ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3452/21

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Онофрійчук А.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс», м. Бровари Київської області,

про стягнення 995 770,95 грн.,

за участю представників:

від позивача: Абросімов С.С., адвокат, довіреність від 30.06.2020 вих. №555/438; Величко Д.В., адвокат, довіреність від 30.06.2020 вих. №555/438;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики» (далі за текстом ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 18.11.2021 №541/1067 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (далі за текстом ТОВ «НВК «Техімпекс»), в якому просить суд стягнути з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України 698 007,65 грн. інфляційних втрат та 297 763,30 грн. 3% річних за період з 26.11.2019 по 05.11.2021, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати за поставлений товар згідно договору від 28.11.2017 №221/2017/КЗА-1209 та специфікації до договору від 28.11.2017 № 221/2017/КЗА-1209.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.11.2017 між ТОВ «НВК «Техімпекс» (покупець) та ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» (постачальник) було укладено договір №221/2017/КЗА-1209, за умовами якого постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується провести оплату та прийняти вироби на умовах та у терміни, передбачені договором.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №221/2017/КЗА-1209 від 28.11.2017 в частині своєчасної сплати боргу за виготовлений та поставлений товар, позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ТОВ «НВК «Техімпекс» 5 656 915,10 грн. заборгованості, з яких: 5 102 516,64 грн. основного боргу, 184 634,22 грн. 3% річних та 369 764,24 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19, яке набрало законної сили відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020, позов ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «НВК «Техімпекс» на користь ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» 5 102 516,64 грн. основного боргу, 167 334,59 грн. 3% річних, 369 764,24 грн. інфляційних втрат (нарахованих по кінцеву дату розрахунку 25.11.2019), 84 594,24 грн. судового збору та 39 877,67 грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати за прострочення грошового зобов`язання за період, не охоплений судовим рішенням у справі №911/3015/19, а саме з 26.11.2019 по 05.11.2021.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.11.2021 позовну заяву ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» залишено без руху. Зобов`язано ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

07.12.2021 від позивача ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 01.12.2021 №541/1124.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.12.2021 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3452/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 17.01.2022. Цією ж ухвалою зобов`язано позивача подати в судове засідання для огляду оригінали всіх доданих до позовної заяви письмових доказів. Відповідача зобов`язано подати документи (платіжні документи, банківські виписки), що підтверджують сплату заборгованості згідно договору від 28.11.2017 №221/2017/КЗА-1209, специфікації до договору від 28.11.2017 №221/2017/КЗА-1209 та рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19.

Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали від 08.12.2021 про відкриття провадження відповідач отримав 22.12.2021, про що свідчить залучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

17.01.2022 від відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» до господарського суду Київської області надійшло клопотання №46/01-22 про відкладення судового засідання по справі №911/3452/21, в якому відповідач просив суд продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву та підготовче судове засідання відкласти на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.01.2022, копію якої відповідач отримав 27.01.2022, підготовче судове засідання відкладено на 31.01.2022, встановлено додатковий строк для подання учасниками справи наявних та раніше не поданих доказів, заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань до 31.01.2022.

31.01.2022 від відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву від 31.01.2022 №86/01-22, в якому відповідач просив суд поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, прийняти відзив на позовну заяву до розгляду та документи, які підтверджують обставини викладені у ньому, а також відмовити позивачу в позовних вимогах в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач твердить, що станом на день подання позовної заяви рішення господарського суду Київської області від 05.05.2019 у справі №911/3015/19 виконано. Відповідач зазначає, що ТОВ «НВК «Техімпекс» у період з 20.04.2020 по 23.06.2021 не порушувало зобов`язання по виконанню рішення суду та по сплаті грошових коштів позивачу, з огляду на те, що 20.04.2021 було постановлено ухвалу господарського суду Київської області у справі №911/3015/19, якою розстрочене виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19 та яка була скасована 23.06.2021 постановою Північного апеляційного господарського суду.

Також відповідач вказує, що позивач не звертався з вимогою про стягнення компенсаційних витрат в порядку передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідач зазначає, що з огляду на позиції Верховного Суду, а саме, Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц, від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц, від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, від 20.03.2019 №761/26293/16-ц, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц, від 27.11.2019 у справі №340/385/17, від 18.03.2020 у справі №902/417/18 нарахуванням позивачем 3% річних та інфляційних втрат порушено принципи розумності, справедливості та пропорційності, оскільки ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» не поніс жодних втрат, які б передбачали компенсації.

Разом з тим, відповідач твердить, що саме він поніс втрати (збитки) в результаті виконання договору, оскільки придбані вироби не пройшли випробування та не відповідають заявленій ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» якості.

У судовому засіданні 31.01.2022 у порядку ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 07.02.2022, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис.

07.02.2022 від відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» до господарського суду Київської області надійшла заява від 04.02.2022 №112/02-22, в якій відповідач повідомляє суд, що представляти інтереси ТОВ «НВК «Техімпекс» в суді буде начальник юридичного відділу, адвокат Гута Т.В.

