ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" червня 2022 р. Cправа № 902/1271/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" (вул. Вікентія Хвойки, буд. 18/14, оф. 311, м. Київ, 04080)

до: Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, буд. 33, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 64 299,89 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Перетятько В.Є. згідно витягу з ЄДРЮОФОПтаГФ (в режимі відеоконференції);

відповідача Іжаківська В.О. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 104-21 від 13.12.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" з вимогою до Вінницької обласної прокуратури про стягнення суми боргу в розмірі 56 307,61 грн., пені в розмірі 6 701,63 грн., 3% річних в розмірі 1 290,65 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про постачання природного газу № 235/12-19 від 27.12.2019 в частині оплати поставленого природного газу в період січня-лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Заявою № 372-21 від 24.12.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1271/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 27.01.2022.

18.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву № 15/2-31вих-22 від 13.01.2022 за підписом представника відповідача - прокурора Іжаківської В.О., в якому відповідач наводить заперечення проти позову та просить відмовити в його задоволенні. Суть заперечень відповідача зводиться до того, що між ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» та Прокуратурою Вінницької області за результатами проведення процедури закупівлі (відкриті торги) відповідно до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», 27.12.2019 укладено договір № 235/12-19 на постачання природного газу.

В подальшому між сторонами укладено ряд Додаткових угод до Договору. Так, Додатковою угодою № 5 від 28.12.2020 Договір пролонговано до 28.02.2021 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків загальної суми, визначеної у договорі, укладеному у попередньому році.

Додатковою угодою № 6 від 19.01.2021 збільшено ціну за одиницю товару у межах 10 відсотків у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку без збільшення загальної суми Договору.

25.01.2021 між сторонами Договору укладено Додаткову угоду № 7, відповідно до якої:

- продовжено термін дії Договору №235/12-19 від 27.12.2019 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, та становить 69528 грн 00 коп. з ПДВ,

- викладено пункт 1.2 Договору у наступній редакції: « 1.2. Річний плановий обсяг постачання газу на 2020 рік - 64530,09 куб. м.

Річний плановий обсяг постачання газу на січень-лютий 2021 року - 10660,82 куб. м.»

- викладено пункт 3.6. Договору у наступній редакції: « 3.6. Загальна сума Договору на 2020 рік складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 347640 грн 16 коп., у т.ч. ПДВ 57940 грн. 03 коп.

Загальна сума Договору на січень-лютий 2021 року складається із місячних сум вартості газу, поставленого Споживачеві за даним Договором, і становить 69528 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 11588 грн. 00 коп.».

На виконання зобов`язань за Договором у 2021 році Вінницькою обласною прокуратурою розрахунки проведено відповідно до наданих позивачем актів на суму 69 527, 99 грн.

Таким чином, Вінницькою обласною прокуратурою виконано зобов`язання, виходячи із загальної суми Договору на січень-лютий 2021 року .

При цьому відповідач зауважує, що збільшення суми договору не допускається відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, що діяла на момент виконання договору), якою заборонено внесення змін до істотних умов договору після його підписання і до виконання зобов`язань сторонами, окрім певного переліку таких змін. Відтак, внесення змін до договору поза межами переліку, передбаченого частиною 5 статті 41 Закону, зокрема, про збільшення суми договору, зумовило б нікчемність таких змін відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про публічні закупівлі».

За результатами судового засідання 27.01.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 27.01.2022 про відкладення підготовчого засідання на 17.02.2022.

Ухвалою суду від 17.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/1271/21 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 15.03.2022, при цьому явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 15.03.2022 підготовче засідання відкладено на 14.04.2022, зобов`язано позивача надати письмові пояснення щодо причин невиконання вимог ухвали суду від 17.02.2022, явку представника останнього в судове засідання визнано обов`язковою.

