ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 Справа № 914/304/21

Суддя Господарського суду Львівської області З.П Гоменюк., за участю секретаря судового засідання Бондаренко А.О., розглянувши матеріали

за позовом Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір», м. Львів

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христини Романівни, Львівська область, м. Винники

та за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , м. Львів

про скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованої добудови до будівлі

за участю представників:

від позивача: Шевченко М.І.

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився.

ПРОЦЕС

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» про скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованої добудови до будівлі.

Ухвалою суду від 09.02.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали на виправлення допущених недоліків шляхом надання суду відомостей про місцезнаходження відповідача; доказів відправлення відповідачеві та третій особі копій доданих до позовної заяви документів (заяви про забезпечення позову); доказів наявності повноважень у особи, яка засвідчувала додані до позовної заяви копії документів (або шляхом надання суду копій документів, засвідчених повноважною особою).

Ухвалою суду від 10.03.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христину Романівну, підготовче засідання у справі призначено на 29.03.2021.

26.03.2021 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 7406/21) про відкладення розгляду справи та продовження строку для подачі відзиву на позовну заяву.

29.03.2021 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 7451/21).

Ухвалою суду від 29.03.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 29.03.2021, продовжено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву, відкладено підготовче засідання на 19.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 19.04.2021, продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 24.05.2021.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відмовлено в задоволенні заяви Львівської міської ради про забезпечення позову, витребувано у відповідача копію договору іпотеки № 695 від 05.12.2012., укладеного з ОСОБА_1 , відкладено підготовче засідання на 08.06.2021 р.

Ухвалою суду від 08.06.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 08.06.2021, повторно витребувано у відповідача копію договору іпотеки № 695 від 05.12.2012, укладеного з ОСОБА_1 , відкладено підготовче засідання на 29.06.2021.

29.06.2021 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 2739/21), згідно із яким на виконання вимог ухвали долучив до матеріалів справи копію договору іпотеки № 695 від 05.12.2021, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Сапфір» та копію листа (повідомлення) про укладення 06.10.2017 ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_1 договору відступлення права вимоги за яким усі права кредитора за кредитним договором (в т. ч. і іпотечним) перейшли до ОСОБА_1 .

Ухвалою від 29.06.2021 суд задовольнив клопотання ТОВ «Сапфір» про залучення третьої особи, постановив залучити до участі у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 . Підготовче засідання відкладено на 16.08.2021.

16.08.2021 на електронну адресу суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 та ТОВ «Сапфір».

Ухвалою від 16.08.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 16.08.2021, суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 06.09.2021.

06.09.2021 на електронну адресу суду від І.М. Чайковської надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 20455/21)

Ухвалою від 06.09.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 06.09.2021, суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 04.10.2021.

04.10.2021 від відповідача надійшли відзив на позовну заяву (вх. № 23132/21) та клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 23154/21).

Ухвалою від 04.10.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 04.10.2021, суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 20.10.2021.

19.10.2021 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 24283/21) та клопотання про виправлення описки в ідентифікаційному номері відповідача (вх. № 24285/21).

20.10.2021 відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності (вх. № 24454/21) та клопотання (вх. № 24498/21), у якому просить суд повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні у зв`язку із наявністю об`єктивної необхідності дослідження додаткових доказів та надання додаткових пояснень на спростування заявлених Львівською міською радою позовних вимог.

20.10.2021 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 24498/21) про повернення до розгляду справи в межах підготовчого провадження.

Ухвалою від 20.10.2021 суд задовольнив зазначене клопотання представника відповідача та постановив повернутися до розгляду справи № 914/304/21 у підготовчому провадженні, підготовче засідання призначено на 08.11.2021.

02.11.2021 на адресу господарського суду надійшла заява про зміну предмета позову (вх. № 4411/21).

08.11.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх. № 26190/21) від відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 08.11.2021 суд залишив позову без руху на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України, встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн за другу вимогу немайнового характеру, заявлену у позові.

12.11.2021 від позивача надійшла заява на виконання ухвали від 08.11.2021.

Ухвалою від 12.11.2021 суд постановив продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.12.2021.

06.12.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 29235/21).

Ухвалою від 06.12.2021 суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову, та відклав підготовче засідання на 10.01.2022.

Ухвалою від 10.01.2022, занесеною до протоколу судового засідання від 10.01.2022, суд постановив відкласти підготовче засідання на 20.01.2022.

Ухвалою від 20.01.2022 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 21.02.2022.

21.02.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 4637/22).

Ухвалою від 21.02.2022, занесеною до протоколу судового засідання від 21.02.2022, суд відклав розгляд справи по суті на 09.03.2022.

