ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 червня 2022 року Справа № 903/402/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Шума М. С., розглянувши заяву Приватного підприємства «ДІВА», м.Луцьк

про забезпечення позову

до подання позовної заяви

встановив:

10.06.2022 через канцелярію суду в порядку п. 1. ч. 1 ст. 138 ГПК України надійшла заява Приватного підприємства «ДІВА» про забезпечення позову. В якості особи, яка може отримати статус відповідача у справі зазначено Приватне підприємство «ЛУЦЬК-РІЕЛТ».

Приватне підприємство «ДІВА» в заяві про забезпечення позову просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій відносно нежитлових приміщень: 1 поверх загальною площею 144,9 кв.м., що знаходиться за адресою м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/2397/238 будь-яким особам, окрім ПП «ДІВА» і його представників та накладення арешту на майно, а саме на приміщення 1 поверх загальною площею 144,9 кв.м., що знаходиться за адресою м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/2397/238.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ПП «ДІВА» зазначає, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13215636 від 15.01.2007 нежитлове приміщення /1 поверх/ загальною площею 144,9 кв.м. за адресою м.Луцьк, вул.Шота Руставелі, 9/2397/238 належить ПП «ДІВА» на праві приватної власності одноособово в частці 1/1.

За вказаною адресою відповідне приватне підприємство здійснює юридичну діяльність, не перебуває в стані припинення та вказана адреса є наявною в ЄД реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Керівником ПП«ДІВА» є Москвич Дмитро Кузьмович. Засновником є Москвич Ольга Дмитрівна.

Жоден з вказаних осіб станом на час подачі заяви не укладав жодного правочину щодо відчуження оскаржуваного майна юридичної особи та не був учасником жодної юридичної дії, яка б мала наслідком відчуження вищевказаного приміщення.

Як стверджує заявник, 05.06.2022 відбувся замах на заволодіння приміщення по вул. Шота Руставелі, 9, що у м.Луцьку, яке належить ПП «ДІВА». За вказаною адресою прибули троє невідомих осіб, які представилися представниками Приватного підприємства «ЛУЦЬК-РІЕЛТ» та заявили, що вони власники даного приміщення з 2001 року.

ПП «ДІВА» зазначає, що жодних звернень чи повідомлень про вибуття приміщення з його права власності за адресою: вул. Шота Руставелі, 9, що у м. Луцьку не надходило. Вимог про усунення перешкод у користуванні приміщенням чи повідомлень про намір входження у дане приміщення до ПП «ДІВА» також не надходило.

У присутності працівників поліції, які прибули на місце події 05.06.2022 представники ПП «ЛУЦЬК-РІЕЛТ» заявили, що вони у будь-якому випадку проникнуть у це приміщення.

Відтак, заявник переконує, що має всі підстави негайного звернення до суду за захистом своїх майнових прав, а в даному випадку із заявою про забезпечення позову.

На території місця реєстрації ПП «ДІВА» знаходиться майно юридичної особи, а втручання на територію здійснення діяльності призведе до продовження здійснення протиправних дій зі сторони ПП «ЛУЦЬК-РІЕЛТ» чи інших осіб.

До моменту судового розгляду та винесення рішення суду щодо оскарження документу підстави набуття права власності на спірне майно, ПП «ДІВА» позбавлене інших засобів захисту права, окрім як шляхом забезпечення позову та заборони судом вчинення будь-яких дій на території нежитлового приміщення /1 поверх/ загальною площею 144,9 кв.м. за адресою м Луцьк, вул.Шота Руставелі, 9/2397/238 іншим особам, окрім представників ПП «ДІВА».

ПП «ДІВА» в заяві повідомляє, що представниками ПП «ЛУЦЬК-РІЕЛТ» не було надано при з`явленні правовстановлюючого документу, а тому вони позбавлені можливості його надання до суду разом із заявою про забезпечення позову.

В межах підготовки позовної заяви стороною заявника (позивача) отримано інформацію з Державного реєстру речових прав №302478807 від 10.06.2022 відповідно до якої 31.03.2022 відбулась реєстрація права власності приватним нотаріусом Веремчуком С.В., Луцького міського нотаріального округу, Волинської області на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 797, виданий 31.03.2022 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57404813 від 31.03.2022.

В заяві зазначено, що ПП «ДІВА» нічого не відомо про укладення даного правочину та учасником укладення такого договору купівлі-продажу вона не є.

ПП «ДІВА» стверджує про ризик відчуження спірного майна, що унеможливить чи суттєво ускладнить виконання рішення суду та відновлення порушеного права.

У найкоротші строки ПП «ДІВА» має намір звернутися із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, як способу захисту порушеного права власності.

