УХВАЛА

м. Київ

08.06.2022Справа № 2/299

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність держаного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ)

у справі №2/299

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртелеком"

про стягнення 103 287,23 грн

представники учасників справи:

від стягувача (скаржника): Грищенко О.М.

від боржника: не з`явився

від органу державної виконавчої служби: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртелеком" про стягнення 103287,23 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2011 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Укртелеком" на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Теплові розподільчі мережі Київенерго" 103 287,23 грн - сума основної заборгованості, 4 615,45 грн - пеня, 872,08 грн - 3% річних, 1 087,75 грн - державне мито, 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.02.2011 на виконання рішення суду видано відповідні накази Господарського суду міста Києва №2/299 від 11.02.2011.

16.08.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача - Акціонерне товариство "К.Енерго" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання наказу №2/299 виданого Господарським судом міста Києва від 25.01.2011 з Акціонерного товариства "К.Енерго" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

14.02.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на бездіяльність держаного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59305814 та №59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 вказану скаргу передано на розгляд судді Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність держаного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59305814 та №59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299 призначено на 17.03.2022.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, судове засідання, призначене до розгляду Господарським судом міста Києва на 17.03.2022, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2022, з урахуванням виправленої ухвалою від 18.05.2021 описки, розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність держаного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59305814 та №59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299 призначено на 08.06.2022.

07.06.2022 через відділ діловодства суду від Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) надійшов відзив на скаргу.

У судове засідання 08.06.2022 представники боржника та органу державної виконавчої служби не з`явилися.

Представник скаржника у судовому засіданні 08.06.2022 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити. Також представник скаржника підтвердив часткове проведення виконавчих дій після звернення із скаргою.

У відповідності до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 08.06.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність держаного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

12.06.2019 старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабенко Ольгою Олександрівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59305814 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 року у справі № 2/299 про стягнення з ТОВ "Укртелеком" заборгованості у сумі 108774,46 грн.

Також 12.06.2019 постановою старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабенко Ольгою Олександрівною відкрито виконавче провадження ВП № 59306207 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 року у справі № 2/299 про стягнення з ТОВ "Укртелеком" коштів у сумі 1323,75 грн.

Постановою від 29.09.2021 замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №59306207 з виконання наказу № 2/299 виданого Господарським судом міста Києва від 25.01.2011 з Акціонерного товариства "К.Енерго" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Постановою від 30.09.2021 замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №59305814 з виконання наказу № 2/299 виданого Господарським судом міста Києва від 25.01.2011 з Акціонерного товариства "К.Енерго" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що станом на час звернення із скаргою до суду накази Господарського суду міста Києва у справі № 2/299 не виконані, відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період з 12.06.2019 по 13.02.2022 Подільським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) виконавчих дій у виконавчих провадженнях №59306207 та №59305814 не вчинялося.

У своїй скарзі скаржник просить суд:

визнати неправомірною за період з 12 червня 2019 по 13 лютого 2022 року бездіяльність державного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";

зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Проаналізувавши вищенаведені обставини та надаючи оцінку доводам стягувача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно із п.1,2 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012 виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Відповідно до частин 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно із ч.1 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно із ч.4 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

При цьому, відповідно до ч. 1, 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Згідно відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо вчинення з 14.06.2019 державним виконавцем виконавчих дій у ВП №59305814 та №59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року, вбачається, що 02.10.2019 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника; направлено 23.04.2021 та 08.09.2021 запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів та до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників (ВП №59306207); 29.06.2021 направлено вимоги АТ КБ "Приватбанк" та АТ "Універсал Банк" про надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків боржника.

Як зазначалося судом вище згідно із вимог Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен періодично проводити перевірки майнового стану боржника з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що у період з 14.06.2019 по 13.02.2022 державним виконавцем порушено встановлені ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо перевірки майнового стану боржника. Так, з моменту відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вчиняв систематичних перевірок та лише двічі здійснив таку перевірку, чим фактично допустив бездіяльність.

Також згідно із відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження державним виконавцем допущено бездіяльність в частині отримання інформації щодо рахунків у боржника та фактично лише у 2021 звернувся до Державної фіскальної служби України та банків із запитами про надання інформації про рахунки.

Водночас, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо вчинення державним виконавцем з 2019 року усіх необхідних виконавчих дій з метою виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 2/299, зокрема: не вчинено дій для встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності; не вчинено дій для ввстановлення дебіторської заборгованості боржника; не витребувано від обслуговуючого банку боржника відомостей про рух коштів по відповідному рахунку; не здійснено виклику керівника боржника з приводу виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника щодо допущення бездіяльності державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), який здійснює виконавчі провадження №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року, порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій у зазначених виконавчих провадженнях.

Також стягувачем заявлено вимогу про усунення порушення шляхом дотримання строків та порядку виконавчих дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Однак, стягувачем не зазначено, які саме заходи (певні дії) необхідно вчинити державному виконавцю на усунення порушення. Вимога про усунення порушення без фактичної конкретизації, які саме дії мають бути вчинені, за висновками суду є неефективним способом захисту та в такий спосіб не відбувається відновлення порушених прав заявника.

Суд також вважає такими, що не можуть бути задоволені вимоги скаржника про зобов`язання іншої посадової особи Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника), оскільки порушення у виконавчому провадженні допущені саме державним виконавцем та у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державних виконавців, а у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Окрім того, у відзиві на скаргу орган державної виконавчої служби зазначив про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року, зокрема, державним виконавцем зазначено про направлення 22.02.2022 вимог до банківських установ, про направлення запитів про наявність у боржника рухомого майна, про наявність дебіторської заборгованості. Представник стягувача у судовому засіданні підтвердив часткове проведення виконавчих дій після звернення із скаргою.

Враховуючи наведене, оскільки вимоги про усунення порушення є неефективним способом захисту та приймаючи до уваги вчинення державним виконавцем виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011, суд дійшов висновку про залишення без задоволення скарги у цій частині.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги в частині визнання неправомірною за період з 12 червня 2019 по 13 лютого 2022 року бездіяльності державного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст. ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність держаного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною за період з 12 червня 2019 по 13 лютого 2022 року бездіяльність державного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №59305814 та 59306207 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва по справі № 2/299 від 11.02.2011 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

3. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 08.06.2022 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 21.06.2022.

Суддя С.О. Турчин