24.02.2022 Російська Федерація розпочала воєнні дії на території України. Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

28.02.2022 наказом Господарського суду Львівської області № 13 з метою належного забезпечення функціонування суду затверджено Інструкцію щодо роботи суду в умовах воєнного стану. Вказаною інструкцією рекомендовано сторонам подавати позовні заяви, клопотання тощо через електронний суд або направляти їх на електронну пошту суду з використанням цифрового підпису, а також брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів з використанням системи «EasyCоn», попередньо заявивши про це клопотання.

Положеннями частин 1-2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, а також розумність строків розгляду справи судом. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 2, пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Також у зв`язку із перебуванням судді Гоменюк З.П. у відпустці з 28.02.2022 по 18.03.2022, з 21.03.2022 по 23.04.2022, з 25.04.2022 по 09.05.2022 та з 10.05.2022 по 26.05.2022 включно, судове засідання 09.03.2022 не відбулося.

09.03.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 5745/22).

У перший робочий день після відпустки суд прийшов до висновку про необхідність визначення нових дати та часу судового засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 27.05.2022 суд призначив розгляд справи по суті на 02.06.2022.

02.06.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 11641/22).

У судовому засіданні 02.06.2022 взяла учать представниця позивача.

У судовому засіданні 02.06.2022 суд з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, і вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

В судовому засіданні 02.06.2022 після повернення з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.

Аргументи позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2010 у справі № 10/274 ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» 24.11.2011 зареєструвало право приватної власності ТОВ «Сапфір» на будівлю вулканізації площею 22,7 кв.м. (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 35247340). Між позивачем та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки від 10.05.2018 для обслуговування будівлі вулканізації (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0148). Вказаним договором сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0.013 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень.

Проте всупереч вказаним умовам договору, без отримання містобудівних умов та обмежень, за відсутності дозвільних документів відповідач здійснив самовільне будівництво, внаслідок чого загальна площа будівлі стала 206,2 кв.м. У подальшому на вказану будівлю зі збільшеною площею за ТОВ «Сапфір» зареєстровано право приватної власності.

Зазначена державна реєстрація права власності проведена з порушенням умов Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому така підлягає скасуванню з одночасним припиненням права власності ТОВ «Сапфір» на нежитлову будівлю загальною площею 206,2 кв.м., здійснене відповідачем самочинне будівництво демонтажу.

Аргументи відповідача.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву 04.10.2021 (вх. № 23132/21) на стадії розгляду справи по суті. Недотримання встановленого в ухвалі суду від 10.03.2021 про відкриття провадження процесуального строку пояснюється зміною структури власності ТОВ «Сапфір», на підставі чого новому власнику знадобився час для вивчення усіх проблемних питань підприємства, в тому числі і щодо цього спору, після чого всю необхідну інформацію та документи було передано представнику.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 24283/21 від 19.10.2021) заперечив щодо прийняття такого відзиву, оскільки такий поданий не в межах підготовчого провадження та з порушенням встановлених судом та Господарським процесуальним кодексом України норм щодо подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, 2, 4 ст. 119 ГПК України).

Відповідно до положень статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на обізнаність відповідача про наявність відкритого провадження у господарському суді, отримання відповідачем кореспонденції по справі, суд не визнає вказані відповідачем у відзиві причини пропуску процесуального строку поважними та залишає поданий відзив без розгляду.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності (вх. № 24454/21 від 20.10.2021).

Відповідач просить суд застосувати у цьому спорі строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Така заява обґрунтована тим, що Львівській міській раді фактично ще з 2016 року було відомо про нежитлову будівлю вулканізації на вул. Хуторівці, 59б, про площу та дані щодо такої. Укладенню між сторонами спору договору оренди земельної ділянки 10.05.2018 передувало прийняття Львівською міською радою ухвали № 902 від 14.07.2016 про погодження ТОВ «Сапфір» місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Хуторівка, 59б. Для прийняття такої ухвали відповідачем подавалися всі дані щодо площі будівлі, про яку йде мова у цій справі. Містобудівні обмеження та сервітути щодо користування земельною ділянкою № 2401-470 від 03.03.2017 також містять дані про об`єкт нерухомого майна згідно з технічним паспортом від 12.05.2015 на площу 206,2 кв.м.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 256 ЦК України; ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Розглянувши матеріали поданої відповідачем заяви та долучені до неї докази, суд відмовляє у задоволенні такої.