14.04.2022 черес систему "Електронний суд" надійшло клопотання б/н від 14.04.2022 (вх. № 01-34/2878/22) керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" Перетятько В.Є. з поясненнями причин невиконання вимог ухвали суду від 17.02.2022, які полягають у виїзді працівників підприємства за межі міста Києва через воєнні дії, що відбувались неподалік міста, повернення яких на робочі місця стало можливим лише 12.04.2022. При цьому позивач наголошує на тому, що має намір надати суду пояснення щодо роботи інформаційної платформи оператора ГТС, та просить відкласти розгляд справи на іншу дату, залучити Перетятько В.Є. у справу в якості особи уповноваженої діяти від імені ТОВ "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" відповідно до статуту, надати доступ до справи, як в паперовому вигляді так і до електронної справи та наступне судове засідання провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

За результатами судового засідання 14.04.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 14.04.2022 про відкладення підготовчого засідання на 12.05.2022, яке постановлено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за поштовою адресою для реєстрації в EASYCON - .

При розгляді справи 12.05.2022 судом оголошено перерву до 23.05.2022, про що постановлено ухвалу в протокольній формі.

23.05.2022 через систему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання № б/н від 23.05.2022 (вх. № 01-34/3960/22 від 23.05.2022) представника позивача - Перетятька В.Є. з обґрунтуванням заперечень позиції відповідача, за змістом якого позивач наголошує, що відповідачем не заперечується поставки газу в період січень, лютий 2021 року, в об`ємах, визначених в актах приймання передачі природного газу. Не заперечує останній і отримання актів приймання передачі природного газу від позивача.

Доводи відповідача щодо неможливості оплати газу, що перевищує обсяг узгоджений Договором, не відповідають вимогам абзацу 4 пункту 10 розділу II «Порядку постачання природного газу споживачам, що не є побутовими» Правил постачання природного газу та ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України, які визначають, що у разі, якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

За наведеного, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити прийнятий обсяг газу в період дії Договору №235/12-19, що перевищує обсяг узгоджений договором.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 09.06.2022, про що 23.05.2022 постановлено протокольну ухвалу.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача з`явився в режимі відеоконференції. Представник відповідача з`явився в засідання суду в приміщення суду.

В судовому засіданні 09.06.2022 прийнято судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 09.06.2022 представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ» (позивач, за Договором Постачальник) та Прокуратурою Вінницької області (відповідач, за Договором Споживач) укладено Договір на постачання природного газу № 235/12-19 (далі - Договір) згідно з предметом якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживача у 2020 році природний газ (код 09120000-6 - Газове паливо) за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу, у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору річний плановий обсяг постачання газу - 105000 куб.м.

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ. (п. 2.3. Договору)

Відповідно до п. 2.8. Договору постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми (далі - добова норма), яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно.

За змістом п. 2.9. Договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюються в наступному порядку:

За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. (п. 2.9.1.)

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника. (п. 2.9.2.)

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання- передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. (п. 2.9.3.)

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника. (п. 2.9.4.)

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. (п. 2.9.5.)

Згідно п. 3.1. Договору, розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Ціна з урахуванням тарифу на транспортування природного газу становить 4 166 грн. 67 коп. за 1000 куб.м.. крім того ПДВ 833 грн. 33 коп., всього з ПДВ - 5000 грн. 00 коп. (п. 3.2. Договору)

Ціна, зазначена в п. 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору у випадках, передбачених ч. 4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII. (п. 3.3. Договору)

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором. (п. 3.4. Договору)

Пунктом 3.6. Договору визначено, що загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 525 000 грн. 00 коп. у т.ч. ПДВ 87500 грн. 00 коп.

За змістом п. 4.1. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються Постачальником. (п. 4.2.1. Договору)

Відповідно до п. 6.2.1. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін (в частині постачання газу з 01.01.2020) та діє до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. (п. 11.1. Договору)

В подальшому між Сторонами укладено ряд Додаткових угод до Договору, якими внесено зміни та доповнення до Договору на постачання природного газу № 235/12-19 від 27.12.2019.

Додатковою угодою № 1 від 12.10.2020 внесено зміни до Договору у зв`язку із перейменуванням «Прокуратура Вінницької області» у «Вінницька обласна прокуратура» та зміною реквізитів ТОВ «ЕКОТЕХНОІНВЕСТ». В преамбулі, тексті Договору та в усіх додатках до Договору найменування «Прокуратура Вінницької області» замінено на «Вінницька обласна прокуратура».

Додатковою угодою № 2 від 21.10.2020 внесено зміни до Договору та збільшено ціну за одиницю товару у межах 10 відсотків у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку без збільшення загальної суми Договору. Зменшено річний плановий обсяг постачання газу та планові обсяги постачання газу по місяцях.

