УХВАЛА

16 червня 2022 року
м. Київ

cправа № 910/19021/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. головуючого, Дроботової Т.Б., Багай Н.О.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Архітектурна майстерня Інка
до Фонду державного майна України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. Міністерство культури та інформаційної політики України;

2. Національний музей історії України у Другій світовій війні. Меморіальний комплекс (музей війни)

про визнання договору недійсним в частині,
ВСТАНОВИВ:
27.05.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі № 910/19021/20, подана 25.05.2022 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

09.06.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю Архітектурна майстерня Інка до Суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №910/19021/20, в якому позивач просить визнати причини пропуску строку касаційного оскарження неповажними, відмовити першого заступника керівника Київської міської прокуратури у відкритті касаційного провадження у справі № 910/19021/20.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, та оцінивши доводи, що викладені Товариством з обмеженою відповідальністю Архітектурна майстерня Інка у запереченні проти відкриття касаційного провадження, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Предметом оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 (повний текст складено 23.12.2021), строк для оскарження якої сплив 12.01.2022.

Із касаційною скаргою Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся 25.05.2022 про що свідчить дата на поштовому конверті, в якому касаційна скарга надійшла на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

Колегія суддів зауважує, що можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що прокурор не був учасником даної справи, про результати її розгляду йому стало відомо із засобів масової інформації. Крім того, 15.02.2022 прокурором до Господарського суду міста Києва подано запит про ознайомлення з матеріалами даної справи, 23.02.2022 прокурор ознайомився з матеріалами даної справи. Проте, як зазначає прокурор, у зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану в Україні працівники Київської прокуратури, через вступ до лав Збройних Сил України, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройній агресії проти України, а також у зв`язку з небезпекою для життя, відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою та іншими обставинами, викликаними воєнним станом не мали можливості підготувати касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення у двадцятиденний строк, встановлений Законом.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду ухвалена 07.12.2021 у справі № 910/19021/20 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24.12.2021.

Водночас скаржником не наведено переконливих аргументів стосовно того, що саме позбавило скаржника можливості звернутися із касаційною скаргою раніше, ніж 25.05.2022. Саме лише посилання на те, що прокурору стало відомо про порушення прав держави після ознайомлення з матеріалами справи та їх опрацювання 23.02.2022 поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження не є, а його поновлення за таких підстав свідчили б про порушення принципу правової визначеності.

Можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Прокурор не навів у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження дати, саме з якої він дізнався про існування оскаржуваної постанови із засобів масової інформації.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Крім того, прокурором, в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження зазначено, що він 23.02.2022 ознайомився з матеріалами даної справи, 25.05.2022 звернувся з касаційної скаргою, що є більше ніж через три місяці, з дня ознайомлення та в підтвердження поважності вказаних причин не додано відповідних доказів, що всі працівники Київської прокуратури з 24.02.2022 по 25.05.2022 вступали до лав Збройних Сил України, вступали до добровольчих воєнних формувань, інших форм протидії збройній агресії проти України, була небезпека для життя всіх працівників цієї прокуратури в місцях їх перебування у вказаний період, всі працівники цієї прокуратури позбавились в цей період всіх організаційних та технічних умов для виконання роботи, тому ця підстава визнається судом неповажною.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

При цьому право прокурора на подання касаційної скарги, передбачене ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, не надає йому можливості оскарження судового рішення поза межами строку на таке оскарження виключно виходячи зі статусу прокуратури.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Також Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості поновлення строку на касаційне оскарження виходячи тільки з того, що прокурору або іншому учаснику справи стало відомо про судове рішення у якийсь момент часу, тим паче, зі значним пропуском строку на таке оскарження.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Відповідно до положень частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Оскільки касаційну скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, та скаржником не подано доказів в підтвердження поважності пропуску строку касаційного оскарження, вказані ним підстави поновлення строку визнані судом неповажними, тому така касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, касаційна скарга Першого заступника керівника Київської міської прокуратура підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку касаційного оскарження та наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 18.07.2022, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю .Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай