ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.02.2022 Справа № 905/2391/21

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Блохіна Ю.В.

Позивач - Акціонерне товариство " Українська залізниця " в особі Регіональної філії " Придніпровська залізниця " Акціонерного товариства " Українська залізниця ".

Відповідач - Приватне акціонерне товариство " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча ".

Про стягнення штрафу у розмірі 140805 грн.

Представники учасників справи:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

Акціонерне товариство " Українська залізниця " в особі Регіональної філії " Придніпровська залізниця " Акціонерного товариства " Українська залізниця " (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча " (далі - відповідач) про стягнення штрафу в розмірі 140805 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем невірно вказано у накладній масу вантажу, що є підставою для нарахування відповідачу штрафу.

07.02.2022 до суду подано відзив на позов, у якому відповідач заперечує щодо заявлених вимог та зазначає, що залізницею не була здійснена перевірка маси вантажу у всіх 36 вагонах, які були у відправці. Перевірка маси вантажу була проведена лише в окремих вагонах, що на думку відповідача не дає позивачу підстав керуватися статтями 24 та 122 Статуту залізниць України та стягувати штраф за неправильно зазначену в накладній масу вантажу. Також, відповідач просив зменшити розмір штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу.

28.01.2022 судом отримана відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначає про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позов.

Крім того, позивач, з посиланням на постанови Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 20.03.2018 у справі №925/1025/17 та від 05.02.2019 у справі №924/2339/17 зазначає про відсутність правових підстав для зменшення розміру штрафу, нарахованого за невірне зазначення відправником маси вантажу в накладній, оскільки така штрафна санкція не є договірною.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

14.06.2021 Приватне акціонерне товариство " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча " (вантажовідправник), зі станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на станцію Берегова (експорт) Одеської залізниці, відвантажило на адресу ДП « Морський торгівельний порт «Південний » (вантажоодержувач) за залізничною накладною №48955355, зокрема у вагоні №68823715, вантаж - чавун переробний рядовий. При оформленні залізничної накладної №48955355 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 70950 кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника. Маса визначена на електронних вагах (№89).

При проходженні вагону №68823715 станції Пологи - Придніпровської залізниці, було здійснено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №48955355.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом №463003/112 складеним 16.06.2021, в розділі "Д" якого зазначено: "На підставі актів загальної форми №21468 від 15.06.2021, №30265 від 16.06.2021 станції Пологи, проведено контрольне зважування вагону №68823715 за груповою накладною вказаною на лицьовій стороні цього акту на справних 150-ти тонних електронних вагонних вагах №89 станції Пологи (повірка 03.06.2021). Фактична маса брутто вагона склала 91220 кг, тара вагона з перевізного документа 24250 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 70950 кг. Фактична маса вантажу нетто 66970 кг, що менше документу на 3980 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження відповідає документу навалом п.5.5. гл.3. Вантаж не маркований, виїмки, заглиблення відсутнє, окреслення навантаження без порушень. В графі 20 провізного документу маркування не зазначено. Вагон технічно справний, люка, двері зачинені (а.с.17).

На станції Пологи Придніпровської залізниці вагон №68823715 було відчеплено для складання комерційного акту, що підтверджується актом загальної форми №4835 від 15.06.2021. Вказаний вагон відправлений на станцію Берегова (експорт) Одеської залізниці за накладною №45992831 (а.с.19).

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - вагонних ваг, тип тензометричні, заводський №89, міжповірочний інтервал ЗВВТ 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяці. 03.06.2021 була проведена державна повірка зазначених ваг (а.с.25-27).

Факт зважування та розходження у масі вантажу підтверджується і випискою з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах по ст.Пологи, а також протоколом зважування вагонів (а.с.22-24).

На станції призначення (ст.Берегова Одеської залізниці) був заповнений розділ "Є" комерційного акту №463003/112/17 від 16.06.2021, в якому зазначено: "під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено" (а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 37 Статуту залізниць України (далі - Статут) встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем, за неправильно зазначену у залізничній накладній №48955355 масу вантажу у вагоні №68823715 нарахований штраф відповідачу в розмірі 140805 грн. Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Доводи відповідача щодо необхідності здійснення зважування всіх вагонів, що були у відправці (36 вагонів), для того щоб дійти висновку про невідповідність маси вантажу у вагоні масі, вказаній у накладній, залишає поза увагою, оскільки залізницею перевірка маси вантажу була здійснена таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення вантажовідправником та яка була зазначена відправником в накладній.

