РІШЕННЯ

16 червня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/122/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув справу

за позовом керівника Тернопільської окружної прокуратури (бульвар Т. Шевченка, 7, м. Тернопіль, 46000) в інтересах держави в особі Державної податкової служби України (вул. Львівська пл., 8, м. Київ, 04053), Державної аудиторської служби України (вул. Петра Сагайдачного, 4, м. Київ, 04070), Західного офісу Держаудитслужби (вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79007)

до відповідача Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз", вул. Г. Коллонтая, буд. 2, приміщення А, м. Тернопіль, 46008

про стягнення неправомірно отриманих грошових коштів в сумі 111 363,24 грн

За участі представників:

прокурора: Ємець Д. В.

позивача 1: ОСОБА_1

позивача 2: Мартинович С.Б.

позивача 3: ОСОБА_2

відповідача: Джерджа І.В.

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи :

17.02.2022 (згідно з поштовою квитанцією на конверті) керівник Тернопільської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України, Західного офісу Держаудитслужби до Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз", надалі - відповідач, про стягнення неправомірно одержаних коштів в сумі 111 363 грн 24 коп. за нікчемними додатковими угодами №1 від 18.02.2019, №2 від 12.08.2019 та №3 від 26.09.2019 до Договору про закупівлю та постачання природного газу № 4179/1 від 16.01.2019, укладеного між ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз", правонаступником якого є ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" та Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Тернопільській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор вказує, що укладення вказаних вище Додаткових угод з порушенням ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (за відсутності документального підтвердження коливання ціни товару на ринку в сторону збільшення його ціни) призвело до оплати природного газу за 2019 рік в обсязі 143,013тис. куб. м по ціни за одиницю товару, що більша ніж передбачена умовами укладеного за результатами торгів договору на загальну суму 111 363,24 грн. Відповідно, сплачені на підставі таких Додаткових угод кошти в загальній сумі 113 363,24 грн підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 21.02.2022 головуючим суддею для розгляду справи №921/122/22 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/122/22; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/122/22 підготовче засідання на 10:00 год. 23.03.2022; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

Підготовче засіданні 23.03.2022, яке відбулось за участі прокурора та повноважного представника позивачів - Державної аудиторської служби України та Західного офісу Держаудитслужби, було відкладено на 11:00 год. 13.04.2022, про що судом постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу. Присутніх в підготовчому засіданні 23.03.2022 прокурора та повноважного представника позивачів про підготовче засідання 13.04.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); інших учасників справи відповідною ухвалою суду від 23.03.2022.

28.03.2022 відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням за №201 від 28.03.2022 про поновлення строку на подання відзиву, та, відповідно, долучив останній до матеріалів справи. Згідно з наданим суду відзивом на позовну заяву за вих. №200 від 25.03.2022 ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що підставою для укладення додаткових угод cтало коливання ціни на ринку природного газу за одиницю продукції. Обґрунтуванням та документальним підтвердженням коливанні ціни на ринку є експертні висновки торгово-промислової палати. Стверджує, що при укладенні додаткових угод до Договору сторони керувались Законом України "Про публічні закупівлі" та листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за №3302-06/34307-06 від 27.10.2016 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю". Зауважує, що законодавством не встановлено виключний перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку. Заявляє про наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності по додатковій угоді №1 від 18.02.2019. Також відповідач вважає, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушених прав та інтересів держави. Вказані твердження обґрунтовує укладенням між постачальником та споживачем і інших додаткових угод до Договору, зокрема, №5 від 27.12.2019, №6 від 28.12.2019 та №7 від 16.01.2020, відповідно до яких Головне управління ДФС Тернопільської області погодило суму, на яку використано природний газ згідно умов Договору у 2019 році. На думку відповідача, не оспорення дійсності та чинності додаткових угод, якими визнано суму, на яку використано природний газ згідно умов Договору, а також визначена загальна сума Договору, порушує принцип юридичної визначеності.

07.04.2022 на електронну адресу суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив за № 2158ВИХ-22 від 05.04.2022 (вх. № 2135), згідно з якою прокурор вважає відзив відповідача таким, що не ґрунтується на вимогах закону, а доводи щодо коливання ціни на природній газ на енергетичному ринку в сторону збільшення такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, вказує, що у позові прокурора йдеться про те, що подані постачальником документи не свідчать про збільшення ціни на газ на енергетичному ринку за певний період, а проведений регулятором моніторинг вказує на зменшення ціни упродовж 2019 року. Зауважує, що прокурором не оскаржується суб`єкт подання інформації про коливання ціни на природний газ на енергетичному ринку. Належними і допустимими доказами доводиться зниження ціни, а, відповідно, нікчемність укладених додаткових угод. Щодо наведених відповідачем у відзиві на позов доводів про пропуск строку позовної давності прокурор зазначив, що оскільки підставою позову у спірних правовідносинах є застосування правових наслідків порушення постачальником газу умов договору щодо кількості товару та застосування наслідків нікчемного правочину повернення зайво сплачених коштів, перебіг позовної давності за спірними правовідносинами починається від дня, коли почалося виконання договору, зокрема, коли проведено оплату за поставлений природний газ, за ціною обумовленою у додаткових угодах. З приводу тверджень відповідача про те, що не оскарження прокурором інших змін до договору постачання природного газу суперечить принципу правової визначеності та інших доводів, прокурор зауважив, що позовна вимога про стягнення коштів за нікчемними додатковими угодами сформована із врахуванням тих додаткових угод, які порушують права держави в особі визначених позивачів. Предмет спору окреслено з огляду на необхідність захисту державного інтересу, а підстави представництва та бездіяльність компетентних органів у спірних правовідносинах детально наведено прокурором у позові.

12.04.2022 відповідач через канцелярію суду подав заперечення за вих. № 228 від 12.04.2022 (вх. №2236), згідно з якими ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" стверджує, що ч. 3 ст. 261 ЦК України є спеціальною щодо ч. 1 ст. 261 ЦК України та перебіг позовної давності пов`язується саме з початком виконання нікчемного правочину, незалежно від того, чи був такий нікчемний правочин виконано повністю і яка зі сторін здійснила виконання. При застосуванні ч. 3 ст. 261 ЦК України до оспорюваного правочину (додаткової угоди №1) зміна порядку обчислення позовної давності не відбувається. Вважає, що позивачем не наведено обставин, які б вказували на існування об`єктивної перешкоди для звернення до суду за захистом порушеного права у межах встановленого законом строку позовної давності. Окрім того, відповідач підтримав раніше наведені ним доводи про неналежно обраний прокурором спосіб захисту.

12.04.2022 Західним офісом Держаудитслужби та Державною аудиторською службою України подано відповідь на відзив б/н від 12.04.2022 (вх. № 2240), згідно з якою позивачі просили поновити строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву та долучити останню до матеріалів справи. Вказали, що позов Тернопільської окружної прокуратури підтримують в повному обсязі. Вважають, що у відзиві не спростованого факту зниження цін на газ, а відповідно і протиправності укладених додаткових угод. Стверджують, що Додаткові угоди № 1 від 18.02.2019 та № 3 від 26.09.2019 до Договору №4179/1 на збільшення ціни за одиницю товару передбаченій умовами укладеного за результатами торгів договору укладено в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону №922, без документального підтвердження коливання ціни товару на ринку в сторону збільшення. Укладення вказаних вище Додаткових угод до Договору № 4179/1 призвело до оплати природного газу за 2019 рік в обсязі 143,013 тис. м3 по ціні за одиницю товару, що більша ніж передбачена умовами укладеного за результатами торгів договору, загалом на суму 111 363, 24 грн.