Також, 07.02.2022 від відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» до суду надійшли письмові пояснення №114/02-22 щодо наявності підстав для зменшення 3% річних та інфляційних збитків за договором №221/2017/КЗА-1209 від 28.11.2017, в яких відповідач просить суд обмежити розмір 3% річних та інфляційних збитків за договором №221/2017/КЗА-1209 від 28.11.2017 до 10% від суми, яку просить стягнути позивач за цим позовом, враховуючи суму, яку вже стягнуто відповідно до рішення господарського суду Київської області у справі №911/3015/19, посилаючись на п. 7.2 розділу 7 «Відповідальність сторін» вищевказаного договору, в якому зазначено, що відповідальність покупця обмежена 5% від загальної суми прострочених платежів. Враховуючи, що рішенням господарського суду Київської області у справі №911/3015/19 вже було стягнуто із ТОВ «НВК «Техімпекс» на користь ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» 3% річних та інфляційні втрати, які вже вдвічі перевищили допустиму межу 5% від загальної суми прострочених платежів.

Крім того, 07.02.2022 від відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» до суду надійшло клопотання №116/02-22, в якому відповідач просить суд підготовче судове засідання відкласти на іншу дату, у зв`язку із неможливістю прибуття представника відповідача - Гути Т.В. в судове засідання, призначене на 07.02.2022 у зв`язку з хворобою.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2022. Копію ухвали відповідачем отримано 15.02.2022.

08.02.2022 від позивача - ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» до господарського суду Київської області надійшла відповідь на відзив від 04.02.2022 №541/100, в якій позивач твердить, що ухвала господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі №911/3015/19 про розстрочення судового рішення не має жодного правового значення для розгляду справи №911/3452/21, оскільки була скасована судом апеляційної інстанції.

Разом з тим, позивач наголошує на тому, що підставою виникнення зобов`язання щодо оплати товару є договір №221/2017/КЗА-1209 від 28.11.2017, а не рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19, однак вказане рішення має преюдиційне значення для вирішення спору.

Щодо тверджень відповідача про понесені ним матеріальні втрати (збитки), позивач зазначає, що відповідачем не додано доказів понесення ТОВ «НВК «Техімпекс» вказаних втрат. Разом з тим, позивач наголошує на тому, що розгляд питань про якість поставленого товару не входить до предмету спору, а подібні доводи відповідачем вже наводились в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19, які апеляційним господарським судом були відхилені.

Також позивач вважає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано період нарахування 3% річних з 26.11.2019 по 05.11.2021 та період нарахування інфляційних втрат з 01.12.2019 по 31.10.2021.

10.02.2022 від позивача - ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» до господарського суду Київської області надійшов детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, в якому позивач зазначає, що ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» сплачено на користь АО «Когнітор» за надані юридичні (адвокатські) послуги 40 000,00 грн. без ПДВ.

Представником відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» в судовому засіданні 21.02.2022 подав суду клопотання №155/02-22 від 21.02.2022, в якому просив надати йому можливість подати заперечення на відповідь на відзив, визнати причини не подання заперечень на відповідь на відзив поважними та встановити додатковий строк.

Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідачем отримано рекомендований лист №386, згідно опису вкладення в ньому мала міститись копія відповіді на відзив, однак вміст даного листа не відповідав опису вкладення.

Відповідач твердить про отримання відповіді на відзив лише 18.02.2022, ознайомившись із матеріалами справи №911/3452/21, у зв`язку з чим не мав можливості подати заперечення, викласти свої міркування та аргументи щодо наведених позивачем пояснень у відповіді на відзив.

У судовому засіданні 21.02.2022 для надання можливості відповідачу подати заперечення на відповідь на відзив у порядку ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 28.02.2022, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис.

Разом із тим, 24.02.2022 розпочалась повномасштабна військова агресія Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 18.04.2022 №259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 воєнний стан продовжено відповідно з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку із розповсюдженням територіальної юрисдикції суду на Київську область, у якій відбувалися активні бойові дії, здійсненням щоденних ракетно-бомбових ударів по місту Києву, обмеженням роботи транспорту та відповідно неможливістю забезпечити безпечне прибуття та перебування відвідувачів та працівників суду у приміщеннях господарського суду Київської області, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, справи, призначені на 28.02.2022, були зняті з розгляду, відповідно судове засідання у справі №911/3452/21 не відбулося.

Згідно із статтею 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Відповідно до статті 12-2 цього Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Отже, розгляд справ відповідно до предметної та територіальної юрисдикції є обов`язком, а не правом господарського суду, при цьому навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права особи на судовий захист не можуть бути обмежені.

З огляду на викладене, ухвалою суду від 07.04.2022, з метою організації дієвої комунікації із учасниками судового процесу в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України, зобов`язано позивача та відповідача невідкладно, протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали письмово повідомити суду:

1) контактний телефон уповноваженої особи та діючу електронну адресу,

2) про наявність у сторін власних технічних засобів та доступу до мережі Інтернет для участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon» (https://vkz.court.gov.ua/);

3) про наявність можливості прибуття повноважних представників до будівлі суду за адресою м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108.

Копію ухвали від 07.04.2022 відповідач отримав 28.04.2022, про що свідчить залучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Вимог ухвали суду від 07.04.2022 ТОВ «НВК «Техімпекс» не виконав, запитуваної судом інформації не надав.

11.04.2022 від позивача - ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» до господарського суду Київської області на виконання вимог ухвали суду від 07.04.2022 надійшло клопотання, в якому позивач просив проводити судові засідання у справі за участю представника позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.05.2022 розгляд справи №911/3452/21 призначено у судовому засіданні на 30.05.2022. Копію ухвали від 03.05.2022 відповідач отримав 17.05.2022, про що свідчить залучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

04.05.2022 від представника відповідача надійшло клопотання від 03.05.2022 №313/05-22, у якому відповідач, посилаючись на триваючу збройну агресію, просив суд відкласти розгляд справи до закінчення дії воєнного стану.