Пункт 1.2. Договору викладено у наступній редакції: «Річний плановий обсяг постачання газу - 100125,28 куб.м.»

Пункт 3.6. Договору викладено у наступній редакції: «Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 524999 грн. 96 коп., у т.ч. ПДВ 87499 грн. 99 коп.».

Додатковою угодою № 3 від 25.11.2020 внесено зміни до Договору та збільшено ціну за одиницю товару у межах 10 відсотків у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку без збільшення загальної суми Договору. Зменшено річний плановий обсяг постачання газу та планові обсяги постачання газу по місяцях.

Пункт 1.2. Договору викладено у наступній редакції: «Річний плановий обсяг постачання газу - 9444,23 куб.м.»

Пункт 3.6. Договору викладено у наступній редакції: «Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 524999 грн. 91 коп., у т.ч. ПДВ 87499 грн. 98 коп. »

Додатковою угодою № 4 від 28.12.2020 внесено зміни до Договору та зменшено обсяги споживання та загальну суму Договору.

Пункт 1.2. Договору викладено у наступній редакції: «Річний плановий обсяг постачання газу - 64530,09 куб.м.»

Пункт 3.6. Договору викладено у наступній редакції: «Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 347640 грн. 16 коп., у т.ч. ПДВ 57940 грн. 03 коп.»

Додатковою угодою № 5 від 28.12.2020 Договір пролонговано до 28.02.2021 року на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків загальної суми, визначеної у договорі, укладеному у попередньому році.

Додатковою угодою № 6 від 19.01.2021 збільшено ціну за одиницю товару у межах 10 відсотків у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку без збільшення загальної суми Договору.

Пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: «Ціна з урахуванням тарифу на транспортування природного газу становить 5434 грн. 85 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1086 грн. 97 коп., всього з ПДВ - 6521 грн. 82 коп.»

25.01.2021 між сторонами Договору укладено Додаткову угоду № 7, відповідно до якої:

- продовжено термін дії Договору №235/12-19 від 27.12.2019 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, та становить 69528 грн 00 коп. з ПДВ.

- викладено пункт 1.2 Договору у наступній редакції: «Річний плановий обсяг постачання газу на 2020 рік - 64530,09 куб. м.. Річний плановий обсяг постачання газу на січень-лютий 2021 року - 10660,82 куб. м.».

- викладено пункт 3.6. Договору у наступній редакції: «Загальна сума Договору на 2020 рік складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 347640 грн 16 коп., у т.ч. ПДВ 57940 грн. 03 коп.. Загальна сума Договору на січень-лютий 2021 року складається із місячних сум вартості газу, поставленого Споживачеві за даним Договором, і становить 69528 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 11588 грн. 00 коп.».

Як зазначає позивач, за період січень та лютий 2021 року відповідачу було поставлено наступні обсяги природного газу:

у січні 2021 року - 13,83212 тис. м куб. підтвердженням чого є Акт №499, №501, №502,№ 503, №504, №506, №508, №510, №514, №517, №519, №521, №524 за січень 2021 року до Договору та інформація щодо спожитих обсягів природного газу Споживачем у січні 2021 року (з ІР платформи SAP щодо сумарного обсягу відбору Споживача з ЕІС за січень 2021 року.)

у лютому 2021 року - 6,94734 тис. м куб. підтвердженням чого є Акт №583-П за лютий 2021 року до Договору та інформація щодо спожитих обсягів природного газу Споживачем у лютому 2021 року (з IP платформи SАР щодо сумарного обсягу відбору Споживача з ЕІС за лютий 2021 року)