13.04.2022 на електронну адресу суду від Державної аудиторської служби України надійшло пояснення б/н від 13.04.2022 (вх. №2273), згідно з якими остання повідомила, що оскільки замовник оприлюднив звіт про виконання договору про закупівлю у Держаудитслужби відсутні підстави для здійснення моніторингу процедури закупівлі. Також повідомила, що інші заходи державного фінансового контролю в Головному управління ДФС у Тернопільській області за період з 01.01.2018 по даний час не проводилися ні Держаудитслужбою, ні її міжрегіональними територіальними органами. Оприлюднена замовником в електронній системі закупівель інформація по закупівлі UA-2018-12-04-005161-с не досліджувалась.

В підготовчому засіданні 13.04.2022, яке відбулось за участі прокурора, повноважного представника позивачів - Західного офісу Держаудитслужби, Державної аудиторської служби України та відповідача, судом поновлено строк для подання відповідачем відзиву на позов за вих. № 200 від 25.03.2022 та долучено останній до матеріалів справи та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12:00 год. 27.04.2022, про що постановлено відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 13.04.2022 учасників справи про підготовче засідання 27.04.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); Державну податкову службу України відповідною ухвалою.

В підготовчому засіданні 27.04.2022, яке відбулось за участі прокурора, повноважних представників позивачів - Західного офісу Держаудитслужби, Державної аудиторської служби України та відповідача, суд задовольнив клопотання прокурора та повноважного представника позивачів - Західного офісу Держаудитслужби, Державної аудиторської служби України, продовжив строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів та відклав підготовче засідання на 09:00 год. 18.05.2022, про що постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 27.04.2022 учасників справи про підготовче засідання 18.05.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); Державну податкову службу України відповідною ухвалою.

05.05.2022 Державною податковою службою України через відділ діловодства суду подано заяву б/н від 05.05.2022 (вх. № 2762), згідно з якою остання підтримала позов Тернопільської окружної прокуратури та просила його задовольнити в повному обсязі.

В підготовчому засіданні 18.05.2022, яке відбулось за участі усіх учасників справи, суд задовольнив клопотання прокурора про залишення без розгляду заявленого разом із позовом клопотання про витребування документів; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09:30 год. 01.06.2022. З даного приводу суд постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання від 18.05.2022. Учасників справи про судове засідання 01.06.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

В судовому засіданні 01.06.2022, яке відбулось за участі прокурора та повноважних представників сторін, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників справи, з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази та оголосив перерву до 12:30 год. 08.06.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Учасників справи про судове засідання 08.06.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

В судовому засіданні 08.06.2022, яке відбулось за участі прокурора, повноважного представника позивачів - Західного офісу Держаудитслужби та Державної аудиторської служби України, суд оголосив перерву до 15:00 год. 16.06.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в судовому засіданні учасників справи про судове засідання 16.06.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); інших відповідною ухвалою.

В судовому засіданні 16.06.2022, яке відбулось за участі прокурора та повноважних представників сторін, суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав заключне слово учасників справи та оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Присутній в судовому засіданні 16.06.2022 прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та посилаючись на наявні в матеріалах справи письмові докази.

Повноважні представники Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України та Західного офісу Держаудитслужби в судовому засіданні 16.06.2022 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні 16.06.2022 в задоволенні позову просить відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов та запереченнях.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Отже, державні органи та інші суб`єкти владних повноважень зобов`язані вживати (реалізовувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав, в межах визначених законодавством повноважень.

Ч. 2 ст. 2 ЦК України визначено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно з ст. 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У судовому процесі, зокрема у господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Отже, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 4-рп/2008 від 01.04.2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої і судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Ст. 1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.

За приписами ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Аналіз положень ст. 53 Кодексу у взаємозв`язку із змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі №912/2385/18.

На підтвердження вжиття заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, передбачених ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурором додані до позовної зави відповідні повідомлення.

При зверненні до суду прокурор посилався на положення ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 ГПК України, а саме здійснення ним представництва інтересів держави в суді в особі Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України та Західного офісу Державної аудиторської служби як органів, які уповноважені здійснювати функції із захисту майнових інтересів держави у спірних відносинах, але належним чином їх не здійснюють.

Порушення інтересів держави обґрунтовано укладенням Головним управлінням ДФС у Тернопільській області додаткових угод до договору про закупівлю та постачання природного газу всупереч вимог чинного законодавства і інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки. Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка уповноважених органів щодо захисту порушених інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що листами за №12179вих-21 від 16.12.2021, №443вих-22 від 14.01.2022 та № 813вих-22 від 26.01.2022 Тернопільська окружна прокуратура повідомила Державну податкову службу, Державну аудиторську службу України, Західний офіс Держаудитслужби та Управління Західного офісу Держаудитслужби про те, що за результатами опрацювання відкритих даних веб-сайту електронних закупівель "Прозорро", наданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області копій документів та матеріалів, здобутих у процесі досудового розслідування кримінального провадження, розпочатого Тернопільською окружною прокуратурою 22.11.2021, встановлено, що при укладенні до Договору №4179/1, зокрема, Додаткових угод № 1, 2, 3 порушено положення ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", внаслідок чого з бюджету зайво сплачено кошти в загальній сумі 111 363,24 грн. При цьому прокурор зазначив про відсутність в Єдиному державному судових реєстрі рішень відомостей про розгляд судами справ за позовом Держаної податкової служби України до Дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" про стягнення зайво сплачених коштів. Також Тернопільська окружна прокуратура просила Державну податкову службу, Державну аудиторську службу України, Західний офіс Держаудитслужби та Управління Західного офісу Держаудитслужби повідомити про те, чи будуть вони самостійно звертатись з відповідним позовом до суду, а у випадку відсутності такого наміру повідомити причини.

Державна податкова служба України у листі за №717/10-19-00-10-33 від 28.12.2021 повідомила Тернопільську окружну прокуратуру що фінансування Головного управління ДФС у Тернопільській області, в тому числі Головного управління ДПС у Тернопільській області у 2019-2020 роках здійснювалося з державного бюджету та за такими бюджетними програмами: 3507010 «Керівництво та управління у сфері фіскальної політики» та 3507010 «Керівництво та управління у сфері податкової політики». Видатки на оплату спожитого газу за Договором № 4179/1 від 16.01.2019 з ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" у 2019 та 2020 роках здійснено за КЕКВ 2274 «Оплата природного газу» в обсязі 2 031 686,64 грн та 396 130,08 грн. Кредиторська та дебіторська заборгованість за згаданим вище договором відсутня. У відповіді за №16831/5/97-00-05-0703-05 від 08.02.2022 на лист Тернопільської окружної прокуратури щодо наявності наміру у ДПС України самостійно звернутись до суду з позовом про стягнення зайво сплачених відповідачу коштів в сумі 111 363,24 грн внаслідок укладення нікчемних додаткових угод до Договору, остання чіткої відповіді не надала. При цьому зазначила, що прокурор може реалізувати право на звернення з цим позовом у випадку доведення не здійснення або здійснення у неналежний спосіб захисту інтересів держави у сфері державного фінансового контролю уповноваженими на те органами.

Державна аудиторська служба України у листі за №003100-17/1633-2022 від 11.02.2022 повідомила прокуратуру про те, що нею опрацьовано наведену вище інформацію.

При цьому зазначила, що без проведення заходів державного фінансового контролю у неї відсутні підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Додатково повідомила, що Держаудитслужба доручила Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області забезпечити в межах повноважень належне дослідження питань, порушених у листі, під час проведення заходів державного фінансового контролю в Головному управлінні ДФС у Тернопільській області.

Листом за №131913-17/413-2022 від 03.02.2022 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області повідомило, що позов про стягнення з ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськаз" коштів в сумі 111 363,24 грн, зайво сплачених за природній газ Головним управлінням ДПС у Тернопільській області на підставі нікчемних додаткових угод до Договору від 16.01.2019 № 4179, Західним офісом подаватися не буде через відсутність правових підстав. Одночасно зазначило, що вважає за можливе звернення з таким позовом прокуратури в інтересах органу державного фінансового контролю.

Листами за №1327ВИХ-22 від 11.02.2021, №1318ВИХ-22 від 11.02.2022 та №1320ВИХ-22 від 11.02.2022 Тернопільська окружна прокуратура повідомила Державну податкову службу України, Державну аудиторську службу України та Західний офіс Держаудитслужби про те, що нею будуть вживатись заходи представницького характеру щодо стягнення з Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" коштів, зайво отриманих постачальником за Договором №4179/1 від 16.01.2019 та укладеними до нього нікчемними додатковими угодами.

Наведене вище, на думку суду, свідчить про дотримання прокурором встановленого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку щодо звернення до органів, уповноважених на захист майнових інтересів держави, якими у даній справі є Державна податкова служба України, Державна аудиторська служба України та Західний офіс Держаудитслужби з повідомленнями про виявлені порушення вимог законодавства при використанні бюджетних коштів в сфері здійснення публічних закупівель та надання розумного строку для відреагування на стверджуване порушення інтересів держави.

При цьому суд відзначає, що у зв`язку з отриманням відповідей зазначених компетентних органів про непред`явлення позову та відсутність будь-яких посилань цих органів на вчинення дій для усунення виявлених порушень, прокурор правомірно скористався процесуальними повноваженнями щодо звернення з позовом до суду та реалізував свої представницькі функції.

Щодо визначення прокурором Державної податкової служби України позивачем у справі, суд зазначає таке.

Споживачем за Договором на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 визначено Головне управління ДФС у Тернопільській області.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018, внаслідок реорганізації Державної фіскальної служби, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, які стали правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

П. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" за №537 від 19.06.2019 (надалі - Постанова №537) визначено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Так, згідно з додатком №2 до Постанови №537 Головне управління ДФС у Тернопільській області реорганізовується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Наказом Головного управління ДПС у Тернопільській області за №9 від 29.08.2019 розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Тернопільській області функцій і повноважень Головного управління ДФС у Тернопільській області, що припиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України за №893 від 30.09.2020 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", надалі Постанова №893, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема Головне управління ДПС у Тернопільській області (ідентифікаційний код 43142763). За змістом абз. 3 п. 2 Постанови №893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Державної податкової служби України за №529 від 30.09.2020, відповідно до ст. 211 Закону №3166-VI та на виконання п. 3 Постанови № 893, утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, в тому числі Головне управління ДПС у Тернопільській області.

Наказом Державної податкової служби України за № 643 від 12.11.2020 "Про затвердження положень про територіальні органи ДПС", з метою реалізації Постанови №893, керуючись ст. 211 Закону №3166-VI, Положенням про державну податкову службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 (зі змінами), та враховуючи наказ ДПС №529 від 30.09.2020, затверджено Положення про територіальні органи ДПС, в тому числі Головне управління ДПС у Тернопільській області.

Відповідно до п. 1, 3, 13, 15 Положення про Головне управління ДПС у Тернопільській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 (зі змінами внесеними наказом ДПС від 04.03.2021), Головне управління ДПС у Тернопільській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Тернопільській області, забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Тернопільської області, проте не є юридичною особою і не може самостійно виступати позивачем в суді.

Разом із тим, в силу положень ст. 22 Бюджетного кодексу України Державна податкова служба України є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня (головним розпорядником бюджетних коштів), який здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, виконує інші повноваження.

Окрім того, Державна податкова служба України є юридичною особою, яка вправі виступати позивачем в суді у цій справі.

Враховуючи наведене вище, суд погоджується з доводами прокурора про те, що у спірних правовідносинах, саме ДПС України є особою, права якої порушено та на користь якої має бути виконано рішення суду.

Щодо визначення прокурором Державної аудиторської служби України та Західного офісу Державної аудиторської служби України позивачами у справі, суд зазначає таке.

Ч. 1 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016, визначено, що Державна аудиторська служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до пп. 3, 9 п. 4 вказаного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Наказом Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016 затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби (далі - Офіс), відповідно до п. 1, 3 якого Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях (далі - Управління). Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Основним завданням Офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Львівської, Волинської, Закарпатської, Івано-Франківської, Рівненської, Тернопільської, Чернівецької, Хмельницької областей.

Таким чином, Державна аудиторська служба України, як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та невиконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень звернутися до суду в інтересах держави.

Водночас положення вказаних вище нормативно-правових актів не визначають конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави (постанова Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Як вже зазначено вище, Державна аудиторська служба Україна листом від 11.02.2022 повідомила прокуратуру про відсутність у неї підстав для здійснення моніторингу зазначеної процедури закупівлі. Також зазначила, що інші заходи державного фінансового контролю в Головному управлінню ДФС у Тернопільській області нею не проводилися, а також ними не досліджувалася процедура закупівлі газового палива (природній газ), проведена Головним управлінням ДФС у Тернопільській області.

Листом за №131913-17/413-2022 від 03.02.2022 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області повідомило прокурора про те, що позов про стягнення з ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськаз" коштів в сумі 111 363,24 грн, зайво сплачених за природній газ Головним управлінням ДПС у Тернопільській області на підставі нікчемних додаткових угод до Договору від 16.01.2019 № 4179, ним подаватися не буде через відсутність правових підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16 зазначено, що нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства, має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17).

З урахуванням наведеного, Державна аудиторська служба Україна і Західний офіс Державної аудиторської служби України є належними органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо належності визначення позивачем у справі офісу Державної аудиторської служби викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі 911/1497/18).

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення керівника Тернопільської окружної прокуратури з даним позовом в інтересах держави в особі Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України, Західного офісу Держаудитслужби та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді. Вказані прокурором обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності позивачів та обґрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави, і заявлений прокурором позов, який спрямований на виконання конституційної функції прокуратури, як органу держави поданий відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" в інтересах держави.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення присутніх в судових засіданнях прокурора та представників сторін, господарський суд встановив таке.

У 2019 році Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проводилась процедура відкритих торгів через електронну систему публічних закупівель "Прозорро" з придбання природного газу, код ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (Природний газ) в кількості 250 000 тис. куб. м.

