ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022м. ДніпроСправа № 904/8853/21
За позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД"

про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2 060 721,02 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань: Юрченко В.В.

Представники:

Позивача Шиян В.В.

Відповідача - не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2 060 721,02 грн.

Відповідач, відзив на позов не надав, у жодному судовому засіданні участь свого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, що повернулися на адресу суду з відміткою про отримання Відповідачем кореспонденції суду №321, №253, 517 та докази направлення інформації на електронну адресу.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВТАНОВИВ:

17.07.2015 сторони уклали Договір №0425 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі Договір), за п.2.1. якого Водоканал (Позивач) зобов`язався надавати Абоненту (Відповідачеві) послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі послуги), а Абонент зобов`язався оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених Договором та діючим законодавством.

Об`єкти Абонента, на які надаються послуги за Договором, та їх адреси визначені в Додатку №2 до Договору (п.2.3. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору надання послуг здійснюється Водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання та водовідведення, які визначені відповідно до розрахунку об`ємів послуг (Додаток № 8 Договору), а саме: норма споживання Абонентом води питної за Договором складає: 342480 м3/рік, 28540 м3/місяць, 938,82 м3/добу; норма прийняття від Абонента стічних вод за Договором складає: 593880 м3/рік, 49490 м3/місяць, 1627/96 м3/добу. Зміни норм споживання води питної та/або прийняття стічних вод проводиться шляхом укладання додаткових угод до Договору, при цьому у разі збільшення норм споживання/прийняття відповідних послуг Абонент до укладання таких додаткових угод повинен отримати Технічні умови на ці норми.

Оплата послуг здійснюється Абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України.

У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється Абонентом по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу (п. 4.1. Договору).

Не пізніше 15 числа розрахункового місяця Абонент зобов`язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць в сумі рівної 50 (п`ятдесят) % розміру оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому (4.2. Договору).

До 3 числа місяця, наступного за Розрахунковим місцем, Абонент надає Водоканалу звіт про показники приладів і засобів обліку Розрахункового місяця за формою, визначеною в додатках:

- для водолічильників додаток № 6 до Договору;

- для електричних приладів і засобів обліку (ультразвукових, електромагнітних, інше) додаток № 7 до Договору.

У разі ненадання Звіту про показники приладів і засобів обліку у встановлені цим пунктом строки, обсяги послуг визначаються відповідно до пп.. б) п. 3.11. Договору (п. 4.3. Договору).

Виходячи з даних звітів про контрольні показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця, наданих Абонентом Водоканалу (п. 4.3. Договору), а також актів обстежень, Водоканал визначає об`єм наданих Абоненту послуг за розрахунковий місяць, розмір плати за скид понаднормативних забруднень та розмір оплати послуг за цей розрахунковий місяць та надає Абоненту, не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, два примірника акту-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою Водоканала.

Абонент зобов`язаний самостійно отримувати від Водоканалу два примірника актів-рахунків приймання наданих послуг (п. 4.4. Договору).

Не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, Абонент повертає Водоканалу один з двох примірників акту-рахунку приймання наданих послуг за розрахунковий місяць, підписаний уповноваженою особою Абонента, отриманий згідно п. 4.4. Договору (п. 4.5. Договору).

Остаточний розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений Абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок Водоканала не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, відповідно до акту-розрахунку приймання наданих послуг з урахуванням здійснення оплат протягом Розрахункового місяця та нарахувань згідно умов Договору.

В платіжному дорученні Абонент повинен в призначенні платежу зазначити розрахунковий місяць, за який проводиться оплата, а також номер та дату Договору. У разі відсутності у платіжному дорученні цих даних, така оплата зараховується Водоканалом як оплата будь-якої заборгованості Абонента перед Водоканалом за Договором (п. 4.8. Договору).

Абонент зобов`язаний оплачувати вчасно, у встановлений Договором строк, послуги та інші нарахування згідно умов Договору та законодавства (підп. 7.2.1. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 17.07.2018, а в частині їх оплати до повного виконання (п. 9.1 Договору).