У долученій копії ухвали ЛМР від 14.07.2016 № 902, містобудівних обмеженнях та сервітутах щодо користування земельною ділянкою № 2401-470 від 03.03.2017 не міститься посилання на будь-які дані щодо площі спірного об`єкта, внаслідок чого суд позбавлений об`єктивної можливості встановити факт обізнаності Львівської міської ради із технічною інформацією щодо спірного об`єкта станом на 2016 рік.

Крім цього, суд повідомляє, що у матеріалах справи наявні різні технічні паспорти на одну й ту ж нежитлову будівлю вулканізації на АДРЕСА_1 : від 12.05.2015, виданий ФОП ОСОБА_3 , та від 22.08.2018, виданий ФОП ОСОБА_4 . Також суд встановив, що відповідач не заперечує факту здійснення ним самочинного будівництва.

Пояснення третіх осіб.

Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною не надано письмових пояснень по суті спору. Вся скерована судом кореспонденція на наявну у матеріалах справи адресу згаданої особи була повернута відділенням поштового зв`язку із зазначенням причин такого повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено кілька клопотань про відкладення розгляду справи, у яких також зазначалося про необхідність надання можливості подати додаткові докази або ж письмові пояснення. Однак станом на дату ухвалення рішення у справі таких подано не було.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2010 у справі № 10/274 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір» право власності на завершені будівництвом об`єкти нерухомого майна, розташовані у АДРЕСА_2 , а саме на будівлю вулканізації, яка складається з однієї кімнати площею 22,7 кв.м.

На підставі вказаного рішення Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» 24.11.2011 зареєструвало право приватної власності ТОВ «Сапфір» на будівлю вулканізації площею 22,7 кв.м. (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 35247340).

05.10.2012 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір» (іпотекодавець) укладений іпотечний договір, відповідно до якогоі іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, о випливає з кредитного договору, передає, а іпотеко держатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, належне йому на праві власності майно, а саме (п. 2.1.1.) нежитлову будівлю вулканізації загальною площею 22,7 кв.м., що складається з будівлі вулканізації (літера В-1), загальною площею 22,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Договір іпотеки посвідчений нотаріально Топоровською Н.В. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, за № 695. Також нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна нежитлової будівлі вулканізації, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сапфір» до припинення чи розірвання цього договору іпотеки.

АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 листом повідомили ТОВ «Сапфір», що 06.10.2017 між банком та вказаною фізичною особою було укладено договір № 39/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» відступив шляхом продажу ОСОБА_1 права вимоги до ТОВ «Сапфір» за Договором про надання Кредитної лінії № ВКЛ-2010427 від 11.05.2012, з усіма додатками та додатковими угодами, іпотечним договором № б/н від 11.05.2012, договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2010427/1 від 05.10.2012, з усіма додатками та додатковими угодами, іпотечним договором №б/н від 05.10.2012, укладеними між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Сапфір».

Вказані зміни відображені у інформаційний довідці № 229961647від 28.10.2020.

10.05.2018 між Львівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір» укладено договір оренди земельної ділянки на вул. Хуторівка, 59б, для обслуговування будівлі вулканізації (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0148).

Пунктом 2 вказаного договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0130 га у межах червоних ліній з обмеженнями, без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень, у тому числі під забудовою 0,0123 га, інше 0,0007 га.

З долученої до матеріалів справи копії технічного паспорта на нежитлову будівлю на вул. Хуторівка, 59б, складеного 22.08.2018 ФОП ОСОБА_4 , до будівлі площею 22,7 кв.м. відповідач здійснив самочинну добудову, внаслідок чого площа будівлі збільшилася до 206,2 кв.м. Вказане будівництво було проведено ТОВ «Сапфір» без погодження у встановленому договором та законом порядку з Львівською міською радою.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові листом від 23.12.2020 № 4-0006-41995 проінформувала, що згідно з даними реєстру будівельної діяльності, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів за адресою: м. Львів, вул. Хуторівка, 59б, дозвільні документи відсутні.

Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування листом від 15.01.2021 № 4-2401-258 повідомило, що не надавало ТОВ «Сапфір» вихідні дані на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування будівництва) щодо реконструкції чи будівництва об`єкту на вул. Хуторівці, 59б, у м. Львові.

Відповідачем у справі надано лише відзив на позовну заяву, який суд залишив без розгляду з підстав, описаних вище. додаткових пояснень чи заперечень із доказами, які б могли спростувати викладені у позові доводи відповідачем у справі не надано.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що ТОВ «Сапфір» здійснило самочинне будівництво та добудувало допоміжні приміщення до будівлі вулканізації загальною площею 22,7 кв.м., на яку було зареєстроване право приватної власності ТОВ «Сапфір», однак щодо якої відповідач не мав права вчиняти відповідне будівництво, оскільки така заборона визначена сторонами у договорі оренди земельної ділянки від 10.05.2018.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується здійснення ТОВ «Сапфір» самочинного будівництва шляхом добудови додаткових приміщень у нежитловій будівлі вулканізації загальною площею 22,7 кв.м. на вул. Хуторівці, 59б у м. Львові, внаслідок чого площа такої збільшилась до 206,2 кв.м.