16.01.2019, за результатами закупівлі, між Дочірнім підприємством "Газпостач" Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" (має місце зміна найменування на Дочірнє підприємство "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз"), як Постачальником, з однієї сторони, та Головним управлінням ДФС у Тернопільської області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Тернопільській області, як Споживачем, з другої сторони, укладено Договір про закупівлю (постачання) природного газу №4179/1 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1-1-2 Договору Постачальник зобов`язується з 01.01.2019 до 31.12.2019 поставити Споживачеві у власність товар за визначеним предметом закупівлі код ДК 021:2015-09120000-6 газове паливо (природний газ) (далі-Газ) відповідно до Специфікації (Додаток 1 до цього Договору), який є невід`ємною частиною цього Договору, а Споживач зобов`язується прийняти цей товар у власність та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

П. 2.1 Договору сторони визначили, що Постачальник передає Споживачу природній газ в 2019 році в обсязі 250 000 метрів куб.

Річні та місячні планові обсяги (об`єми) постачання/споживання природного газу для порядкових об`єктів наведено у Додатку № 2 до цього Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Споживач та Постачальник мають право на коригування підтвердження обсягів (об`ємів) природного газу, в тому числі протягом розрахункового період, в порядку встановленому Кодексом газотранспортної системи. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов, виражений в енергетичних одиницях. Перелік місць дислокації підпорядкованих об`єктів Споживача, до яких буде здійснюватися постачання газу Постачальником наведено у Додатку №2 до цього Договору, що є невід`ємною частино Договору (п. 2.2-2.3 Договору).

Додатком 1 до Договору сторони підписали Специфікацію на поставку природного газу з врахуванням вартості з транспортування природного газу магістральними газопроводами в загальній кількості 250 000,0 м куб. на суму 2 550 000,00 грн, в т.ч. 425 000 грн ПДВ.

Також Додатком 2 до Договору визначено планові обсяги постачання природного газу на 2019 рік в розрізі підпорядкованих об`єктів ГУ ДФС у Тернопільській області та місць їх дислокації, зокрема:

- вул. Білецька, 1, м. Тернопіль 135 500 куб. м; вул. Текстильна, 6, м. Тернопіль 15 000 куб. м (І кв. - 81 000 куб. м, у т.ч.: січень - 30 000 куб. м, лютий - 28 000 куб. м, березень 23 000 куб. м; ІV - 69 500 куб. м, у т.ч.: жовтень 12 000 куб. м, листопад 27 000 куб. м, грудень - 30 500 куб. м);

- вул. Шевченка, 26, м. Теребовля 13 200 куб. м (І кв. 7 000 куб. м, у т.ч.: січень 2 600 куб. м, лютий 2 400 куб. м, березень - 2 000 куб. м; ІV кв 6 200 куб. м, у т.ч.: жовтень 1 200 куб. м, листопад 2 400 куб. м, грудень 2 600 куб. м);

- вул. Галицька, 11, м. Бучач 13 600 куб. м (І кв. 7 200 куб. м, у т.ч.: січень 2 700 куб. м, лютий 2 500 куб. м, березень - 2 000 куб. м; ІV кв 6 400 куб. м, у т.ч.: жовтень 1 200 куб. м, листопад 2 400 куб. м, грудень 2 800 куб. м);

- вул. Грушевського, 48, смт. Козова 8 400 куб. м (І кв. 4 400 куб. м, у т.ч.: січень 1 700 куб. м, лютий 1 500 куб. м, березень - 1 200 куб. м; ІV кв. 4 000 куб. м, у т.ч.: жовтень 800 куб. м, листопад 1 500 куб. м, грудень 1 700 куб. м);

- вул. Хмельницького, 42, м. Зборів 4 600 куб.м ( І кв. 2 400 куб. м, у т.ч.: січень 1 000 куб. м, лютий 800 куб. м, березень - 600 куб. м; ІV кв 2 200 куб. м, у т.ч.: жовтень 400 куб. м, листопад 800 куб. м, грудень 1 000 куб. м);

- Майдан Незалежності, 10/3, м. Підгайці 4 600 куб. м (І кв. 2 400 куб. м, у т.ч.: січень 1 000 куб. м, лютий 800 куб. м, березень - 600 куб. м; ІV кв 2 200 куб. м, у т.ч.: жовтень 400 куб. м, листопад 800 куб. м, грудень 1 000 куб. м);

- вул. Суходільська, 2а, смт. Гусятин 10 400 куб. м (І кв. 5 500 куб. м, у т.ч.: січень 2 100 куб. м, лютий 1 900 куб. м, березень - 1 500 куб. м; ІV кв 4 900 куб. м, у т.ч.: жовтень 900 куб. м, листопад 1 900 куб. м, грудень 2 100 куб. м);

- вул. Кондри 5, м. Борщів 15 000 куб. м (І кв. 8 100 куб. м, у т.ч.: січень 3 000 куб. м, лютий 2 800 куб. м, березень - 2 300 куб. м; ІV кв 6 900 куб. м, у т.ч.: жовтень 1 200 куб. м, листопад 2 700 куб. м, грудень 3 000 куб. м);

- вул. У. Самчука, м. Кременець 12 600 куб. м (І кв. 6 600 куб. м, у т.ч.: січень 2 500 куб. м, лютий 2 300 куб. м, березень - 1 800 куб. м; ІV кв 6 000 куб. м, у т.ч.: жовтень 1 200 куб. м, листопад 2 300 куб. м, грудень 2 500 куб. м);

- вул. Зелена 1, смт. Підволочиськ 8 400 куб. м (І кв. 4 400 куб. м, у т.ч.: січень 1 700 куб. м, лютий 1 500 куб. м, березень - 1 200 куб. м; ІV кв 4 000 куб. м, у т.ч.: жовтень 800 куб. м, листопад 1 500 куб. м, грудень 1 700 куб. м);

- вул. Б. Хмельницького, 1, м. Збараж 8 700 куб. м (І кв. 4 700 куб. м, у т.ч.: січень 1 800 куб. м, лютий 1 600 куб. м, березень - 1 300 куб. м; ІV кв 4 000 куб. м, у т.ч.: жовтень 700 куб. м, листопад 1 500 куб. м, грудень 1 800 куб. м).

Відповідно до п. 3.4 Договору приймання-передача газу, поставленого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці, оформляється щомісячним Актом приймання-передачі природного газу із обов`язковим зазначенням обсягу спожитого газу в розрізі об`єктів.

Згідно з п. 5.1- 5.3 Договору ціна за 1 000 м3 природного газу з врахуванням вартості з транспортування природного газу магістральними газопроводами є договірною і становить 10 200,00 грн, у тому числі ПДВ 20%. Ціна газу визначається з урахуванням податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені, витрат на страхування, а також сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Загальна вартість цього Договору становить: 2 550 000 грн, у тому числі ПДВ 20%.

П. 5.4. Договору сторони погодили, що за наявності тимчасового кошторису Споживачем беруться зобов`язання щодо оплати частини отриманого товару в межах доведеної суми. Оплата залишкової кількості товару проводиться після доведення Споживачу постійного кошторису на 2019 рік. У разі коливання на ринку ціни на газ Сторони домовилися, що ціна за 1 000 м. куб газу може бути змінена з першого числа місяця, що буде відображено в Додатковій угоді до Договору, але збільшення ціни товару може бути не раніше ніж три місяці з дати розкриття тендерних пропозицій, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє в частині реалізації газу з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року, а в частині грошових зобов`язань при наявності фінансування до повного розрахунку (п. 12.1 Договору).

П. 13.1 Договору сторони погодили, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених п.п. 1-8 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" .

Відповідно до п. 13.2 - 13.4 ціна Договору може бути змінена у випадку зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни показників Platts, у порядку, що визначається Сторонами в цьому Договорі. Зміни та доповнення до цього Договору вносяться шляхом складання та підписання Сторонами відповідних письмових угод, які є його невід`ємною частиною.

Сторони домовилися, що зміна ціни за одиницю Товару можлива виключно на умовах, що передбачені цим Договором з урахуванням того факту, що Сторони беруть зобов`язання здійснювати перегляд ціни за одиницю Товару (1 тис. м куб.) не частіше одного разу на календарний місяць та за наявності коливання ціни такого Товару на ринку. Підтвердженням факту коливання ціни такого Товару на ринку може бути документальне підтвердження (довідка, експертний висновок тощо) від компетентних органів (установ, організацій тощо), які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Листом від 05.02.2019 за № 80/1 ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" звернулось до Головного управлінням ДФС у Тернопільській області з пропозицією укласти Додаткову угоду №1 до Договору №4179/1 щодо збільшення ціни на природний газ з 01.02.2019, проект якої долучило до вказаного листа. Підставою для підняття цін підприємство вказало Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати №О-84 від 05.02.2019.

18.02.2019 між Головним управлінням ДФС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №1 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 1), згідно з якою сторони виклали п. 5.1. р. 5 Договору в наступній редакції: "Ціна за 1000 м куб. природного газу з врахуванням вартості з транспортування природного газу магістральними газопроводами є договірною і становить 11 217,00 грн, у тому числі ПДВ 20%".

У зв`язку з укладення Додаткової угоди №1 сторони виклали в новій редакції і Додатки №1 та №2 до Договору. Згідно з Додатком №1 - Постачальник зобов`язався поставити Споживачу 227 333,511 куб. м природного газу по ціні 9 347,50 грн без ПДВ на загальну суму 2 550 000 грн, в т.ч. ПДВ 425 000 грн. Відповідні зміни щодо планових обсягів постачання природного газу сторонами відображено і у Додатку №2 до Договору.

П. 2 Додаткової угоди № 1 сторони погодили, що всі інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 1 вона вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та поширює свою дію з 01.02.2019.

Листом за № 332 від 24.05.2019 ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" запропонувало Головному управлінню ДФС у Тернопільській області укласти Додаткову угоду №2 до Договору №4179/1. Необхідність укладення такої угоди обґрунтована втратою чинності тарифу, затвердженого постановою НКРЕКП від 29.12.2015 №3159 (із змінами та доповненнями), та введенням з 01.05.2019 тимчасового тарифу на послугу транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз", відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2018 №2001.

12.08.2019 між Головним управлінням ДФС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №2 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 2), згідно з якою сторони виклали п. 5.1. р. 5 Договору в наступній редакції: "Ціна за 1000 м куб. природного газу з врахуванням вартості послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" є договірною і становить 11 217,00 грн, у тому числі ПДВ 20%".

П. 2 Додаткової угоди № 2 сторони погодили, що всі інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 2 вона вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та поширює свою дію з 01.05.2019.

Листом від 20.09.2019 за № 606 ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" повідомило Головне управління ДФС у Тернопільській області про те, що з 01.09.2019 ціна за 1000 куб. м природного газу з врахуванням вартості послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" становить 10 770, 00 грн з врахуванням ПДВ. Враховуючи наведене, Постачальник запропонував Споживачу укласти Споживачу Додаткову угоду №3 до Договору №4179/1, копію якої долучив до вказаного листа.

26.09.2019 між Головним управлінням ДФС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №3 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 3), згідно з якою сторони виклали п. 5.1. р. 5 Договору в наступній редакції: "Ціна за 1 000 м куб. природного газу з врахуванням вартості послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" є договірною і становить 10 770,00 грн, у тому числі ПДВ 20%".

П. 2 Додаткової угоди № 3 сторони погодили, що всі інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 3 вона вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та поширює свою дію з 01.09.2019.

19.12.2019 між Головним управлінням ДФС у Тернопільській області та ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз", у зв`язку із державною реєстрацією зміни найменування відповідача, укладено Додаткову угоду №4 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 4).

П. 3 Додаткової угоди № 4 сторони погодили, що всі інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 4 остання є невід`ємною складовою частиною Договору, укладеного між Сторонами, набирає чинності з дати її підписання та діє до закінчення терміну дії Договору.

27.12.2019 між Головним управлінням ДФС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №5 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 5), згідно з якою сторони домовилися зменшити ціну Договору на 518 313,36 грн, в тому числі ПДВ 86 385,56 грн. Змінили редакцію п. 5.3 Договору та, відповідно, погодили, що "загальна вартість цього Договору становить 2 031 686,64 грн, в тому числі ПДВ 20 %" (п. 5.3).

П. 2 Додаткової угоди № 5 сторони погодили, що решта умов Договору залишається незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 3-4 Додаткової угоди № 5 сторони визначили, що остання є невід`ємною частиною Договору на постачання природного газу № 4179/1 від 16.01.2019. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та діє до закінчення терміну дії Договору.

28.12.2019 між Головним управлінням ДПС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №6 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 6). Даною Додатковою угодою сторони змінили найменування та банківські реквізити Споживача, а також, керуючись нормами Закону України "Про публічні закупівлі", чинного цивільного та господарського законодавства, прийшли згоди продовжити строк дії Договору №4179/1 від 16.01.2019 для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в Договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджені в установленому порядку.

П. 4-6 Додаткової угоди № 6 сторони погодили, що решта умов Договору залишається незмінними та обов`язковими до виконання сторонами. Дана угода є невід`ємною частиною Договору на постачання природного газу № 4179/1 від 16.01.2019. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та діє до закінчення терміну дії Договору.

Листом від 14.01.2020 за № 20 ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" повідомило Головне управління ДПС у Тернопільській області про те, що з 01.01.2020 ціна за 1000 куб. м природного газу з врахуванням вартості послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" становить 9 696 грн з врахуванням ПДВ. Враховуючи наведене, Постачальник запропонував укласти Додаткову угоду до Договору №4179/1, копію якої долучив до вказаного листа.

16.01.2020 між Головним управлінням ДПС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №7 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 7). Даною угодою Сторони змінили адресу та банківські реквізити Постачальника та встановили, що у 2020 році загальна сума за Додатковою угодою № 6 , укладеною 28.12.2019 року до цього Договору, становить 406 337,33 грн, у тому числі ПДВ, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі (п. 2 Додаткової угоди №7).

П. 4-6 Додаткової угоди № 7 сторони погодили, що решта умов Договору залишається незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами. Дана угода є невід`ємною частиною Договору на постачання природного газу № 4179/1 від 16.01.2019. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та діє до 29.02.2020.

21.01.2020 між Головним управлінням ДПС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №8 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 8). Даною Додатковою угодою сторони змінили редакцію п. 5.1 Договору, зокрема, встановили, що: "Ціна за 1 000 куб. м природного газу з врахуванням вартості послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи АТ "Укртрансгаз" становить 9 696,00 грн, у тому числі ПДВ 20 %".

Всі інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №8 вона вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін та поширює свою дію з 01.01.2020.

