РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2022Справа № 910/234/22

Суддя Н.Плотницька, розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (площа Івана Франка, будинок 5, місто Київ, 01001)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий дім" (вулиця М. Гришка, будинок 10, місто Київ, 02140)

про стягнення 1 006 512 грн 97 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з вимогами до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий дім" про стягнення 1 006 512 грн 97 коп. заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 12.10.2018 № 1310371 за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року, в тому числі: 920 069 грн 25 коп. основної заборгованості, 34 352 грн 69 коп. пені, 42 974 грн 94 коп. інфляційних втрат та 9 116 грн 09 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 12.10.2018 № 131037 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати фактично спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 920 069 грн 25 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 34 352 грн 69 коп. пені, 42 974 грн 94 коп. інфляційних втрат та 9 116 грн 09 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/234/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

18.02.2022 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося рекомендоване повідомлення про вручення за № 018, відповідно до якого відповідач отримав ухвалу суду від 20.01.2022 про відкриття провадження 10.02.2022.

Станом на 16.06.2022 відповідачем вимог ухвали суду від 20.01.2022, зокрема щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий дім" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач; постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Білий Дім" (далі - відповідач, споживач) укладено договір на постачання теплової енергії №1310371 (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для птреб опалення, вениляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Відповідно до п. 2.1.1. постачальник зобов`язується: безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (додатки 3.4. для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

В свою чергу, споживач, згідно з п. 2.3.1. договору, зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, визначеними у додатку 2.

Споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожен день, до мементу його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України (п. 3.3. договору).

Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати: своєчасне надходження коштів на рахунок постачальника, своєчасне щомісячне надходження коштів на рахунок постачальника за теплову енергію, спожиту орендарями, прийняття всіх заходів (в т.ч. примусових) для стягнення коштів з боржників згідно з чинним законодавством України (п. 3.5. договору).

У відповідності до тарифів та порядку розрахунків (додаток №2 до договору) розрахунки зі споживачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.04.2018 №700 за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.).

Пунком 10 додатку №2 до договору сторони погодили, що споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок постачальника; до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями на рахунок постачальника згідно з його розрахунком за кожною тарифною групою окремо.

Згідно з п. 3.1. договору сторони несуть повну відповідальність невиконання умов цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2019 (п. 4.1. договору).

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати вартості спожитої теплової енергії (п. 4.11. договору).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, а відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Пунком 10 додатку №2 до договору сторони погодили, що споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок постачальника; до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями на рахунок постачальника згідно з його розрахунком за кожною тарифною групою окремо.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту умов договору з додатками, строк виконання грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за договором на момент розгляду справи настав.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов вищезазначеного договору було поставлено теплову енергію, а відповідачем спожито її, у зв`язку з чим, у останнього утворився обов`язок щодо оплати спожитої теплової енергії.

На виконання умов договору позивачем протягом періоду з листопада 2020 по квітень 2021 року включно здійснювалося постачання теплової енергії у гарячій воді, що підтверджується довідкою про нарахування за теплову енергію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий Дім" за договором № 1310371, актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 31.10.2020, актами приймання-передавання товарної продукції за вказаний період, обліковими картками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий Дім" за період з листопада 2020 по квітень 2021 року, відомостями обліку спожитої теплової енергії ОСББ "Білий Дім", що знаходиться за адресою вул. М. Гришка, 10.

Про належне виконання Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення ним умов договору постачання теплової енергії.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачем проводилась часткова оплата спожитої теплової енергії, на підтвердження чого надає довідку про стан розрахунків за спірний період. Проте, відповідачем у визначений договором строк та в повному обсязі не було здійснено оплату за спожиту електричну енергію з листопада 2020 по квітень 2021 року, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 920 069 грн 25 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи положення чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт споживання відповідачем теплової енергії за період з листопада 2020 по квітень 2021 року, в той самий час, відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог позивача, також матеріали справи не містять доказів щодо оплати відповідачем заборгованості, у зв`язку з чим, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 920 069 грн 25 коп.

Стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача 34 352 грн 69 коп. пені, 3% річних у сумі 9 116 грн 09 коп. та інфляційних втрат у розмірі 42 974 грн 94 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом п. 3.3. договору сторони погодили, що споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожен день, до мементу його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 1. Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань ").

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення оплати спожитої теплової енергії, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та п. 3.3. договору, позивачем нарахована до стягнення з відповідача пеня у розмірі 34 352 грн 69 коп.

Окрім цього, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховані 3% річних у сумі 9 116 грн 09 коп. та інфляційні втрати у розмірі 42 974 грн 94 коп.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019 та у постанові Верховного Суду України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий дім" (вулиця М. Гришка, будинок 10, місто Київ, 02140, ідентифікаційний код 25397398) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (площа Івана Франка, будинок 5, місто Київ, 01001, ідентифікаційний код 40538421) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 920 069 (дев`ятсотдвадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн 25 коп., 9 116 (дев`ять тисяч сто шістнадцять) грн 09 коп. 3 % річних, 42 974 (сорок дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) грн 94 коп. інфляційних втрат, 34 352 (тридцять чотири тисячі триста п`ятдесят дві) грн 69 коп. пені та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 097 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто сім) грн 69 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька