього договору про спільне використання мереж.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» подало відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у зустрічному позові залишити без змін, а апеляційну скаргу ОК ЖБК «Радислав»- без задоволення. На думку ТзОВ «Прикарпатенерготрейд» апеляційна скарга ОК ЖБК «Радислав» є необґрунтованою та висновків суду першої інстанції, щодо відмови у зустрічному позові, не спростовує.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Прикарпатенерготрейд», як постачальником, та ОК ЖБК «Радислав», як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах типового договору. Типові умови договору такі (а.с. 8- 12 т. 1). Цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору (п. 1.1.).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року N 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2.).

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1.).

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні (п. 3.4.).

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору (п. 5.1.).

Ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором (п. 5.3.).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8.).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені комерційною пропозицією. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.10.).

Якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів) (п. 5.11.).

Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію та інших рахунків споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії (п. 5.13.).

Споживач має право, зокрема, отримувати електричну енергію на умовах, визначених у цьому договорі (п. 6.1).

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (пп. 1 п. 6.2).

Постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору (пп. 1 п. 7.1).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1.).

Дія цього договору припиняється, зокрема, у разі зміни постачальника електричної енергії (п. 13.6.).

ОК ЖБК «Радислав» приєднався до умов договору шляхом підписання заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг (додаток №1 до договору про постачання електричної енергії №2901350) (а.с. 14 т. 1).

За умовами заяви-приєднання початок постачання з 01.01.2019.

Найменування споживача: Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив «Радислав».

Назва об`єкта: малоповерховий житловий комплекс. Адреса об`єкта: ур. Чобіт, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423.

Додатком №2 до договору про постачання електричної енергії №2901350 є комерційна пропозиція (а.с. 15 т. 1)., яка передбачає такі умови.

Розрахунковий період - календарний місяць (розрахунковим періодом вважається період, який починається з 01 числа поточного місяця та триває до 31 числа (включно) (п. 2.).

Спосіб оплати: оплата за фактично спожиту електроенергію відповідно до даних комерційного обліку (п. 3.).

Термін надання остаточного рахунка за спожиту електроенергію електропостачальником - протягом 3 робочих днів з моменту отримання інформації про обсяги споживання згідно з даними комерційного обліку (п. 5).

Термін оплати рахунків - 5 робочих днів від дати отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (п. 6).

Здійснення розрахунків за електричну енергію - система онлайн-розрахунків «Персональний кабінет» на вебсайті постачальника (п. 7).

За порушення термінів оплати за спожиту електроенергію, визначених відповідним договором, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3 % річних та інфляційні збитки (п. 8.).

Термін дії договору: 31.12.2019 (п. 11).

За вказаним договором здійснюється електропостачання до малоповерхового житлового комплексу «Західний» в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області.

ОК ЖБК «Радислав» був замовником вказаного будівництва, що відображено в декларації про готовність об`єкта до споживання від 10.06.2013 № ІФ 86 (а.с. 115- 117 т. 1). А тому з ним, як з обслуговуючим кооперативом, був укладений договір про постачання електричної енергії №2901350. Проте безпосередніми споживачами є співвласники малоповерхового житлового комплексу «Західний», за рахунок яких і здійснюється така оплата.

Суд першої інстанції встановив, що внаслідок існування заборгованості за договором №2901350 мали місце факти припинення електропостачання до МПЖК «Західний», і співвласники створили ОК «ЖК «Родина» з метою передання йому всіх функцій управителя домоволодіннями.

З метою недопущення заборгованості за спожиту електроенергію між ОК ЖК «Родина», як поручителем, та ТОВ «Прикарпатенерготрейд», як кредитором, підписано договір поруки від 27.09.2019 №2019/1571 (а.с. 118, т. 1). У відповідності до даного договору поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за часткове виконання зобов`язань за договором про постачання електричною енергією, що був укладений між кредитором та боржником - Обслуговуючим кооперативом житлово-будівельним кооперативом «Радислав» (п. 1.1.).

Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань згідно договору про постачання електроенергією №2901350 від 01.01.2019, далі основний договір, а саме:

оплату заборгованості за спожиту електроенергію на суму 137 162, 57 грн згідно виставленого рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ «Прикарпатенерготрейд» НОМЕР_1 в обласному управлінні AT "Ощадбанк". Період сплати заборгованості - вересень 2019 - серпень 2021, відповідно поручитель зобов`язується сплатити суми: вересень 2019 - 5 717, 57 грн, жовтень 2019 - 5 715 грн, листопад 2019 - 5 715 грн, грудень 2019 - 5 715 грн, січень 2020 - 5 715 грн, лютий 2020 - 5 715 грн, березень 2020 - 5 715 грн, квітень 2020 - 5 715 грн, травень 2020 - 5 715 грн, червень 2020 - 5 715 грн, липень 2020 - 5 715 грн, серпень 2020 - 5 715 грн, вересень 2020 - 5 715 грн, жовтень 2020 - 5 715 грн, листопад 2020 - 5 715 грн, грудень 2020 - 5 715 грн, січень 2021 - 5 715 грн, лютий 2021 - 5 715 грн, березень 2021 - 5 715 грн, квітень 2021 - 5 715 грн, травень 2021 - 5 715 грн, червень 2021 - 5 715 грн, липень 2021 - 5 715 грн, серпень 2021 - 5 715 грн.

оплату поточного споживання електроенергії з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року згідно виставленого рахунку на розподільчий рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "Прикарпатенерготрейд" НОМЕР_1 в обласному управлінні ПАТ «Ощадбанк» (п. 2.1.).

Поручитель гарантує виконання забезпеченого даним договором зобов`язання згідно п. 2.1. в термін, передбачений основним договором (п. 2.2.).

Термін дії даного договору встановлюється до повного виконання поручителем свого зобов`язання (п. 5.1.).

Учасники справи визнають той факт, що ОК «ЖК «Родина» свої зобов`язання за цим договором поруки виконало.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ст. 173, 174 ГК України господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають, зокрема, на підставі господарського договору.

Одним із видів господарських договорів є договір енергопостачання. За змістом ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії» (ч. 1 ст. 275 ГК України).

Враховуючи приписи ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОК ЖБК «Радислав» укладено договір постачання електричної енергії, умови якого складаються з типового договору, заяви-приєднання, комерційної пропозиції.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, згідно договору за період з грудня 2020 року до квітня 2021 року - 152 961, 62 грн, 3% річних - 8, 21 грн, інфляційні втрати -12, 85 грн, пеня - 88, 14 грн.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як визначено в ч. 7 ст. 276 ГК України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну (п. 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Умовами договору (додаток №2) передбачено оплату за фактично спожиту електроенергію відповідно до даних комерційного обліку (п. 3). Термін надання остаточного рахунку за спожиту електроенергію електропостачальником протягом 3 робочих днів з моменту отримання інформації про обсяги споживання, згідно з даними комерційного обліку.

В ч. 3 ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку.

Так, судом встановлено, що згідно договору про постачання електричної енергії ТОВ «Прикарпатенерготрейд» почало постачати електроенергію ОК ЖБК «Радислав» - 01.01.2019. Попередній постачальник електроенергії - АТ «Прикарпаттяобленерго».

ТОВ «Прикарпатенерготрейд» за споживання електроенергії по договору у січні 2019 року оформив рахунок за електроенергію від 31.01.2019 №2901350/1 (а.с. 8 т. 2). В цьому рахунку зазначено загальний обсяг спожитої електроенергії - 113 550 кВт*год, тариф - 1,4 грн/кВт*год, сума 190 764,00 грн. З урахуванням оплати в поточному періоді 9 301,00 грн. визначено суму до оплати - 181 463,00 грн. Ці нарахування проведені ТОВ «Прикарпатенерготрейд» без перевірки показників лічильників і без встановлення їх показів, зокрема, на початок дії вказаного договору (01.01.2019). Враховано показники приладів обліку, які внесені ОК ЖБК «Радислав» самостійно через персональний кабінет. Ці обставини підтверджуються листом ТОВ «Прикарпатенерготрейд» від 06.08.2021 №2713 (а.с.5 т. 2).

Судом встановлено, що ТОВ «Прикарпатенерготрейд» не доведено обсяг фактично спожитої відповідачем електроенергії в січні 2019 року, оскільки відсутні достовірні дані приладів обліку споживання електричної енергії. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено обов`язки споживача, визначено, що він зобов`язаний надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії. До обов`язків споживача не віднесено зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

З даних довідки філії «Центральна» АТ «Прикарпаттяобленерго» (попередній постачальник електроенергії) про покази та обсяги нарахувань споживачу ЖБК «Радислав» за період з січня 2017 до грудня 2019 (а.с. 14 т. 2) слідує, що обсяг споживання у січні 2019 року відрізняється від обсягу споживання у інших місяцях. А саме у січні 2019 року - 113 550 кВт*год; в той час, як максимальне споживання у лютому 2017 року - 21 048 кВт*год, у грудні 2019 року - 19 500 кВт*год.

В листі філії «Центральна» АТ «Прикарпаттяобленерго» від 22.02.2019 № 024/392 (а.с. 32 т. 2) вказано на існування розбіжностей, які спричинені недостовірністю звітних даних по споживанню, які подавались відповідальною особою, до фактичного обсягу. За період до січня 2019 року такі розбіжності сумарно становили 81 900 кВт*год.

Крім цього судом встановлено, що в наступні періоди нарахування за спожиту електроенергію становили:

2019 рік - за лютий - 32 961,60 грн, за березень - 30 234,96 грн, за квітень 26 061,84 грн, за травень - 21 268,80 грн, за червень - 18 547,20 грн, за липень - 14 666,40 грн, за серпень - 13 104, 00 грн, за вересень - 13 708, 80 грн, за жовтень - 20 008, 60 грн, за листопад - 28 324, 80 грн, за грудень - 32 760, 00 грн;

2020 рік - за січень - 37 396,80 грн, за лютий - 31 147,20 грн, за березень - 34 272,00 грн, за квітень - 20 260,80 грн, за травень - 21 772,80 грн, за червень - 15 689,52 грн, за липень - 15 558,48 грн, за серпень - 15 674,40 грн, за вересень - 17 186,40 грн, за жовтень - 22 982,40 грн, за листопад - 31 802,40 грн, за грудень - 42 940,80 грн;

2021 рік - за січень - 40 068,00 грн, за лютий - 43 192,80 грн, за березень - 38 707,20 грн, за квітень - 29 131,20 грн (розрахунки заборгованості - а.с. 20 - 22 т. 1, (а.с. 60- 62, т. 2). Ці нарахування учасники справи визнають.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що визначений позивачем обсяг споживання електроенергії в січні 2019 року істотно відрізняється від звичайного рівня споживання і що цей обсяг визначено з урахуванням розбіжностей в обсязі споживання електроенергії за попередні періоди, коли позивач не був постачальником. Водночас, позовні вимоги не ґрунтуються на праві вимоги до відповідача, які передані позивачу від інших осіб.

Таким чином позивач не довів фактичний обсяг спожитої відповідачем електроенергії в січні 2019 року і обґрунтованість здійснених нарахувань за цей період на суму 190 764 грн. Ця сума перевищує визначену позивачем заборгованість в розмірі 152 961, 62 грн., стягнення якої є предметом позову.

Позивач за первісним позовом стверджує, що ОК ЖБК «Радислав» визнавав спірну заборгованість, що підтверджується актами звірки взаєморозрахунків.

Однак, акти звірки взаємних розрахунків, на які посилається позивач, не можуть бути доказами надання електричної енергії, оскільки не є документами, які підтверджують здійснення господарської операції в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та навіть не містить посилань на такі документи.

Водночас, суд звертає увагу на те, що Акт звірки розрахунків станом на 01.02.2020 (а.с. 58 т.2) містить суперечливу інформацію. В даному документі про проведення звірки розрахунків станом на 01.02.2020 визначено сальдо на 04.03.2020, зокрема за активну електроенергію - 155 886,39 грн. А в акті звірки розрахунків станом на 01.03.2020 (а.с. 59 т. 2) визначено заборгованість за активну електроенергію - 151 318,59 грн. В цих актах зазначена тільки загальна сума і не міститься розшифровка нарахувань і платежів по місяцях. Також не вказано, яка саме посадова особа підписала ці акти від споживача.

Відповідач за первісним позовом стверджує, що він розрахувався перед позивачем за електричну енергію, згідно договору за період з грудня 2020 року до квітня 2021 року. Доказів того, що в платіжних документах відповідач чітко вказував період, за який здійснюється оплата, в тому числі за січень 2019 року, не подано.

Відповідно недоведеними є твердження позивача за первісним позовом є те, що відповідач сплатив заборгованість за січень 2019 року, а заявлена до стягнення сума виникла внаслідок невиконання зобов`язань по оплаті за спожиту електроенергію з грудня 2020 року до квітня 2021 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по договору за період з грудня 2020 року до квітня 2021 року, є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Оскільки підстави для стягнення спірної заборгованості відсутні, то належить вважати, що відповідач не допустив прострочення виконання грошового зобов`язання , тому відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат, відсотків річних та пені.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне.

Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати договір поруки удаваним та визнати договір постачання електричної енергії недійсним, який фактично укладений між ТзОВ «Прикарпаттяенерготрейд» та ОБ ЖК «Родина».

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Приписи ч. 1 статті 235 ЦК України встановлюють, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (ч. 2 ст. 235 ЦК України).