31.01.2020 між Головним управлінням ДПС у Тернопільській області та ДП "Газ постач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" укладено Додаткову угоду №9 до Договору на постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 (надалі Додаткова угода № 9). Відповідно до вказаної Додаткової угоди сторони домовилися зменшити ціну Додаткової угоди № 7 від 16.01.2020 на 10 207,25 грн з ПДВ та п. 2 Угоди викласти у наступній редакції: "2. У 2020 році загальна сума за Додатковою угодою № 6, укладеною 28.12.2019 до Договору, становить 396 130,08 грн, у тому числі ПДВ, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі". У п. 6 Угоди слова « 29.02.2020» замінити на слова « 31.01.2020».

Решта умов Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Згідно з п. 3, 5 Додаткової угоди № 9 вона є невід`ємною частиною Договору на постачання природного газу № 4179/1 від 16.01.2019. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками Сторін і діє до 31.01.2020, а в частині виконання зобов`язання за Договором, у томі числі і насамперед, щодо проведення розрахунків до їх повного виконання.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вказаного Договору, з урахуванням внесених Додатковими угодами змін, ДП "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" передало, а Головне управлінням ДПС у Тернопільській області прийняло природний газ в загальній кількості 229,122 тис. куб. м загальною вартістю 2 427 816,72 грн з ПДВ, а саме:

- у січні 2019 року на суму 461 590,80 грн, в т. ч. 76 931,80 грн ПДВ, згідно з рахунком № 143 від 31.01.2019 (45,254 тис. куб. м природного газу по ціні 8 500 грн без ПДВ);

- у лютому 2019 року, на суму 389 936,58 грн, в т. ч. 64 989,43 грн ПДВ, згідно з актом приймання-передачі природного газу б/н від 28.02.2019 та рахунком за № 235 від 27.02.2019 (34,763 тис. куб. м природного газу по ціні 9 347,50 грн без ПДВ);

- у березні 2019 року на суму 355 724,71 грн, в т. ч. 59 287,45 грн ПДВ, згідно з актом приймання-передачі природного газу б/н від 31.03.2019 та рахунком за № 357 від 27.03.2019 (31,713 тис. куб. м природного газу по ціні 9 347,50 грн без ПДВ);

- у квітні 2019 року на суму 3 286,58 грн, в т. ч. 547,76 грн ПДВ, згідно з актом приймання-передачі природного газу б/н від 30.04.2019 рахунком за № 509 від 30.04.2019 (0,293 тис. куб. м природного газу по ціні 9 347,50 грн без ПДВ);

- у жовтні 2019 року на суму 66 353,99 грн, в т. ч. 11 059,00 грн ПДВ, згідно з актом приймання-передачі природного газу за №815 від 31.10.2019 та рахунком за №815 від 31.10.2019 (6,161 тис. куб. м природного газу по ціні 8 975,00 грн без ПДВ);

- у листопаді 2019 року на суму 13 171,72 грн, в т. ч. 2 195,29 грн ПДВ, згідно з актом приймання-передачі природного газу за №2 від 30.11.2019 та рахунком за № 914 від 30.11.2019 (1,223 тис. куб. м природного газу по ціні 8 975,00 грн без ПДВ);

- у листопаді 2019 року на суму 313 913,20 грн, в т. ч. 52 318,87 грн ПДВ, згідно з актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2019 та рахунком за №908 від 30.11.2019 (29,147 тис. куб. м природного газу по ціні 8 975,00 грн без ПДВ);

- у грудні 2019 року на суму 427 709,04 грн, в т. ч. 71 284,84 грн ПДВ, згідно актом приймання-передачі природного газу від 27.12.2019 (39,713 тис. куб. м природного газу по ціні 8 975,00 грн без ПДВ);

- у січні 2020 року на суму 396 130,08 грн, в т. ч. 66 021,68 грн ПДВ, згідно актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 (40,855 тис. куб. м природного газу по ціні 8 080,00 грн без ПДВ).

Наявні в матеріалах справи (належним чином засвідчені копії платіжних доручень на загальну суму 2 427 816,72 грн підтверджують факт оплати Державною податковою службою поставленого ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" протягом січня 2019 року - січня 2020 року природного газу в обсязі 229 122 тис. куб. м.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор вказує, що Головним управлінням ДПС у Тернопільській області внаслідок укладення Додаткових угод №1-3 до Договору про закупівлю та постачання природного газу №4179/1 від 16.01.2019 надмірно сплачено грошові кошти за поставлений ДП "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" протягом січня-грудня 2019 року природний газ в загальній сумі 111 363,24 грн, зокрема:

- за Додатковою угодою № 1 переплата за лютий 2019 року становить 35 353,98 грн;

- за Додатковою угодою №1 переплата за березень 2019 року становить 32 252,11 грн;

- за Додатковою угодою №1 переплата за квітень 2019 року становить 297,98 грн;

- за Додатковою угодою №3 переплата за жовтень 2019 року становить 3 511,79 грн;

- за Додатковою угодою №3 переплата за листопад 2019 року становить 17 310,94 грн;

- за Додатковою угодою №3 переплата за грудень 2019 року становить 22 636,44 грн.

Стверджує, що усі зазначені вище Додаткові угоди укладені з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та є нікчемними в силу закону. Зокрема, Додаткові угоди №1 від 18.02.2019, №2 від 12.08.2019 та №3 від 26.09.2019, укладено без документального підтвердження коливання ціни товару на ринку в сторону збільшення його ціни, що призвело до оплати природного газу за 2019 рік в обсязі 143,013 тис. м3 по ціні за одиницю товару, що більша ніж передбачена умовами укладеного за результатами торгів договору, загалом на суму 111 363,24 грн.

У зв`язку із наведеним, прокурор просить стягнути з відповідача на користь ДПС України 111 363,24 грн надмірно сплачених коштів, посилаючись, зокрема, на положення ст. 216, ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад врегульовано Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент укладення Договору) договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та Господарського кодексу України (надалі - ГК України) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Ч. 1-3 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що між Головним управлінням ДПС у Тернопільській області (Споживач) та ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" (Постачальник) виникли правовідносини за Договором про закупівлю (постачання) природного газу за №4179/1 від 16.01.2019.

На момент підписання Договору, відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі", сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціна, строк дії Договору та строк виконання зобов`язань за Договором. Зокрема, п. 5.1 Договору про закупівлю (постачання) природного газу за №4179/1 від 16.01.2019 та Додатку №1 до нього, що є його невід`ємною частиною, визначено, що ціна за 1 000 куб. м складає 10 200,00 грн, у т. ч. ПДВ 20% , загальна ціна договору 2 550 000 грн.

Укладений між Постачальником і Споживачем 16.01.2019 Договір за №4179/1 за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ч. 4 ст. 36 "Про публічні закупівлі", в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції, визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону).

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, згідно з вимогами Закону України "Про публічні закупівлі" зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п. 2 ч. 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у листі за №3302- 06/34307-06 від 27.10.2016 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" роз`яснило, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Тобто, відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Аналогічна правова позиція наведена і у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №912/898/18 та від 12.02.2020 у справі №913/166/19.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечено учасниками процесу, що підставами укладення Додаткових угод №1 та №3 визначено п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі". Додатковою угодою №1 від 18.02.2019 викладено в новій редакції п. 5.1 Договору №4179/1 в частині визначення ціни газу та Додаток №2 в частині обсягів постачання газу, а саме: ціна за 1 000 куб. м газу з 01.02.2019 в розмірі 11 217 грн, в т. ч. ПДВ, обсяги постачання 227 333,511 куб. м. Додатковою угодою №2 від 12.08.2019 визначено ціну за 1 000 куб. м газу з 01.05.2019 в розмірі 11 217 грн, в т. ч. ПДВ; Додатковою угодою №3 від 26.09.2020 визначено ціну на 1 000 куб. м газу з 01.09.2019 в розмірі 10 770 грн, в т. ч. ПДВ.

На підтвердження коливання ціни на ринку природного газу, необхідності внесення змін до Договору та укладення Додаткової угоди №1 ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" надало Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати №О-084 від 05.02.2019. Документи, підтверджуючі коливання ціни на ринку природного газу та необхідність внесення змін до Договору №4179/1 в частині зміни Додатковою угодою №2 від 12.08.2019 ціни за 1 000 куб. м газу з 01.05.2019 в розмірі 11 217 грн в матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані.

Проаналізувавши та оцінивши вказаний вище Експертний висновок, суд встановив, що останній відображає відомості про вартість природного газу, отримані на підставі інформації прейскуранту НАК "Нафтогаз України", підприємств постачальників, станом на 01.02.2019 (оплата поточна або після поставки) в Україні, для промислових споживачів, для бюджетних установ та організацій, інших споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Разом із тим, інформація про коливання ціни природного газу на ринку у вказаному висновку відсутня, як і не наведена динаміка зміни ціни в бік збільшення або зменшення.

Разом із тим, зі змісту Результатів моніторингу функціонування ринку природного газу за 1 квартал 2019 року, розміщених на веб-сайті НКРЕКП, протягом І кварталу 2019 року (січень-березень) ціни на природний газ на нерегульованому сегменті роздрібного ринку для всіх категорій споживачів знижувались. Зокрема, динаміка цін на нерегульованому сегменті роздрібного ринку природного газу (без урахування тарифів на транспортування та розподіл природного газу та ПДВ) грн/тис. куб. м для бюджетних установ відбувалась наступним чином: за січень 2019 року 1 033 грн за тис. куб. м, за лютий 2019 року - 9 616 грн за тис. куб. м, за березень 2019 року 8 870 грн за тис. куб. м. Крім цього, на кінець І кварталу 2019 року ціна для бюджетних установ та організацій у порівнянні з початком кварталу зменшилась на 1 460 грн/тис. куб. м (або на 14%).

За результатами моніторингу функціонування ринку природного газу за ІІ квартал 2019 року, розміщеного на веб-сайті НКРЕКП, на нерегульованому сегменті роздрібного ринку природного газу ціна природного газу для непобутових споживачів у ІІ кварталі 2019 року знизилась на 27% у порівнянні з попереднім кварталом та на 21% порівняно з аналогічним періодом попереднього року. Зокрема, у ІІ кварталі 2019 року роздрібна ціна знизилась порівняно з попереднім кварталом для бюджетних установ та організацій на 763 грн/тис. куб. м (або на 8%).

Враховуючи наведене вище, суд погоджується з доводами прокурора про те, що вказаний вище Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати не може бути підставою для підвищення ціни на газ, що постачався ГУ ДПС у Тернопільській області на підставі Договору №4179/1, а укладена на його підставі Додаткова угода №1 суперечить ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Окрім того, беручи до уваги те, що в п. 13.4 Договору обов`язковою умовою для зміни ціни товару сторони вказали наявність коливання ціни такого товару на ринку, зважаючи на відсутність в матеріалах справи документального підтвердження відомостей щодо коливання ціни в сторону збільшення у період з 01.05.2019 по 01.09.2019, а також встановлені вище судом обставини щодо наявності тенденції до зниження цін, суд погоджується з доводами прокурора про те, що і Додаткова угода №2 до Договору №4179/1 укладена всупереч ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Документи, підтверджуючі коливання ціни на ринку природного газу та необхідність внесення змін до Договору №4179/1 в частині зміни Додатковою угодою №3 від від 26.09.2019 ціни за 1 000 куб. м газу з 01.09.2019 до суми 10 770 грн в матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані.

За результатами моніторингу функціонування ринку природного газу за ІІІ квартал 2019 року, розміщених на веб-сайті НКРЕКП, на нерегульованому сегменті роздрібного ринку природного газу ціна природного газу для непобутових споживачів у ІІІ кварталі 2019 року знизилась на 22% у порівнянні з попереднім кварталом та на 46% порівняно з аналогічним періодом попереднього року. Зокрема, у ІІІ кварталі 2019 року роздрібна ціна знизилась порівняно з попереднім кварталом для бюджетних установ та організацій на 1 804,00 грн/тис. куб. м (або на 20%), для виробників теплової енергії для потреб бюджетних установ та інших на 799,0 грн/тис. куб. м (або на 11%), а для промислових підприємств та інших суб`єктів господарювання на 1 266,0 грн/тис. куб. м (або на 20%).

Отже, зважаючи на встановлені вище судом обставини щодо укладення Додаткових угод №1-2 до Договору №4179/1 з порушенням вимог ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", беручи до уваги відсутність документів на підтвердження коливання цін у сторону зростання з 01.09.2019, доводи прокурора про те, що Додаткова угода №3 укладена всупереч вимог ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" суд визнає правомірними.

Ч. 1 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" передбачено, що Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Водночас, ст. 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч. 1 ст. 207 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ст. 236 ЦК України передбачено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

У пункті 98 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 прийнято рішення відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі №913/166/19 щодо правомірності вимог про визнання недійсними додаткових угод як таких, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", та констатовано, що договори, які укладено всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", є нікчемними в силу закону і не потребують визнання їх недійсними судом.

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (п. 92, 93 вказаної Постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.

Ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.

Суд вважає за доцільне зазначити, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

При цьому будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

У справі, що розглядається, суд встановив, що Споживач, який мав беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції відповідача про збільшення ціни, підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1 000 куб. м газу збільшилася, а обсяг поставки газу за договором зменшився. Наведене призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів. При цьому, втративши можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, держава закупити так і не змогла; натомість була змушена оплачувати газ за ціною, яка вище аніж встановлена договором, укладеним внаслідок відкритих торгів.

Слід також зазначити, що закріплення у ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% здійснено з метою запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 висловлено правову позицію про те, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Враховуючи наведене, перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору про закупівлю з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, суд погоджується з твердженнями прокурора про те, що Додаткові угоди №1 від 18.02.2019, №2 від 12.08.2019 та №3 від 26.09.2019 до Договору про закупівлю №4179/1 від 16.01.2019 є нікчемними в силу ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі", а отже, не породжують жодних правових наслідків для сторін.

Відповідно, правовідносини між ДП "Газпостач" та ГУ ДПС у Тернопільській області за період з 18.02.2019 по 31.12.2019 регулюються Договором про закупівлю №4179/1 від 16.01.2019 без урахування змін, внесених Додатковими угодами № 1-3 (в початковій редакції).

Ч. 2 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Способом захисту порушеного права відповідно до ст. 16 ЦК України є, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді реституції.