Позивач з посиланням на Договір, у 2019 році надавав Відповідачеві послуги з водопостачання та водовідведення. За результатами наданих послуг Відповідачеві виставлено акти-рахунки на сплату наданих послуг в період січня-грудень 2019, які останнім не сплачено, зокрема: Акт-рахунок № 7392 від 31.01.2019 на суму 195 056,94 грн.; Акт-розрахунок № 19431 від 28.02.2019 на суму 196 045,72 грн., Акт-розрахунок № 29327 від 31.03.2019 на суму 141 847,06 грн., Акт-розрахунок № 39353 від 30.04.2019 на суму 119 966,87 грн., Акт-розрахунок № 48840 від 31.05.2019 на суму 144 858,79 грн., Акт-розрахунок № 57464 від 30.06.2019 на суму 150 708,89 грн., Акт-розрахунок № 69183 від 31.07.2019 на суму 165 894,00 грн., Акт-розрахунок № 178555 від 31.08.2019 на суму 180 106,98 грн., Акт-розрахунок № 89078 від 30.09.2019 на суму 183 112,08 грн., Акт-розрахунок № 99280 від 31.10.2019 на суму 194 393,02 грн., Акт-розрахунок № 109236 від 30.11.2019 на суму 195 315,82 грн., Акт-розрахунок № 119296 від 31.12.2019 на суму 193 414,85 грн., на загальну суму 2 060 721,02 грн.

Акти-розрахунки за квітень, вересень, жовтень 2019 Відповідач не підписав, однак на підтвердження обсягів спожитих Відповідачем послуг, Позивач надав звіти Відповідача за вказані періоди щодо обсягів наданих послуг. З наданих Позивачем до матеріалів справи Актів-розрахунків за квітень, вересень, жовтень 2019 вбачається, що дані в акти внесені зі звітів Відповідача за відповідний період.

Позивач наполягає, що Відповідач вказані акти-рахунки на суму 2 060 721,02 грн. у встановлений строк не оплатив, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідач направив Позивачеві листа № 737 від 03.10.2019, у якому повідомив, що у 2017 році накладено арешт на усі поточні банківські рахунки ДП "ДЕВЗ" на підставі зведеного виконавчого провадження № 53844807 щодо примусового виконання виконавчих документів. З метою належного виконання поточних зобов`язань у 2019 році щодо оплати послуг централізованого водопостачання та водовідведення за Договором № 0425 та не введення в дію зі сторони Позивача обмеження у наданні вказаних послуг, та просить розглянути можливість реструктуризації простроченої заборгованості ДП "ДЕВЗ" на 12 платежів, що будуть здійснюватися на протязі 12 місяців.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт надання послуг, наявність боргу у Відповідача перед Позивачем за надані послуги, обґрунтованість нарахування стягуваної суми.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростовував і не спростував.

Згідно з п. 9.1 Договору договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 17.07.2018, а в частині їх оплати до повного виконання.

Взаємовідносини між сторонами підпадають під регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

На момент укладання договору від 10.02.2016 діяв Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004.

В листопаді 2017року прийнятий Закон України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 (далі Закон №2189-VIII від 09.11.2017).

Відповідно до пунктів 1 2 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2189-VIII від 09.11.2017 (в первісній редакції) цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 7 частини першої, пункту 10 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 7, частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, частини першої статті 26, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.

Визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (Відомості Верховної Ради України, 2004р., №47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону.

Пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2189-VIII від 09.11.2017 (в первісній редакції) передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають чинність протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом, крім випадку, якщо до спливу зазначеного строку співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги відповідно до пункту 4 цього розділу. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, дія таких договорів автоматично продовжується до спливу строку, що дорівнює одному року з дня набрання чинності цим Законом.

Закон №2189-VIII від 09.11.2017 опублікований в газеті "Голос України" №23 від 09.12.2017.

В червні 2018р. прийнятий Закон України "Про внесення змін до розділу IV Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" щодо термінів застосування фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері комерційного обліку теплової енергії та водопостачання та до розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо уточнення порядку введення в дію Закону" №2454-VIII від 07.06.2018 (далі Закон №2454-VIII від 07.06.2018).

Цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Публікація відбулась у друкованому виданні "Відомості Верховної Ради України" №23 від 08.06.2018.

В наведеному Законі, зокрема, викладені в новій редакції п. 1 та 3 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до пункту 1 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону №2454-VIII від 07.06.2018) цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім:

статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 31, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом;

частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.

Пунктом 3 розділу VI " (в редакції Закону №2454-VIII від 07.06.2018) встановлено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Виходячи з викладеного, з урахуванням застережень в п. 3 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону №2454-VIII від 07.06.2018), суд вважає, що договір від 17.07.2015 з 17.07.2018 продовжив свою дію на той самий строк і на тих самих умовах.

Перевіривши доводи Позивача, проаналізувавши матеріали справи (докази) (Договір, акти-рахунки, звіти Відповідача, лист Відповідача), беручи до уваги, що відповідно до п.4.8. Договору строк оплати за надані послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення настав, Відповідач твердження Позивача про наявність спірного боргу не спростовував і не спростував, суд вважає, що вимога про стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, буд. 13, код 32495626) на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21А, код 03341305) 2 060 721,02 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 30 910, 82 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 13.06.2022.

Суддя С.Г. Юзіков