Суд розглянувши відповідну заяву та вивчивши долучені до заяви докази, дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на таке:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В даному випадку ПП «ДІВА» просить суд заборонити вчинення будь-яких дій відносно нежитлових приміщень: 1 поверх загальною площею 144,9 кв.м., що знаходиться за адресою м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/2397/238 будь-яким особам, окрім ПП «ДІВА» і його представників та накладення арешту на майно, а саме на приміщення 1 поверх загальною площею 144,9 кв.м., що знаходиться за адресою м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/2397/238.

Оскільки заявник має намір звернутися до суду з позовною вимогою немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу недійсним), судове рішення у разі задоволення якого не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Судом встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення/1-й поверх/загальною площею 144,9 кв.м. за адресою Волинська область, м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/2379/238 31.03.2021 зареєстровано на праві власності за ПП «ЛУЦЬК-РІЕЛТ» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:797, виданий 31.03.2021приватним нотаріусом Веремчуком С. В.

Суд зазначає, що співмірність заходу забезпечення позову передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

ПП «ДІВА» просить суд заборони вчинення будь-яких дій відносно спірних нежитлових приміщень будь-яким особам, окрім ПП «ДІВА» і його представників та накласти арешт на спірне майно.

Оскільки інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення, а вданому випадку зважаючи на предмет позовної заяви, яку має намір подати заявник для забезпечення можливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, суд відмовляє ПП «ДІВА» у задоволенні заяви про вжиття такого запропонованого заявником заходу забезпечення позову як заборони вчинення будь-яких дій відносно спірних нежитлових приміщень будь-яким особам, окрім ПП «ДІВА» і його представників. Такий захід забезпечення позову суперечить принципу забезпечення збалансованості інтересів сторін. Суд не може в даному випадку надати перевагу ПП «ДІВА» щодо вчинення будь-яких дій відносно спірних нежитлових приміщень. Крім того, обґрунтування заявника про те, що на території спірного нерухомого майна знаходиться майно юридичної особи, а втручання на територію здійснення діяльності призведе до продовження здійснення протиправних дій зі сторони ПП «ЛУЦЬК-РІЕЛТ» є непереконливим, оскільки захід забезпечення позову повинен бути адекватним предмету спору, а відтак будь-яке майно, що перебуває на території спірного приміщення, як зазначає, сам заявник, не є предметом договору купівлі-продажу, який ПП «ДІВА» має намір оскаржити. Одночасно, заявник має право захищати своє майно, що не буде предметом спору у господарській справі, але щодо якого, на його думку, можуть вчинятися протиправні дії за допомогою інших юридичних заходів.

Натомість, суд задовольняє заяву ПП «ДІВА» про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно, що в свою чергу має на меті забезпечити можливість поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також для уникнення ситуації, коли заявнику доведеться звертатися до суду із ще однією позовною заявою за відповідних обставин.

При цьому, суд вважає такий захід забезпечення позову достатнім, обґрунтованим та адекватним з огляду на запропонований ПП «ДІВА» предмет ймовірної позовної заяви та зважаючи на мету інституту забезпечення позову у господарському процесі. Більше того, запропоновані ПП «ДІВА» заходи забезпечення позову щодо заборони вчиняти будь-яких дій відносно нежитлових приміщень та накладення арешту на нежитлові приміщення частково переплітаються.

Суд ще раз наголошує, що при вжитті заходів забезпечення позову суд не може виходити за межі позовних вимог, такі заходи повинні бути вжито з дотриманням принципу наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та накладення арешту на спірне майно. Одночасно, судом взято до уваги інтереси обох сторін, оскільки відповідний захід забезпечення позову жодним чином не перешкоджає веденню подальшої господарської (виробничої) діяльності обом сторонам з дотриманням приписів чинного законодавства та існуючих юридичних фактів.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «ДІВА» (8) (вх.№01-60/431/22 від 10.06.2022) про забезпечення позову до моменту подання позовної заяви задоволити частково.

2. Вжити захід забезпечення позову до пред`явлення позову, а саме:

Накласти арешт на нежитлове приміщення /1-й поверх/загальною площею 144,9 кв.м. за адресою Волинська область, м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/2379/238.

Стягувач: Приватне підприємство "ДІВА". вул. Шота Руставелі, 9, м.Луцьк, 8

Боржник: Приватне підприємство "ЛУЦЬК-РІЕЛТ", вул. Кривий Вал, 15, м.Луцьк,

3. Ухвала суду набирає законної сили з 13.06.2022.

4. Ухвала суду дійсна для пред`явлення до виконання до 14.06.2025.

5. Повідомити заявника, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви протягом десяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя М. С. Шум