Позивач за зустрічним позовом вважає, що оспорюваний договір поруки укладений з метою приховати іншій договір, а саме договір про постачання електричної енергії, який, на його думку, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. Завданням господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів особи (ч. 2 ст. 2 ГПК України). Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені. Вимога про визнання недійсним правочину покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем, і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

За приписами ч. 1 з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи зі змісту ст. 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Тому, крім учасників правочину (сторін за договором), позивачем у справі може бути будь-яка особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

У постанові КГС ВС від 11.02.2020 у справі №922/1159/19 сформульовано правовий висновок про те, що самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці останні не доведуть, що цими діями порушуються їхні права.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав або інтересів, а саме має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено (постанова ОП КГС ВС від 16.10.2020 у справі №910/12787/17).

Суд вважає, що ОК ЖБК «Радислав» не довів порушення його цивільних прав чи інтересів внаслідок укладення оспорюваного договору та можливість їх відновлення у разі визнання оспорюваного правочину недійсним.

Посилання позивача на те, що за приписами ч. 2 ст. 557 ЦК України до ОК ЖК «Родина» перейшли права кредитора і він може пред`явити відповідну вимогу до ОК ЖБК «Радислав», судом оцінюються критично. Адже, ОК «ЖК «Родина», створений співвласниками малоповерхового житлового комплексу «Західний», який мав зобов`язання перед ОК ЖБК «Радислав» вносити плату за спожиту електроенергію, а останній сплачувати ТОВ «Прикарпатенерготрейд» за договором про постачання електричної енергії №2901350. У разі пред`явлення ОК «ЖК «Родина» до ОК ЖБК «Радислав» вимог про повернення сплачених ТОВ «Прикарпатенерготрейд» сум за договором поруки, позивач за зустрічним позовом не позбавлений можливості врахувати необхідність здійснення в його користь відповідних оплат співвласників МПЖК «Західний». Ці вимоги є зустрічними і не призводять до порушення майнових прав ОК ЖБК «Радислав» чи завдання йому збитків.

Необґрунтованими є твердження позивача за зустрічним позовом про те, що укладення договору поруки обумовило невизначеність у правовідносинах сторін і ускладнило ОК ЖБК «Радислав» здійснення відповідних розрахунків. Адже, ОК ЖБК «Радислав» незалежно від оспорюваного договору, має право здійснювати відповідні нарахування і враховувати проведені ОК «ЖК «Родина» оплати за договором поруки у виконання таких зобов`язань.

За таких обставин ОК ЖБК «Радислав» не довів, що оспорюваний правочин призводить до порушення його прав чи інтересів.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зустрічні позовні вимоги на підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в задоволенні первісного і зустрічного позову, суд першої інстанції правильно визначив, що судовий збір за первісним позовом покладається на ТОВ «Прикарпатенерготрейд», за зустрічним позовом - на ОК ЖБК «Радислав».

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації, який ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

З вищезазначеного вбачається, що належними та допустимими письмовими доказами у справі є, зокрема, копії документів, які виготовлені з оригіналів документів та засвідчені належним чином.

ТОВ «Прикарпатенерготрейд» подало до суду першої інстанції заяву про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 15 500,00 грн. На підтвердження цих витрат подало копію договору про надання професійної правничої допомоги №2020/2012 від 31.12.2020 та копію акт приймання-передачі послуг від 27.10.2021, копію платіжного доручення № від 27.10.2021. Зазначені копії документів не засвідчені.

Копія примірника договору про надання професійної правничої допомоги №2020/2012 від 31.12.2020 не містить умов щодо погодження порядку обчислення та сплати гонорару.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що позивачем за первісним позовом не надано належних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про стягнення витрат на професійно правничу допомогу.

За таких обставин, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні суду.

Позивач за первісним позовом до суду апеляційної інстанції подав заяву б/н від 12.05.2022 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн. На підтвердження цих витрат подано копію договору про надання професійної правничої допомоги №2020/18 від 01.01.2022 та копію акту приймання-передачі послуг від 27.04.2022, копію платіжного доручення № від 27.04.2022. Зазначені копії документів не засвідчені.

Враховуючи те, що позивачем за первісним позовом не надано належних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Прикарпатенерготрейд» про стягнення витрат на професійно правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в задоволенні апеляційних скарг, судовий збір сплачений за апеляційною скаргою первісного позивача покладається на ТОВ «Прикарпатенерготрейд», а за апеляційною скаргою зустрічного позивача - на ОК ЖБК «Радислав».

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» б/н від 11.02.2022 (вх. № 01-05/498/22 від 11.02.2022) та Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» б/н і дати (вх. № 01-05/621/22 від 02.03.2022) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2022 у справі № 909/544/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційні скарги покласти на скаржників.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.06.2022.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя М.Б. Желік

Суддя Р.І. Марко