У судовому засіданні 30.05.2022 представник відповідача просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що перед судовим засіданням ознайомився з матеріалами справи та йому необхідний час для узгодження правової позиції з ТОВ «НВК «Техімпекс».

Розглянувши у судовому засіданні 30.05.2022 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, судом, відхилив його як необґрунтоване. Зокрема, в силу прямої норми ст. 19 Конституції України та ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Чинне законодавство не передбачає можливості за відсутності інших підстав припиняти розгляд справ під час дії воєнного стану.

Щодо аргументів необхідності узгодження позиції представника із довірителем ТОВ «НВК «Техімпекс», суд звернув увагу на те, що у справі міститься відзив від 31.01.2022; підготовче провадження у справі закрито ухвалою від 07.02.2022; уповноважений представник відповідача у тексті клопотання від 21.02.2022 №155/02-22 заявив про отримання відповіді на відзив 18.02.2022. З огляду на викладене, судом у повній мірі забезпечено відповідачу можливість подання своїх доводів та міркувань, узгодження позиції щодо позову із врахуванням принципу пропорційності (ст. 15 ГПК України), завдань господарського судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливостей предмета спору; ціни позову; складності справи; значення розгляду справи для сторін, часу, необхідний для вчинення тих чи інших дій.

У судовому засіданні 30.05.2022 з розгляду справи по суті, врахувавши вищевикладені обставини, суд у порядку ст. 216 ГПК України оголосив перерву до 06.06.2022, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис.

06.06.2022 від відповідача ТОВ «НВК «Техімпекс» до суду надійшло клопотання №431/06-22 від 06.06.2022, в якому відповідач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на те, що представник у даній справі Назаренко Є.О. начальник юридичного відділу ТОВ «НВК «Техімпекс» відбув у призначене підприємством з 02.06.2022 по 06.06.2022 термінове відрядження до м. Льовова, з метою вирішення питання щодо відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок ракетного удару. Також у відрядження до міста Львова відбув генеральний директор ТОВ «НВК «Техімпекс» Калина В.Е.

ТОВ «НВК «Техімпекс» в поданому клопотанні звертає увагу суду на введення в Україні воєнного стану, який є об`єктивною обставиною існування загрози життю та здоров`ю будь-якої людини, яка знаходиться на території України, а також на рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо відкладення розгляду справ.

Також відповідач зазначає, що ТОВ «НВК «Техімпекс» є приватною компанією військово-промислового комплексу України та зареєстроване ДСЕКУ як суб`єкт ЗЕД за товарами військового призначення та подвійного використання. ТОВ «НВК «Техімпекс» є виконавцем державного оборонного замовлення та державних контрактів на закупівлю послуг та товарів за державні кошти для потреб Міністерства оборони України, Національної гвардії України, МВС України, ДПС України, Збройних сил України та інших силових структур, відтак, всі ресурси відповідача в умовах воєнного стану мобілізовані на виконання вказаних завдань.

У судове засідання 06.06.2022 з`явились представники позивача. Відповідач своїх уповноважених представників для участі у судовому засіданні не направив.

Розглянувши у судовому засіданні 06.06.2022 клопотання відповідача №431/06-22 від 06.06.2022 про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представників позивача з приводу даного клопотання, суд відмовив в його задоволенні з огляду на таке.

1). Згідно з частинами 1, 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

2). З матеріалів справи вбачається наявність у відповідача декількох адвокатів уповноважених на представництво ТОВ «НВК «Техімпекс». Так, в матеріалах справи наявні докази повноважень на представництво інтересів відповідача адвокатом Гутою Т.В. Доказів припинення повноважень на представництво в адвоката Гути Т.В. до матеріалів справи не надходило.

3). Представниками відповідача як під час підготовчого провадження, так і під час розгляду справи по суті, як в письмовій формі, так і усно в судових засіданнях надано пояснення та докази на підтвердження своєї правової позиції.

4). Приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Посилання відповідача на ту обставину, що відповідач є приватною компанією військово-промислового комплексу України, є виконавцем державного оборонного замовлення та державних контрактів на закупівлю послуг та товарів за державні кошти для потреб Міністерства оборони України, Національної гвардії України, МВС України, Збройних сил України, у зв`язку з чим всі його ресурси мобілізовані для забезпечення своєчасного та безперебійного задоволення потреб Збройних сил України, судом враховані. Разом із тим, відповідно до видів діяльності ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» внесених до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач також належить до підприємств військово-промислового комплексу України, при цьому проти відкладення розгляду справи заперечує.

Відтак, виходячи із принципів господарського судочинства, у суду відсутні повноваження надання відповідачу преференцій під час розгляду даного господарського спору, що додатково підтверджується також тим, що і відповідач, і позивач є юридичними особами, діяльність яких пов`язана, зокрема, з військовим виробництвом.

5). У випадку неможливості прибуття до приміщення суду, учасники справи мають право, у відповідності до статті 197 Господарського процесуального кодексу України, брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відповідач вказаним правом не скористався.

У судовому засіданні 06.06.2022 суд продовжив розгляд справи по суті та після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про стягнення 995 770,95 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судовими рішеннями у справі №911/3015/19, 28.11.2017 між ТОВ «НВК «Техімпекс» (покупець) та ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» (постачальник) було укладено договір №221/2017/КЗА-1209 (далі за текстом Договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується провести оплату та прийняти вироби на умовах та у терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, комплектність, найменування та ціна виробів вказані в Додатку 1, що складає невід`ємну частину договору.

Згідно з п. 4.2 договору загальна вартість договору становить 7 653 774,96 грн., в т. ч. ПДВ (20%) 1 275 629,16 грн.

За умовами п. п. 5.1 5.3 Договору передбачено, що оплата покупцем виробів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунку). Всі витрати по перерахуванню коштів на поточний рахунок постачальника сплачуються покупцем.

Покупець зобов`язаний здійснити постачальнику попередню оплату в розмірі п`ятдесят відсотків від загальної вартості партії виробів за цим договором у термін до:

- перша партія до 30.11.2017,

- друга партія до 25.12.2017,

- третя партія до 27.01.2018.

Остаточний розрахунок в розмірі п`ятдесят відсотків від загальної вартості відповідної партії виробів за цим договором здійснюється покупцем впродовж 5-ти банківських днів з дати отримання рахунку-фактури постачальника після повідомлення постачальником про готовність відповідної партії виробів до відвантаження.

У відповідності до п. п. 3.1 та 3.2 договору постачальник здійснює поставку виробів на умовах FCA м. Київ (згідно з правилами Інкотермс-2010) окремими партіями у наступні терміни:

- перша партія виробів у кількості чотирьох комплектів чотири місяці з моменту отримання передоплати в повному обсязі згідно п. 5.2 договору за першу партію виробів;

- друга партія виробів у кількості чотирьох комплектів чотири місяці з моменту отримання передоплати в повному обсязі згідно п. 5.2 договору за другу партію виробів;

- третя партія виробів у кількості чотирьох комплектів чотири місяці з моменту отримання передоплати в повному обсязі згідно п. 5.2 договору за третю партію виробів.

Під комплектом виробів слід розуміти по одній одиниці виробів поз. № 1 та по дві одиниці кожної поз. № 2, поз. № 3 Специфікації (Додаток 1 до договору).

Дозволяється дострокова поставка виробів по відношенню до термінів відвантаження, вказаних в п. 3.1 договору. Часткове відвантаження виробів дозволяється.

Відповідно до п. п. 10.1, 10.2 договору даний договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. В частині гарантійних зобов`язань договір діє до моменту закінчення гарантійних зобов`язань постачальника.

28.11.2017 між сторонами було підписано Додаток 1 до договору «Специфікація», згідно з якою було погоджено до постачання найменування виробів, ціну за одиницю без ПДВ, грн., кількість комплектів, суму без та з ПДВ, грн.

Відповідно до вказаної Специфікації, постачальник зобов`язався поставити покупцю 12 комплектів стабілізаторів, а також по 24 комплекти електродвигунів та датчиків.

У відповідності до п.5.2 договору та відповідно до банківської виписки від 29.11.2017 покупцем було здійснено передоплату за першу партію виробів на суму 1 275 629,16 грн.

Листом від 02.02.2018 вих. №555/64 постачальник повідомив покупця про готовність до відвантаження стабілізаторів у кількості 4-х комплектів, електродвигунів у кількості 8 штук згідно з договору. Також вказаним листом постачальник направив покупцю рахунок-фактуру № 4 від 02.02.2018 на оплату остаточного розрахунку в розмірі 50% від загальної вартості першої партії виробів на суму 1 275 629,16 грн. Рахунок-фактуру № 4 від 02.02.2018 відповідачем було отримано 09.02.2019.

21.02.2018 на підставі накладної №19 на відпуск товарно-матеріальних цінностей постачальник поставив покупцю 1 комплект стабілізаторів та по 2 комплекти електродвигунів та датчиків. Всього виробів на загальну суму 637 814,58 грн.

Листом від 05.03.2018 покупець гарантував постачальнику повну оплату рахунку-фактури №4 від 02.02.2018 на суму 1 275 629,16 грн. до 20.03.2018, однак фактично покупець розрахувався з постачальником за поставку першої партії виробів згідно з даних банківської виписки лише 16.04.2018.

Остаточна поставка товару у кількості 3-х комплектів стабілізаторів та по 6 комплектів електродвигунів та датчиків на загальну суму 1 913 443,74 грн. відбулася на підставі накладної № 57 на відпуск товарно-матеріальних цінностей 17.04.2018.

Оскільки оплата авансу за поставку товару здійснена покупцем в межах строку, вказаного в договорі, однак остаточний розрахунок за товар був проведений з порушенням строку поставки, суд констатував неналежне виконання покупцем своїх грошових зобов`язань перед постачальником щодо своєчасної оплати поставки першої партії виробів.

Листом від 24.04.2018 вих. № 555/326 постачальник повідомив покупця про готовність до відвантаження йому стабілізаторів у кількості 8-ми комплектів, а також електродвигунів та датчиків у кількості 16 штук згідно з договору. Також вказаним листом постачальник повідомив покупцю, що відвантаження виробів буде здійснено після оплати авансу згідно з рахунку-фактури № 24 від 18.04.2018 та рахунку-фактури № 25 від 18.04.2018.

23.05.2018 за вих. № 555/377 та 18.10.2018 за вих. № 555/843 постачальником було направлено на адресу покупця листи з проханням провести попередню оплату за поставку другої та третьої партії виробів згідно з виставлених рахунків на суму 2 551 258,32 грн.