Відповідач жодним чином не спростовує аргументів позивача, що нежитлова будівля загальною площею 206,2 кв. м на вул. Хуторівці, 59б є самочинним будівництвом, оскільки збудована за відсутності містобудівних умов та обмежень, зареєстрованих повідомлень про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, земельна ділянка не відводилася для будівництва. Крім цього, укладеним між сторонами договором оренди земельної ділянки від 10.05.2018 заборонено капітальне будівництво на визначеній земельній ділянці у межах червоних ліній.

Згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» червоні лінії - це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено порядок проектування та будівництва об`єктів власниками або користувачами земельних ділянок. Зокрема першочерговою умовою є отримання замовником або проектувальником вихідних даних. Відповідно до статті 29 України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є . 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

У пункті 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказано, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

З урахуванням вищезазначеного, особа зацікавлена у проведенні будівельних робіт на земельній ділянці у межах м. Львова, повинна звернутись у департамент містобудування Львівської міської ради для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Як встановлено судом вище, містобудівні умови та обмеження на проектування будівництва за адресою6 м. Львів, вул. Хуторівка, 59б, як і будь-які дозвільні документи за вказаною адресою органами влади не видавалися.

Відповідно до п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратор Бойко X. Р. 14.09.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ТОВ «Сапфір» на будівлю літ. «В-1». «В-1», «В-1» загальною площею 206 2 кв м (реєстраційним номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 35247340, реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 101).

Державна реєстрація права власності проведена на підставі технічного паспорта від 22.08.2018, виданого ФОП ОСОБА_4 рішення Господарського суду Львівської. області від 02.03.2010 у справі №10/274, заяви ОСОБА_1 (іпотекодержавтеля) від 17.09.2018 про те, що вона не заперечує щодо реєстрації збільшення площі будівлі.

Статтею 27 3акону визначено підстави для державної реєстрації прав, а саме: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 № 1127, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у результаті реконструкції такого об`єкта подається, зокрема, документ, шо відповідно до вимог чинного законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Проте для державної реєстрації права власності документ, що відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на вул. Хуторівка, 59б, не був поданий.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є випадок, коли подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відтак, державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю на вул. Хуторівці, 596 проведена з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому така державна реєстрація права власності підлягає скасуванню з одночасним припиненням права власності ТОВ «Сапфір» на нежитлову будівлю площею 206,2 кв.м. вул Хуторівці 59б.

Частина перша статті 4 ГПК України визначає, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як передбачено п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

За умовами ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 233, 236, 237, 238, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» (79035, м. Львів, вул. Володимира Великого, 71/83, ідентифікаційний код 13800920), проведену 14.09.2018 державним реєстратором Бойко Христиною Романівною, на нежитлову будівлю літ. «В-1», «В-1», «В-1»загальною площею 206,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на вул. Хуторівці, 59б, та припинити право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» (79035, м. Львів, вул. Володимира Великого, 71/83, ідентифікаційний код 13800920) на нежитлову будівлю літ. «В-1», «В-1», «В-1»загальною площею 206,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на вул. Хуторівці, 59б.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Сапфір» (79035, м. Львів, вул. Володимира Великого, 71/83, ідентифікаційний код 13800920) усунути перешкоди в користуванні Львівською міською радою земельною ділянкою на вул. Хуторівці, 59 б, та привести до попереднього стану земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу самочинно добудованих приміщень під інд. 2 площею 65,3 кв.м., інд. 3 площею 2 кв.м., інд. 4 площею 11,1 кв.м. (згідно з техпаспортом, виданим ФОП ОСОБА_4 від 22.08.2018) до приміщень площею 22,6 кв.м. на АДРЕСА_1 , та самочинної надбудованої мансарди (індекс приміщень 6 площею 9,2 кв.м, інд. 7 площею 66,7 кв.м., інд. 8 площею25,0 кв.м. (згідно з техпаспортом, виданим ФОП ОСОБА_4 від 22.08.2018) на

АДРЕСА_3 . Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» (79035, м. Львів, вул. Володимира Великого, 71/83, ідентифікаційний код 13800920) на користь Львівської міської ради (79008, м. Львів, площа Ринок, 1, ідентифікаційний код 04055896) 4540,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 02.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено 10.06.2022.

Суддя Гоменюк З.П.