РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.06.2022Справа № 910/1507/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "БУДІВЕЛЬНИК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК МЕГАГРУП"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАМЕТ-2017"

про стягнення 28306,29 грн

за участю представників:

від позивача: Лисенко О.В.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "БУДІВЕЛЬНИК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК МЕГАГРУП" про стягнення 28306,29 грн, з яких: 22263,44 грн - основний борг, 3318,17 грн - 20% річних, 2724,68 грн - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про відступлення права вимоги №2004 від 20.04.2021 в частині сплати коштів за передане право вимоги.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено засідання у справі на 01.03.2022, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАМЕТ-2017".

У зв`язку із перебуванням судді Турчина С.О. у відпустці, судове засідання у справі №910/1507/22, призначене на 01.03.2022, знято з розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2022, з урахуванням ухвали від 18.05.2022 про виправлення описки щодо дати судового засідання, судове засідання у справі призначено на 08.06.2022.

07.06.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Представник відповідача у судове засідання 08.06.2022 не з`явився, відзиву на позов не надав.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 08.02.2022 про відкриття провадження у справі та ухвали від 14.04.2022, від 18.05.2022 були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача - 02093, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 26-К, квартира 33.

Окрім того, ухвали суду від 14.04.2022 та від 18.05.2022 також направлені на електронну адресу відповідача, зазначену у позовній заяві.

Ухвала суду від 08.02.2022 про відкриття провадження у справі вручена відповідачеві, що підтверджується поштовим повідомленням наявним у матеріалах справи. Однак, ухвали суду від 18.05.2022 відповідач не отримував.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи у судове засідання 08.06.2022 також не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні 08.06.2022 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 02.06.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "БУДІВЕЛЬНИК" (позивач, первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАМЕТ-2017" (третя особа, боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБК МЕГАГРУП" (відповідач, новий кредитор) укладений договір №2004 про відступлення права вимоги (надалі - договір відступлення), відповідно до умов якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно із договору поставки №030918-06 від 03.09.2018 (далі - основний договір), а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором.

У відповідності до п.2.1., 2.2. договору відступлення відповідач сплачує первісному кредитору суму у розмірі 22263,44 грн протягом семи банківських днів після підписання цього договору.

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо сплати погодженої договором суми за передане право вимоги не виконав.

22.11.2021 позивач направив відповідачу претензію вих.№102 від 17.11.2021 про сплату заборгованості у сумі 22263,44 грн. Проте, відповідач вимоги позивача не виконав, заборгованості не сплатив.

У зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання за договором позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 2724,68 грн та 20% річних у сумі 3318,17 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 28306,29 грн заборгованості, з яких: 22263,44 грн - основний борг, 3318,17 грн - 20% річних, 2724,68 грн - пеня.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав, проти позову не заперечив.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

20.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "БУДІВЕЛЬНИК" (позивач, первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАМЕТ-2017" (третя особа, боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБК МЕГАГРУП" (відповідач, новий кредитор) укладений договір №2004 про відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1.1. договору відступлення первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно із договору поставки №030918-06 від 03.09.2018 (далі - основний договір), а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором, відповідно до якого боржник отримав від первісного кредитора товар та не розрахувався за нього. Заборгованість перед первісним кредитором в сумі 22263,44 грн підтверджується актом звірки розрахунків між сторонами.

У відповідності до п.1.4. договору відступлення підписанням цього договору сторони підтверджують, що новому кредитору передано документи, що стосуються правовідносин, що виникли з основного договору.

Пунктом 2.1. договору відступлення передбачено, що за передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 22263,44 грн.

Відповідно до п.2.2. договору відступлення новий кредитор зобов`язується протягом семи банківських днів після підписання цього договору перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок первісного кредитора грошову суму, визначену у п.2.1. цього договору.

Згідно із п.2.3. договору відступлення з моменту виконання новим кредитором зобов`язання передбаченого пунктом 2.1. з урахуванням термінів передбачених договором, до нього переходить право вимоги , що є предметом цього договору.

У пункті 3.2. договору відступлення встановлений обов`язок нового кредитора сплатити суму визначену в п.2.1. цього договору у строк, вказаний у п.2.2. договору.

Відповідно до п.4.3. договору відступлення за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань винна сторона несе відповідальність у вигляді неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Сторони домовились, що до відносин, що випливають з даного договору застосовуються загальні строки позовної давності (3 роки). Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України сторони встановили, що нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання зобов`язання не припиняється через шість місяців, а продовжується до повного виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання, зобов`язана сторона має сплатити управненій стороні 20 % річних від простроченої суми.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання з оплати обумовленої у договорі суми за передане право вимоги до боржника та у встановлені у п.2.2. договору строки.

За неналежне виконання відповідачем умов договору позивачем на заборгованість у сумі 22263,44 грн здійснено нарахування 20 % річних у сумі 3318,17 грн пені у сумі 2724,68 грн за період з 30.04.2021 по 26.01.2022.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу.

Частинами 3, 4 статті 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами укладеного між сторонами договору відступлення права вимоги №2004 від 20.04.2021 позивач відступив відповідачу право вимоги за договору поставки №030918-06 від 03.09.2018.

Договором відступлення встановлений обов`язок відповідача сплатити позивачу за передане право вимоги у розмірі 22263,44 грн (п.2.1. договору) у строк, вказаний у п.2.2. договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п.2.2. договору відступлення відповідач сплачує суму, визначену у п.2.1. цього договору (22263,44 грн) протягом семи банківських днів після підписання цього договору. Отже, зобов`язання зі сплати суми за передане право вимоги відповідач повинен був виконати у строк до 29.04.2021.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором відступлення щодо сплати позивачу коштів за передане право вимоги у сумі 22263,44 грн матеріали справи не містять.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів у спростування заборгованості по договору за передане право вимоги у сумі 22263,44 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 22263,44 грн належним чином доведена, відповідачем належними доказами не спростована, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 22263,44 грн.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 20 % річних у сумі 3318,17 грн та пені у сумі 2724,68 грн, нарахованих за період з 30.04.2021 по 26.01.2022, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом з ч.2 ст.217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за порушення строку виконання грошового зобов`язання у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ встановлена в п.4.3. договору відступлення.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.4.3. договору відступлення, сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі 20 % річних від простроченої суми заборгованості.

Розрахунки 20% річних у сумі 3318,17 грн та пені у сумі 2724,68 грн є арифметично правильними та позовні вимоги у цій частині за висновками суду є обґрунтованими.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, враховуючи встановлені вище судом обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК МЕГАГРУП" заборгованості у сумі 22263,44 грн, пені у сумі 2724,68 грн та 20% річних у сумі 3318,17 грн обґрунтованими.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "БУДІВЕЛЬНИК" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК МЕГАГРУП" (02093, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 26-К, квартира 33, ідентифікаційний код 43505740) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "БУДІВЕЛЬНИК" (08720, Київська обл., Обухівський р-н, місто Українка, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 37, ідентифікаційний код 37909576) заборгованість у сумі 22263,44 грн, пеню у сумі 2724,68 грн, 20% річних у сумі 3318,17 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.06.2022.

Суддя С. О. Турчин