31.05.2019 постачальник знову направив покупцю листа за вих. № 555/427 про готовність до відвантаження йому виробів згідно другої та третьої партії. Повідомив, що передоплата за вказаний товар у сумі 2 551 258,32 грн станом на час направлення листа так і не надійшла. Разом з листом постачальник направив покупцю рахунок-фактуру № 29 від 29.05.2019 та рахунок-фактуру № 30 від 29.05.2019 для проведення остаточної оплати за другу та третю партії товару, а саме стабілізаторів у кількості 8-ми комплектів, а також електродвигунів та датчиків у кількості 16 штук, на загальну суму поставки у розмірі 2 551 258,32 грн.

Покупець отримав листа від 31.05.2019 вих. №555/427 разом з рахунками-фактури №29 від 29.05.2019 та №30 від 29.05.2019 - 07.06.2019. Таким чином, суд встановив, що у покупця виник обов`язок здійснити остаточний розрахунок з постачальником за другу та третю партії виробів до 14.06.2019 включно (07.06.2019 + 5 б.д.)

Гарантійним листом від 20.06.2019 вих. № 1090/06-19 покупець гарантував проведення оплати за другу та третю партії виробів на суму 5 102 516,64 грн до 02.09.2019, після чого 26.06.2019 постачальником на підставі накладної № 103 на відпуск товарно-матеріальних цінностей було відвантажено покупцю 8 штук стабілізаторів та 16 штук електродвигунів і датчиків на загальну суму 5 102 516,64 грн.

Суд у справі №911/3015/19 встановив, що покупець свої грошові зобов`язання по своєчасному проведенню авансу та остаточній оплаті за поставку другої та третьої партій виробів у порядку та строки, передбачені умовами договору, ні станом на 02.09.2019 ні станом на час звернення постачальника до суду не виконав.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «НВК «Техімпекс» на користь ПАТ «НВО «Київський завод автоматики»: 5 102 516,64 грн. основного боргу, 167 334,59 грн. 3% річних (по кінцеву дату розрахунку 25.11.2019), 369 764,24 грн. інфляційних втрат, 84 594,24 грн. судового збору та 39 877,67 грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.03.2021 рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №911/3015/19 залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ «НВК «Техімпекс» - без задоволення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі №911/3015/19 заяву ТОВ «НВК «Техімпекс» вих. №334/1/03-21 від 11.03.2021 про розстрочку виконання судового рішення задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі № 911/3015/19 про стягнення з ТОВ «НВК «Техімпекс» на користь ПАТ «НВО «Київський завод автоматики»: 5 102 516,64 грн. основного боргу, 167 334,59 грн. 3% річних, 369 764,24 грн. інфляційних втрат, 84 594,24 грн. судового збору та 39877,67 грн. витрат на правову допомогу, шляхом сплати наступним чином:

- до 20.10.2021 грошові кошти у сумі 2882043,69 грн.;

- до 20.04.2022 грошові кошти у сумі 2882043,69 грн.

В іншій частині заяви було відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 у справі №911/3015/19 апеляційну скаргу ПАТ «НВО «Київський завод автоматики» задоволено, ухвалу господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі №911/3015/19 скасовано, відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «НВК «Техімпекс» про розстрочку виконання судового рішення у справі.

Суд звертає увагу сторін на позицію, наведену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 та у постанові Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, у яких зазначено таке.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статті 604 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

З аналізу наведених норм закону випливає, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Під час розгляду справи №911/3015/19 місцевий господарський суд стягнув з покупця інфляційні втрати та 3% річних за період з моменту виникнення заборгованості по кожному належному до сплати платежу в межах трьох партій поставок виробів окремо по кінцеву дату розрахунку - 25.11.2019.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду Київської області з даним позовом про стягнення з відповідача 995 770,95 грн. збитків за період, не охоплений судовим рішенням у справі №911/3015/19, а саме, трьох відсотків річних в розмірі 297 763,30 грн. за період з 26.11.2019 по 05.11.2021 та інфляційних втрат в розмірі 698 007,65 грн. за період з 01.12.2019 по 31.10.2021.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19 30.12.2020 видано наказ про примусове виконання рішення, який було пред`явлено для виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

21.01.2021 державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорським Ю.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №64205168 з примусового виконання наказу, виданого 30.12.2020 господарським судом Київської області у справі №911/3015/19.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказів своєчасної сплати заборгованості згідно договору від 28.11.2017 №221/2017/КЗА-1209 та специфікації до договору від 28.11.2017 №221/2017/КЗА-1209 та рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19, суду не подано.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року державною виконавчою службою на виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.12.2020 у справі № 911/3015/19 було примусово стягнуто з ТОВ «НВК «Техімпекс» на користь ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» суму коштів у розмірі 226 666,79 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 02.04.2021 на суму 187,03 грн.; від 02.04.2021 на суму 30 802,23 грн.; від 14.07.2021 на суму 34 812,97 грн.; від 06.09.2021 на суму 92 131,84 грн.; від 22.09.2021 на суму 5 000,00 грн.; від 20.10.2021 на суму 63 732,72 грн.

Приписами статті 534 ЦК України встановлено порядок виконання грошового зобов`язання, відповідно до якого, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

- у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання. В даному випадку йдеться про судові витрати, витрати на сплату держмита та інших обов`язкових платежів, витрати на юридичну допомогу тощо.

- у другу чергу підлягають сплаті проценти та неустойка;

- у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Договором інше не встановлено. Відтак, позивач правомірно відніс стягнуті кошти у сумі 226 666,79 грн. на погашення судових витрат та витрат на правову допомогу, які були понесені ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» під час розгляду справи №911/3015/19, а також на часткове погашення трьох відсотків річних, які були присуджені на користь позивача за рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі № 911/3015/19.

Отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання сума основної заборгованості, на яку позивач нараховує інфляційні втрати та три відсотки річних, у спірний період з 26.11.2019 по 05.11.2021 становила 5 102 516,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, остаточний розрахунок за спірну заборгованість здійснено платіжним дорученням від 17.11.2021 №53934 (копія залучена до матеріалів справи), у зв`язку з чим 18.11.2021 державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Загорським Ю.Є. закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу, виданого 30.12.2020 господарським судом Київської області у справі №911/3015/19, у зв`язку з фактичним та у повному обсязі виконанням вимог виконавчого документа (копія постанови залучена до матеріалів справи).

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що ТОВ «НВК «Техімпекс» у період з 20.04.2020 по 23.06.2021 не порушувало зобов`язань по виконанню рішення суду та по сплаті грошових коштів позивачу, з огляду на те, що 20.04.2021 постановлено ухвалу господарського суду Київської області у справі №911/3015/19, якою було розстрочене виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2020 у справі №911/3015/19.

По-перше, вказана ухвала суду від 20.04.2021 у справі №911/3015/19 скасована постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021, отже не створює правових наслідків.

По-друге, відповідно до частини першої статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільного або господарського зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання боржника, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Отже, після прийняття судом рішення про розстрочення або відстрочення виконання рішення грошове зобов`язання боржника не припиняється і передбачені статтею 625 ЦК України інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

З цього приводу суд повторно звертає увагу учасників справи на позицію постанов Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 та у Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Також суд відхиляє посилання відповідача на положення пункту 7.2 Договору №221/2017/КЗА-1209 від 28.11.2017, позаяк вказаним пунктом обмежено граничний розмір пені (тобто неустойки), однак, формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних та інфляційні втрати не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку процентів річних за період з 26.11.2019 по 05.11.2021 та інфляційних втрат за період грудень 2019 жовтень 2021, суд встановив, що він здійснений у відповідності до закону та арифметично вірно, відтак, з відповідача на користь позивача належать до стягнення 297 763,30 грн. 3% річних та 698 007,65 грн. інфляційних втрат.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих до стягнення інфляційних втрат та процентів річних, а також у зв`язку з цим доводи про те, що з огляду на правові позиції Верховного Суду, а саме, Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц, від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц, від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, від 20.03.2019 №761/26293/16-ц, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц, від 27.11.2019 у справі №340/385/17, від 18.03.2020 у справі №902/417/18 нарахуванням позивачем 3% річних та інфляційних втрат, порушено принципи розумності, справедливості та пропорційності, а ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» не поніс жодних втрат, які б передбачали компенсації, суд їх відхиляє, оскільки нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому з огляду на те, що сторонами у договорі не застосовано підвищений рівень процентів, як от у справі №902/417/18 (постанова ВП ВС від 18.03.2020, на яку посилається відповідач) суд вважає, що стягнення 3% річних та інфляційних втрат за час прострочення є співмірним, не порушує принципів справедливості та пропорційності та відповідає закону.

Щодо твердження відповідача, що саме він поніс втрати (збитки) в результаті виконання договору, оскільки придбані вироби не пройшли випробування та не відповідають заявленій ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» якості, суд зазначає, що ТОВ «НВК «Техімпекс» було прийнято обладнання за Договором №221/2017/КЗА-1209 від 28.11.2017 без будь-яких зауважень та заперечень. Разом з тим, у випадку виявлення недоліків відповідач міг звернутися до позивача, в т.ч. в судовому порядку з відповідними претензіями.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що його доводи щодо якості поставленого та прийнятого ТОВ «НВК «Техімпекс» товару суд досліджував у справі №911/2015/19 та надав їм належну правову оцінку, а повторний їх розгляд не входить до предмету спору в даній справі.

Решту пояснень та доводів відповідача суд ретельно розглянув та відхилив як такі, що не спростовують наведених висновків суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики» повністю, ухвалює рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» 698 007,65 грн. інфляційних втрат та 297 763,30 грн. 3% річних.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у розмірі 14 936,56 грн.

Позивач також просить суд включити до складу судових витрат та стягнути з відповідача 40 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Розглянувши подані матеріали на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» як позивач понесло та які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи, зокрема:

- судовий збір за подання позовної зави в даній справі;

- судовий збір, що може бути сплачений у випадку прийняття судового рішення (ухвали, постанови) не на користь ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» - відповідно до ставок судового збору, встановленого Законом України «Про судовий збір»;

- витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на укладення з Адвокатським об`єднанням «Когнітор» Договору про надання правової допомоги від 04.11.2021, відповідно до умов якого розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги в суді першої інстанції становить 40 000,00 грн. без ПДВ, в суді апеляційної інстанції 35 000,00 грн. без ПДВ, в суді касаційної інстанції 30 000,00 грн. без ПДВ, а також ухвали суду, що можуть бути оскаржені в апеляційному та/або касаційному порядку окремо від рішення суду по 10 000,00 грн. без ПДВ за кожне таке оскарження окремо в суді апеляційної та касаційної інстанції.

- та інші витрати пов`язані з розглядом даної справи.

За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

04.11.2021 між адвокатом ПрАТ «НВО «Київський завод автоматики» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Когнітор» (виконавець) було укладено Договір №04/11/2021-01/КЗА-2331 про надання правової (професійної правничої) допомоги (далі за текстом договір), відповідно до якого:

- клієнт доручає і оплачує, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання клієнту правової (професійної правничої) допомоги у вигляді юридичних/адвокатських послуг, далі по тексту послуги, на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 Договору);

- під послугами у межах цього договору розуміється правовий аналіз обставин (в тому числі і аналіз первинної документації, листування, інших документів, речових, електронних доказів, пов`язаних судових справ тощо) спірних правовідносин; визначення кола обставин, що підлягають доказуванню (доведенню або спростуванню) певними доказами, а також правових механізмів їх отримання та доказування (замовлення експертиз, аудиторських висновків, залучення спеціалістів, звернення з адвокатськими запитами тощо); аналіз чинної релевантної судової практики та практики ЄСПЛ з огляду на предмет, підставу позову та зміст позовних вимог; визначення судової перспективи з формуванням правової лінії захисту і наступним складанням (поданням) заяв по суті спору та/або (за необхідності) інших, в тому числі процесуальних, документів, а також представництво (з правом самостійного формування правової позиції; з правом складання, підписання та подання відповідних заяв по суті спору та/або (за необхідності) інших, в тому числі процесуальних, документів; реалізація інших процесуальних прав Клієнта як певного учасника відповідного процесу (за необхідності) виконавцем в інтересах клієнта під час судового розгляду (безпосередня участь в судових засіданнях у якості представника клієнта здійснюється виконавцем тільки у разі проведення судового розгляду у судовому засіданні із повідомленням (викликом) учасників справи) в судових установах України усіх інстанцій господарського спору клієнта з ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» () про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за договором поставки від 28.11.2017 №221/2017/КЗА-1209 (п. 1.2 Договору);

- оплата послуг, передбачена цим договором, включає: плату (гонорар) в розмірі, встановленому п. 4.3 цього договору та компенсацію вартості накладних витрат, понесених виконавцем у відповідному місяці у зв`язку з наданням послуг, передбачених цим договором ( у випадку надання послуг поза адміністративно-територіальними межами міста Києва) (п. 4.1 Договору);

- оплата, передбачена цим договором, здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений в цьому договорі або на інші банківські реквізити, зазначені виконавцем у відповідному повідомленні. Виставлення виконавцем рахунку (рахунок-фактура) для здійснення оплати за цим договором не вимагається (пп. 1 п. 4.2 Договору);

- клієнт зобов`язаний протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору здійснити оплату в розмірі, передбаченому пп. 4.3.1 цього договору. Сторони цим застереженням погодили, що здійснена клієнтом 09.08.2021 за платіжним дорученням №3047 оплата на користь виконавця в розмірі 30 000,00 грн. вважається частковою оплатою в рамках цього договору на підставі пп. 4.3.1. Таким чином, з метою оплати послуг виконавця згідно умов пп. 4.3.1 цього договору клієнт зобов`язується доплатити ще 10 000,00 грн. без ПДВ (пп. 2 п. 4.2 Договору);

- оплата послуг, передбачених умовами підпунктів 4.3.2, 4.3.3, 4.3.4 цього договору здійснюється клієнтом протягом 5 банківських днів з моменту винесення відповідним судом ухвали про відкриття апеляційного або касаційного провадження з розгляду спору, що становить предмет цього договору (пп. 3 п. 4.2 Договору);

- розмір оплати (гонорару) становить:

правовий аналіз обставин (в тому числі і аналіз первинної документації, листування, інших документів, речових доказів, пов`язаних судових справ тощо) спірних правовідносин; визначення кола обставин, що підлягають доказуванню (доведенню або спростуванню) певними доказами та визначення правових механізмів їх отримання та доказування (замовлення експертиз, аудиторських висновків, залучення спеціалістів, звернення з адвокатськими запитами, постановка питань в першій заяві по суті спору тощо); аналіз чинної релевантної судової практики та практики ЕСПЛ з огляду на предмет і підставу позову - 50 % вартості, визначеної в цьому підпункті договору;

визначення судової перспективи з формуванням правової лінії захисту і наступним складанням позовної заяви або відзиву на позовну заяву (в залежності від того, чи є клієнт позивачем або відповідачем відповідно) з іншими супутніми процесуальними документами та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (з правом самостійного формування правової позиції; з правом складання, підписання та подання відповідних заяв по суті спору (відповіді на відзив або заперечення) та/або (за необхідності) інших, в тому числі процесуальних документів; реалізація інших процесуальних прав клієнта як певного учасника відповідного процесу (за необхідності), а також безпосередня участь адвоката в судових засіданнях у якості представника клієнта, яка (безпосередня участь) здійснюється тільки у разі проведення судового розгляду у судовому засіданні із повідомленням (викликом) учасників справи) - 50 % вартості, визначеної в цьому підпункті договору.

