РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2022Справа № 910/20857/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кучеренко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/20857/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіта Трейд"

до Дочірнього підприємства "Аромат"

про стягнення 296266,03 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Носова П.І.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіта Трейд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Дочірнього підприємства "Аромат" (далі - відповідач) про стягнення 296266,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як сторона договору поставки №20/07/17/3 від 20.07.2017, неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 286269,72 грн, пеню у розмірі 8495,70 грн та 3% річних в розмірі 1500,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 відкрито провадження у справі №910/20857/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні 08.02.2022, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті на 01.03.2022.

В той же час, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відтак, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві судове засідання 01.03.2022 не відбулось.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Стаття 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначає, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.06.2022.

У судовому засіданні 10.06.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

В свою чергу, відповідач взагалі в судові засідання не з`являвся, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з відмітками про отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи і не повідомив суду про причини неявки, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за його відсутності.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач у визначений строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду ані відзив на позов, ані клопотання про продовження строку на його подання, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 10.06.2022 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіта Трейд» (далі - постачальник) та Дочірнім підприємством «Аромат» в особі філії «Сумський молочний завод» (далі - покупець ) було укладено договір поставки № 20/07/17/3 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця наповнювач плодово-ягідний (надалі - «товар»), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору кількість, асортимент та ціна товару визначаються у видаткових накладних, які складаються продавцем згідно з даними відповідних заявок покупця та є невід`ємною частиною договору. Видаткова накладна затверджується двома сторонами та скріплюється печатками сторін.

Ціна товару за одиницю товару встановлюється в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, та зазначається в рахунках-фактурах та встановлюється в національній валюті України. Загальна вартість цього договору складається з сум загальних вартостей товару, що вказані в видаткових накладних, за якими покупець отримав товар від продавця (пункти 2.1 та 2.3 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору поставка товару здійснюється за попередньою письмовою заявкою покупця, на базисних умовах поставки DDP (відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010) за адресою: 40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 15.

Поставка товару має бути здійснена у строк, що не перевищує 7 (сім) календарних днів з дати отримання від покупця заявки на поставку відповідної партії товару. Продавець має право на дострокову поставку товару від дати поставки, зазначеної у заявці покупця за попередньою домовленістю з останнім (пункти 5.2 та 5.3 договору).

Згідно пункту 5.4 договору у накладних на товар, який поставляється за відповідною заявкою, продавець зазначає найменування кожної асортиментної продукції товару, його кількість та вартість.

Відповідно до пунктів 6.1 та 6.2 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 20.07.2017) оплату відповідної партії товару покупець зобов`язаний здійснити протягом 45 (сорок п`ять) банківських днів з дати поставки товару покупцю. Оплата партії товару здійснюється покупцем у безготівковій формі на поточний рахунок продавця. Моментом оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок продавця. Допускається дострокова оплата товару.

Згідно пункту 7.1 договору право власності на товар та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить до покупця з моменту фактичного отримання ним товару (підписання сторонами товарно-транспортних накладних та/або видаткових накладних).

Згідно пунктів 3.1 та 3.2 договору, цей договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами та діє до « 31» грудня 2017 року. Якщо після закінчення строку договору, сторонами не було надано пропозиції про зміну умов цього договору або його припинення за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до закінчення його терміну дії, то договір вважається автоматично пролонгованим на наступний календарний рік.

Доказів зміни умов договору чи припинення дії даного договору на час розгляду справи суду не надано, а отже він є діючим та обов`язковим для виконання сторонами.

Специфікацією (додаток №1 до договору) сторонами погоджено асортимент (найменування), вимоги та параметри щодо якості товару, його якісні та кількісні характеристики, склад продукції, одиниці виміру, кількість, вартість поставки товару, зокрема: наповнювач плодово-ягідний полуничний ТУ У 15.3-2-2002 упаковкою 25 кг bag in box вартістю 38 грн 50 коп. за 1 кг; наповнювач плодово-ягідний персиковий ТУ У 15.3-2-2002 упаковкою 25 кг bag in box вартістю 39 грн 50 коп. за 1 кг, та наповнювач плодово-ягідний чорничний ТУ У 15.3-2-2002 упаковкою 25 кг bag in box вартістю 49 грн 50 коп. за 1 кг.

На виконання умов даного договору та специфікації, позивачем було поставлено відповідачу узгоджений товар на загальну суму 328981,92 грн, що підтверджується видатковими накладними №ТТЛФ0001706 від 24.06.2021 року на суму 71345,34 грн, №ТТЛФ0001762 від 30.06.2021 року на суму 5406,96 грн, №ТТЛФ0001924 від 15.07.2021 року на суму 50108,16 грн, №ТТЛФ0001977 від 22.07.2021 року на суму 107074,38 грн, №ТТЛФ0002164 від 11.08.2021 року на суму 36415,08 грн, №ТТЛФ0002383 від 03.09.2021 року на суму 10599,00 грн, №ТТЛФ0002460 від 13.09.2021 року на суму 21348,00 грн та №ТТЛФ0002536 від 20.09.2021 року на суму 26685,00 грн, які підписані представниками сторін без заперечень та зауважень та скріплені печатками.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить і відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначеного товару.

Тоді як, відповідач оплату за отриманий товар в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 50000,00 грн, про що свідчить банківська виписка по особовому рахунку позивача за період з 14.09.2021 по 17.09.2021, з яких 7287,80 грн було зараховано в погашення заборгованості за минулий період, у зв`язку з чим за вищевказаними видатковими накладними виник борг у розмірі 286269,72 грн.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк

Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що оплату відповідної партії товару покупець зобов`язаний здійснити протягом 45 (сорок п`ять) банківських днів з дати поставки товару покупцю.

Як встановлено судом, поставки товару були здійснені в період з 24.06.2021 по 20.09.2021, а отже з огляду на приписи ст. 530 ЦК України та п. 6.1 договору строк оплати на момент розгляду справи настав.

Втім, відповідач, у встановлений договором строк, оплату отриманого товару в повному обсязі не здійснив.

Тоді як, частина 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки обумовленого сторонами товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення боргу в розмірі 286269,72 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, зокрема, сплати пені.

Пунктом 9.4 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 20.07.2017) сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасного або неповного перерахування коштів відповідно до умов цього договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від простроченої суми за кожен день прострочки.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення оплати за договором, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства та пункту 9.4 договору нараховано і заявлено до стягнення пеню в розмірі 8495,70 грн.

Окрім цього, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1500,61 грн.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд №910/12604/18 від 01.10.2019).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та 3 % річних, суд прийшов до висновку, про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість за отриманий товар, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 178, 202, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіта Трейд» до Дочірнього підприємства «Аромат» про стягнення 296266,03 грн задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Аромат» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 10; ідентифікаційний код 30737268) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіта Трейд» (49000, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 139; ідентифікаційний код 40813046) основний борг у розмірі 286269 (двісті вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн 72 коп., пеню у розмірі 8495 (вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн 70 коп., 3% річних у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 61 коп. та судовий збір у розмірі 4443 (чотири тисячі чотириста сорок три) грн 99 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2022.

Суддя Т.В. Васильченко