Згідно з п.22 Правил видачі вантажів, затверджених Міністерством транспорту України від 21.11.2000 №644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

У разі групової відправки оформлюється відомість вагонів в якій зокрема зазначається маса вантажу в кожному з вагонів. Сума маси вантажу в кожному вагоні і є загальною масою вантажу, яка вноситься до розділу 24 накладної та вочевидь невідповідність маси вантажу хоча б в одному вагоні тягне за собою невідповідність загальної маси вантажу у відправці з масою вантажу, яка вказана в накладній.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що відповідач здійснює діяльність на території міста Маріуполь, яке віднесено до населених пунктів де здійснюється антитерористична операція. Відповідач є містоутворюючим підприємством. Також, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо правильного зазначення у накладній маси вантажу, позивачем не понесено збитків.

Згідно з ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Статтею 551 ЦК України передбачено, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Здійснивши аналіз наведених норм, суд зазначає, що ані ЦК України, ані ГК України, які є законами України, не встановлена неможливість зменшення неустойки, розмір якої передбачений актами цивільного законодавства, зокрема Постановами Кабінету Міністрів України.

Також, в чинному законодавстві України не міститься переліку обставин, які мають істотне значення, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №910/16925/18.

У вирішенні питання щодо можливості застосування ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України в спірних правовідносинах суд не приймає правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 20.03.2018 у справі №925/1025/17 та від 05.02.2019 на які посилався позивач у відповіді на відзив, оскільки релевантними є правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 06.09.2019 (справа №910/16925/18).

Встановлення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу Статутом залізниць України, а не договором, не позбавляє суд права зменшити розмір нарахованого штрафу, за наявності підстав передбачених законодавством.

Статутом не врегульоване питання зменшення розміру штрафу на відміну від законів- Цивільного та Господарського кодексів, які мають вищу юридичну силу порівняно із Статутом залізниць України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України.

Відсутність можливості зменшення розміру штрафу, передбаченого законодавством, та його стягнення без врахування судом конкретних обставин справи, зокрема, характеру вчиненого порушення, негативних наслідків (в тому числі і можливих), та їх співмірності з розміром штрафних санкцій, може призвести до ситуації коли за різні по характеру та наслідкам правопорушення судом може бути стягнений один і той саме розмір штрафу, що, в свою чергу, не сприятиме виконанню завдання господарського судочинства щодо справедливого вирішення справи судом.

Різниця між масою вантажу, яка зазначена відповідачем в накладній та масою вантажу, яка була виявлена залізницею становить 5,61%.

В той же час, розмір штрафу становить 500% від провізної плати.

До того ж, хоча відповідач допустив невідповідність маси вантажу, яка вказана в накладній з фактично виявленою залізницею, фактична маса вантажу не перевищувала вантажопідйомність вагону, а отже вчинене відповідачем правопорушення не могло створювати небезпеку на під час перевезення.

Також, судом враховано, що відповідач здійснює господарську діяльність на території м.Маріуполь, яке входить до переліку населених пунктів де здійснювалась антитерористична операція та розпочата операція об`єднаних сил із відсічі та стримування збройної агресії Росії в Донецькій та Луганських областях.

Позивач не довів ані настання, ані обґрунтовану можливість настання будь-яких негативних наслідків від вчиненого відповідачем порушення, а стягнення штрафу в розмірі 500% від ціни договору за лише сам факт невірного зазначення особою маси вантажу в накладній не може вважатись розумним та справедливим.

За наявності вказаних обставин, стягнення штрафу в такому розмірі вочевидь перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора, та не спрямовано на розумне стимулювання боржника виконувати зобов`язання.

Приймаючи до уваги наведене, з огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин та не могло створювати небезпеку на залізничному транспорті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 1 провізної плати.

Такий розмір штрафу, на думку суду, є справедливим та співмірним вчиненому порушенню відповідачем та становить 100% від суми нарахованої позивачем за перевезення залізницею вантажу у вагоні, що дорівнює 20% ціни позову.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства " Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча " ( 87504, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Левченка, 1 , ідентифікаційний код юридичної особи - 00191129 ) на користь Акціонерного товариства " Українська залізниця " ( 03150, м.Київ, вул. Тверська, 5 , ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815 ) в особі Регіональної філії " Придніпровська залізниця " Акціонерного товариства " Українська залізниця " ( 49038, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.108 , код ЄДРПОУ ВП - 40081237 ) штраф у розмірі 28161 (двадцять вісім тисяч сто шістдесят одна) грн та витрати з оплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.02.2022.

Суддя О.В. Говорун