При цьому договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 №3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14, постанові ОП КГС Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Аналогічна правова позиція відображена і у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком вартість 34 763 тис. куб. м природного газу, переданого Споживачеві у лютому 2019 року, виходячи з ціни 11 217 грн, що визначена з урахуванням Додаткової угоди 1, склала 389 936,58 грн з ПДВ. Натомість вартість переданого товару без урахування Додаткової угоди 1 становить 354 582,60 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у вигляді реституції ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" має повернути сплачені на підставі Додаткової угоди 1 до Договору про закупівлю № 4179/1 від 16.01.2019 кошти в сумі 35 353,98 грн, що складають різницю (389 936,58 грн 354 582,60 грн).

Вартість 31, 713 тис. куб. м природного газу, переданого Споживачеві у березні 2019 року, виходячи з ціни 11 217,00 грн, що визначена з урахуванням Додаткової угоди 1, склала 355 724,71 грн з ПДВ. Натомість вартість переданого товару без урахування Додаткової угоди 1 становить 323 472,60 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у вигляді реституції ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" має повернути сплачені на підставі Додаткової угоди 1 до Договору про закупівлю № 4179/1 від 16.01.2019 кошти в сумі 32 252,11 грн, що складають різницю (355 724,71 грн 323 472,60 грн).

Вартість 0,293 тис куб. м природного газу, переданого Споживачеві у квітні 2019 року, виходячи з ціни 11 217,00 грн, що визначена з урахуванням Додаткової угоди 1, склала 3 286,58 грн з ПДВ. Натомість вартість переданого товару без урахування Додаткової угоди 1 становить 2 988,60 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у вигляді реституції ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" має повернути сплачені на підставі Додаткової угоди 1 до Договору про закупівлю №4179/1 від 16.01.2019 кошти в сумі 297,98 грн, що складають різницю (3 286,58 грн 2 988,60 грн).

Вартість 6, 161 тис. куб. м природного газу, переданого Споживачеві у жовтні 2019 року, виходячи з ціни 10 770 грн, що визначена з урахуванням Додаткової угоди № 3 склала 66 353,99 грн з ПДВ. Натомість вартість переданого товару без урахування Додаткової угоди № 3 становить 62 842,20 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у вигляді реституції ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" має повернути сплачені на підставі Додаткової угоди № 3 до Договору про закупівлю №4179/1 від 16.01.2019 кошти в сумі 3 511,79 грн, що складають різницю (66 353,99 грн 62 842,20 грн).

Вартість 30,370 тис. куб. м природного газу, переданого Споживачеві у листопаді 2019 року, виходячи з ціни 10 770,00 грн, що визначена з урахуванням Додаткової угоди №3, склала 327 084, 94 грн з ПДВ. Натомість вартість переданого товару без урахування Додаткових угод 2 та 3 становить 309 774 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у вигляді реституції ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" має повернути сплачені на підставі Додаткової угоди№3 до Договору про закупівлю №4179/1 від 16.01.2019 кошти в сумі 17 310,94 грн, що складають різницю (327 084,94 грн 309 774 грн).

Вартість 39,713 тис. куб. м природного газу, переданого Споживачеві у грудні 2019 року, виходячи з ціни 10 770 грн, що визначена з урахуванням Додаткової угоди №3 склала 427 709,04 грн з ПДВ. Натомість вартість переданого товару без урахування Додаткової угоди № 3 становить 405 072,60 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у вигляді реституції ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" має повернути сплачені на підставі Додаткової угоди №3 Договору про закупівлю №4179/1 від 16.01.2019 кошти в сумі 22 636,44 грн, що складають різницю (427 709,04 грн 405 072,60 грн).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ч. 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2-3 ст. 80 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним і як джерело інформації для підтвердження факту коливання цін товару на ринку, такі дані можуть надаватися торгово-промисловими палатами. Поряд із цим, вважає за доцільне зазначити, що довідки торгово-промислових палат можуть прийматися судом до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 76, 77 ГПК України лише за умови, що вони будуть містити інформацію щодо коливання ціни товару на ринку у спірний період.

Також суд вважає за доцільне наголосити, що в силу приписів наведеного вище законодавства, при укладенні правочинів у сфері публічних закупівель, сторони зобов`язані дотримуватись приписів Закону України "Про публічні закупівлі". Будь-яка зміна ціни повинна бути документально обґрунтована та підтверджена відповідними доказами.

Відповідач належними та допустимими доказами не спростував наведених вище обставин, доказів на підтвердження невірності проведеною прокуратурою розрахунку не надав.

Укладення між сторонами правочину інших Додаткових угод Договору №4179/1, зокрема Додаткової угоди №5 від 27.12.2019, якою зменшено ціну договору, не спростовує встановлених вище судом обставин.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності.

Ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, за загальним правилом, для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Ч. 3 цієї статті визначено, що перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Предметом судового розгляду у даній справі є стягнення неправомірно одержаних коштів за нікчемними додатковими угодами. Підставою позову у спірних правовідносинах є застосування правових наслідків порушення постачальником газу умов договору щодо кількості товару та застосування наслідків нікчемного правочину повернення зайво сплачених коштів.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами прокурора про те, що перебіг позовної давності за спірними правовідносинами починається від дня, коли почалося виконання договору, зокрема, коли проведено оплату за поставлений природний газ за ціною, обумовленою у додаткових угодах.

Окрім того, суд враховує, що згідно з складеною правовою позицією Верховного Суду, зокрема у постановах від 28.01.2020 у справі №910/9158/16, від 20.05.2020 у справі №367/836/18, перебіг позовної давності за вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемних додаткових угод до договору про закупівлю та постачання природного газу і стягнення коштів розпочинається з моменту коли споживач оплатив постачальнику вперше вартість природного газу.

Зважаючи на те, що перша оплата за нікчемними Додатковими угодами здійснена 01.03.2019 згідно з платіжним дорученням за №219 на суму 389 936,58 грн "за постачання природного газу згідно рахунку №235 від 27.02.2019", суд прийшов до висновку, що перебіг позовної давності розпочався 01.03.2019 та, враховуючи ст. 257, ч. 3 ст. 267 ЦК України, закінчився 01.03.2022.

Згідно з квитанцією Укрпошти на конверті з даним позовом до суду прокурор звернувся 17.02.2022.

З огляду на наведене, доводи відповідача про пропуск строку позовної давності суд визнає безпідставними.

За даних обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога керівника Тернопільської окружної прокуратури про стягнення з ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" на користь Державної податкової служби України коштів на загальну суму 111 363, 24 грн, що фактично становить суму переплати за Договором, яка мала місце внаслідок неправомірного збільшення ціни товару шляхом укладення Додаткових угод №1 та №3 до Договору №4179/1 від 16.01.2019, є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 123 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн суд покладає на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12-14, 50, 53, 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз", вул. Г. Коллонтая, буд. 2, приміщення "А", на користь Державної податкової служби України, Львівська пл. 8, м. Київ, , кошти в сумі 111 363,24 грн на р/р UA0110639 ДКСУ м. Київ.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз», вул. Г. Коллонтая, буд. 2, приміщення «А», на користь Державної податкової служби України, Львівська пл. 8, м. Київ, , судовий збір в сумі 2 481,00 грн на р/р UA0004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098 (Тернопільська обласна прокуратура, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4), код економічної класифікації видатків бюджету - 2800.

4. Накази видати стягувачам після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.06.2022

Суддя І.М. Гирила