Вартість послуг за цим підпунктом договору разом становить 40 000,00 грн. без ПДВ (п. 4.3 Договору);

- після завершення розгляду по суті вказаної справи у відповідній інстанції або певного етапу в наданні послуг або після повного закінчення представництва інтересів Клієнта в рамках цього договору (на розсуд Виконавця), Виконавець надає/направляє на адресу Клієнта оформлений Акт приймання-передання наданих юридичних (адвокатських) послуг (п. 5.1 Договору);

- клієнт зобов`язаний у 3-денний строк з моменту отримання вказаного Акту підписати його, тим самим підтвердивши характер (зміст), обсяг, своєчасність, достатність (повноту) і належність наданих послуг та накладних витрат (якщо останні мали місце), або надати об`єктивно мотивовану відмову у письмовій формі (п. 5.2 Договору);

- цей Договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до остаточного вирішення по суті судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій зазначеної в цьому договорі судової справи, якщо не буде припинений раніше (п. 10.1 Договору).

За змістом Акту №04/11/2021-01/КЗА-2331/001 приймання-передання наданих юридичних (адвокатських) послуг від 31.01.2022 (далі за текстом Акт), останній містить детальний опис робіт (наданих послуг), наданих Адвокатським об`єднанням «Когнітор» в особі керуючого партнера АО «Когнітор» адвоката Величка Д.В. та керівника практики вирішення судових спорів АО «Когнітор» адвоката Абросімова С.С. під час розгляду справи №911/3452/21 з зазначенням витраченого часу, а саме:

- встановлення та дослідження обставин спору шляхом аналізу первинної документації, складеної за результатами здійснення господарських операцій між сторонами спору; листування між сторонами спору; пов`язаної судової справи №911/3015/19 та виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у ній; інших (електронних) документів та доказів, що стосуються обставин цього спору (витрачено 12 людино-годин);

- визначення кола обставин, що підлягають доведенню/спростуванню клієнтом для належного захисту його прав та законних інтересів та визначення правових механізмів отримання необхідних доказів та доведення/спростування таких обставин (подання клопотання про витребування доказів, постановка питань в першій заяві по суті спору тощо) (витрачено 8 людино-годин);

- аналіз чинної релевантної судової практики, в тому числі і практики ЄСПЛ, з приводу вказаного спору з огляду на предмет, підставу та зміст позовних вимог (витрачено 4 людино-годин);

- визначення судової перспективи з формуванням правової лінії захисту інтересів клієнта із подальшим складанням заяв по суті спору у вигляді позовної заяви із іншими супутніми процесуальними документами (витрачено 16 людино-годин);

- представництво інтересів клієнта як позивача в господарському суді Київської області під час судових засідань по справі №911/3452/21 (згідно відомостей протоколів судового засідання).

Вартість вказаної послуги (розмір гонорару) за цим актом згідно п. 4.3.1 Договору становить 40 000,00 грн. без ПДВ. Сторони в п. 4.2 Договору погодили, що здійснена клієнтом 09.08.2021 за платіжним дорученням №3047 оплата на користь виконавця в розмірі 30 000,00 грн. вважається частковою оплатою в рамках цього договору на підставі пп. 4.3.1. Договору.

Відповідно по пункту 4 вищевказаного Акта клієнт будь-яких зауважень до виконавця в частині характеру (змісту), обсягу, своєчасності, достатності(повноти) і належності наданих послуг або в інших аспектах наданих останнім послуг не має. Накладні витрати відсутні.

Відтак, сторонами в Акті зазначено номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога, а також відображено відомості щодо адвокатів, якими безпосередньо надавалась правова допомога (адвокат Величко Д.В. та адвокат Абросімов С.С.), які брали участь у розгляді справи в суді, детальний опис наданих ними послуг та фактично витрачений час на надання послуг. У вищевказаному Акті зазначено, що згідно п. 4.3.1 Договору вартість наданих послуг за цим актом становить 40 000,00 грн. без ПДВ. Суд звертає увагу сторін на позицію постанови Верховного Суду у справі №640/18402/19 від 28.12.2020 щодо встановлення сторонами фіксованого розміру гонорару адвоката.

Вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання Адвокатським об`єднанням «Когнітор» в особі керуючого партнера АО «Когнітор» адвоката Величка Д.В. та керівника практики вирішення судових спорів АО «Когнітор» адвоката Абросімова С.С. позивачеві послуг з професійної правничої допомоги у справі №911/3452/21 у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі 40 000,00 грн.

При цьому, вказані витрати фактично позивачем сплачені, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжного доручення №3047 від 09.08.2021 на суму 30 000,00 грн.; платіжного доручення №4099 від 09.11.2021 на суму 10 000,00 грн.; виписок з рахунку АО «Когнітор» за 09.08.2021 та за 09.11.2021 про надходження коштів.

Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи. Слід також у порядку статті 86 ГПК України давати належну оцінку доказам фактичного надання стороні адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу відповідає укладеному між позивачем та адвокатським об`єднанням договору та вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», підтверджений документально, є співмірним часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням ціни позову та складності справи, а також ту обставину, що відповідачем не було подано до суду обґрунтованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. відповідають критеріям ст. 126 ГПК України, є належно обґрунтованими та документально доведеними, належать до включення до судових витрат по справі та підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до ст. 126, 129 ГПК України.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14, ідентифікаційний код 32499006)

на користь приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Київський завод автоматики» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, ідентифікаційний код 14309356)

698 007,65 грн. (шістсот дев`яносто вісім тисяч сім гривень шістдесят п`ять копійок) інфляційних втрат,

297 763,30 грн. (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот шістдесят три гривні тридцять копійок) процентів річних,

14 936,56 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень п`ятдесят шість копійок) судового збору,

40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 16.06.2022.

Суддя О.В. Конюх