11.02.2021 позивачем на адресу відповідача направлено наступні рахунки та акти: рахунок на оплату № 793 на суму 4986,25 грн. та Акт № 499 за січень 2021 року на суму 4986,25 грн.; рахунок на оплату № 795 на суму 7561,79 грн. та Акт №501 за січень 2021 року на суму 7561,79 грн.; рахунок на оплату №796 на суму 28 529,44 грн. та Акт № 502 за січень 2021 року на суму 28 529,44 грн.; рахунок на оплату № 797 на суму 5217,46 грн. та Акт № 503 за січень 2021 року на суму 5217,46 грн.; рахунок на оплату № 798 на суму 2876,45 грн. та Акт № 504 за січень 2021 року на суму 2876,45 грн.; рахунок на оплату № 800 на суму 2282,64 грн. та Акт № 506 за січень 2021 року на суму 2282,64 грн.; рахунок на оплату № 802 на суму 6301,38 грн. та Акт № 508 за січень 2021 року на суму 6301,38 грн.; рахунок на оплату № 804 на суму 3325,28 грн. та Акт № 510 за січень 2021 року на суму 3325,28 грн.; рахунок на оплату № 807 на суму 4 967,09 грн. та Акт № 514 за січень 2021 року на суму 4 967,09 грн.; рахунок на оплату № 812 на суму 6 195,73 грн. та Акт № 517 за січень 2021року на суму 6 195,73 грн.; рахунок на оплату № 815 на суму 6 521,82 грн. та Акт № 521 за січень 2021року на суму 6 521,82 грн.; рахунок на оплату № 818 на суму 3 835,61 грн. та Акт № 524 за січень 2021року на суму 3 835,61 грн..

За інформацією з сайту Нова пошта по трек коду 4364, зазначені вище Акти та рахунки відповідачем отримано 13.02.2021.

12.03.2021 позивачем на адресу відповідача направлено рахунок на оплату № 10014 на суму 45 309,30 грн. та Акт № 583-П за лютий 2021 року на суму 45 309,30 грн., які, за інформацією з сайту Нова пошта по трек коду 9896, останнім отримано 13.13.2021.

Проте, відповідач на адресу позивача підписані акти не повернув та не надіслав вмотивованої відмови щодо підписання зазначених вище актів.

Поряд з цим, матеріалами справи стверджується, що відповідачем оплачено наступні Акти: Акт № 499 за січень 2021 року на суму 4986,25 грн, Акт № 502 за січень 2021 року на суму 28 529,44 грн., Акт № 503 за січень 2021 року на суму 5217,46 грн., Акт № 504 за січень 2021 року на суму 2876,45 грн., Акт № 506 за січень 2021 року на суму 2282,64 грн., Акт № 508 за січень 2021 року на суму 6301,38 грн., Акт № 510 за січень 2021 року на суму 3325,28 грн., Акт № 514 за січень 2021 року на суму 4 967,09 грн., Акт № 517 за січень 2021 року на суму 6 195,73 грн., Акт № 519 за січень 2021 року на суму 7 609,66 грн., Акт № 521 за січень 2021 року на суму 6521,82 грн.. Акт № 524 за січень 2021 року на суму 3835,61 грн оплачений частково в сумі 399,09 грн.

При цьому Акти № 501 за січень 2021 року на суму 7 561,79 грн., № 524 за січень 2021 року на суму 3436,52 грн. та № 583-П за лютий на суму 45 309,30 грн залишені відповідачем без оплати.

За наведеного, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача за поставлений в січні, лютому 2021 року природний газ складає 56 307,61 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, передбачено свободу договору, а також той факт, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору (абзац 2 пункту 5 розділу ІІ Правил постачання природного газу).

Пунктом 9 розділу ІІ Правил постачання природного газу передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Згідно з пунктом 21 розділу 2 Правил постачання природного газу, споживач має право на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Відповідно до пункту 3 розділу II Правил постачання природного газу договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу.

Відповідно до пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, а саме: предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ в необхідних для нього об`ємах; річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності), та/або допустиме їх відхилення; строк дії договору та умови і порядок його продовження, припинення чи розірвання, у тому числі інформація щодо можливості його одностороннього розірвання.

Відповідно до пунктів 9 та 19 розділу II Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний забезпечувати споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу на умовах, визначених договором на постачання природного газу.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Частиною 7 статі 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Як зазначалось вище, у зв`язку із закінченням строку дії Договору Додатковою угодою № 5 від 28.12.2020 Договір пролонговано до 28.02.2021 року на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків загальної суми, визначеної у договорі, укладеному у попередньому році.

Додатковою угодою № 7 від визначено загальну сума Договору на січень-лютий 2021 року в розмірі 69528 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 11588 грн. 00 коп.

В межах Договору відповідачем в період січень, лютий 2021 року поставив відповідачу природний газ, вартість якого склала 135 519,90 грн., що підтверджується Актами за січень та лютий зазначені судом вище.

Обсяги поставленого позивачем відповідачу в січні, лютому 2021 року природного газу підтверджуються інформацією з ІР платформи SАР щодо сумарного обсягу відбору Споживача з ЕІС за вказаний період.

Означені Акти відповідачем отримано 13.02.2021 за січень, 13.03.2021 за лютий, проте не підписано та не повернуто позивачу, мотивованої відмови від підписання актів у письмовій формі не надано.

Поряд з цим, відповідачем здійснено оплату природного газу, поставленого в період січень, лютий 2021 року на суму 79 212,29 грн.

Неоплаченою є вартість поставленого природного газу в розмірі 56 307,61 грн.

З огляду на викладене, оскільки факт поставки позивачем відповідачу в січні, лютому 2021 року природного газу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а сума розрахунків, здійснена відповідачем не є повною, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 56 307,61 грн. заборгованості.

Доводи відповідача щодо неможливості оплати газу, що перевищує обсяг узгоджений Договором, судом відхиляються виходячи з положень абзацу 4 пункту 10 розділу II «Порядку постачання природного газу споживачам, що не є побутовими» Правил постачання природного газу та ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України, які визначають, що у разі, якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

До того суд зауважує, що наведені доводи останнього не узгоджуються з його ж діями по оплаті поставленого природного газу в січні, лютому 2021 року в розмірі 79 212,29 грн, при визначенні ціни Договору в редакції Додаткової угоди № 7 від 25.01.2021 в розмірі 69 528,00 грн.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 6 701,63 грн пені та 1 290,65 грн три проценти річних.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення 6 701,63 грн пені за період з 14.02.2021 по 13.12.2021, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст.230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, законодавець передбачив право сторін визначати в договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 Цивільного кодексу України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Пунктом 6.2.1. Договору сторони узгодили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Разом з тим, пункт 6.2.1. Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, наприклад, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначенням "до дати фактичного виконання", тощо.

Отже, умову, передбачену у пункті 6.2.1. Договору неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верхового Суду від 15.11.2019 у справі № 904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19.

До того ж суд зважає на положення ст. 253 Цивільного кодексу України, де визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З долученого до матеріалів справи розрахунку слідує, що позивачем здійснено нарахування пені за межами строку, встановленого ч. 6 ст. 236 ГК України. До того ж суд зауважує, що при нарахуванні пені позивачем включено в період прострочення останній день оплати.

Виходячи з положень п. 4.2.1. Договору 15 число місяця, наступного за розрахунковим є останнім днем оплати, тому першим днем прострочення оплати є 16 число, наступного за розрахунковим.

Здійснивши власний розрахунок пені за Актами № 501 та № 524 за січень 2021 року, № 583-П за лютий 2021 року судом отримано суму пені в розмірі 4 235,34 грн. (розрахунок додається)

За наведеного, вимога позивача про стягнення 6 701,63 грн пені підлягає частковому задоволенню, в сумі 4 235,34 грн.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення 1 290,65 грн 3% річних за період з 15.02.2021 по 13.12.2021, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом виявлено помилку у визначенні дати прострочення виконання зобов`язання, включивши в такий період останній день його виконання.

За перерахунком суду розмір 3 % річних за період з 16.02.2021 по 13.02.2021 складає 1 288,73 грн. (розрахунок додається)

За наведеного, вимога позивача про стягнення 1 290,65 грн 3 % річних підлягає частковому задоволенню, в сумі 1 288,73 грн.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні судом була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому суд зважає, що відповідач не спростовано належними та допустимими доказами наявності заборгованості за поставлений позивачем природний газ в період січень, лютий 2021 року.

Суд, дослідивши письмові пояснення сторін, та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

В силу приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 182,86 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, буд. 33, м. Вінниця, 21050; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" (вул. Вікентія Хвойки, буд. 18/14, оф. 311, м. Київ, 04080; ) 56 307 грн. 61 коп. - боргу; 4 235 грн. 34 коп. - пені; 1 288 грн. 73 коп. - 3% річних та 2 182 грн. 86 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , відповідача - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 20 червня 2022 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Вікентія Хвойки, буд. 18/14, оф. 311, м. Київ, 04080)

3 - відповідачу (вул. Монастирська, буд. 33, м. Вінниця, 21050)