ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/1087/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Уркевича В. Ю., Мачульского Г. М.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Кравченко Владислави Вікторівни на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2022 (колегія суддів: Орєшкіна Е. В., Подобєд І. М., Чус О. В.) і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 (суддя Євстигнеєва Н. М.) у справі

за позовом Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок до: відповідача-1 - Дніпровської районної ради, відповідача-2 - Петриківської районної ради, відповідача-3 - Єлизаветівської сільської ради, відповідача-4 - Петриківської селищної ради, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дніпровське мисливсько-рибальське виробниче підприємство Українського товариства мисливців та рибалок, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок (далі - Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому з урахування уточнень просило визнати за ним право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок риболовної бази, розташований в АДРЕСА_1.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за актом приймання-передачі основних засобів від 26.12.1995 № 15 нерухоме майно - будинок риболовної бази, переданий Дніпропетровським мисливсько-рибальським промисловим об`єднанням Дніпродзержинському мисливсько-рибальському господарству. Вказаний об`єкт обліковується на його балансі відповідно до інвентарних карток обліку основних засобів та був переданий на підставі розподільчого акту (балансу), за яким до останнього перейшли у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. Розподільчий баланс, який є доказом набуття позивачем права власності на зазначений об`єкт нерухомості, втрачений, а відповідач не визнає це право за позивачем. На даний час позивач не має можливості оформити право власності на спірний об`єкт нерухомого майна належним чином, що позбавляє його можливості реалізувати свої права щодо розпорядження майном.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 25.12.1995 Мисливсько-рибальським виробничим підприємством Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної ради видано наказ № 69 "Про проведення розподільчого балансу з підприємством Дніпродзержинської міськради УТМР", відповідно до якого наказано комісії по проведенню розподільчого балансу в складі: голова комісії - Деркач В. І., члени комісії - Бурлікова Н. Ф., Клименко Н. М., Карасєв І. К., протягом 10 днів провести розподільчий баланс з передачею основних засобів підприємству Дніпродзержинської міської ради УТМР (Українського товариства мисливців та рибалок) у відповідності з існуючими нормативними документами.

4. Згідно з актом приймання-передачі основних засобів від 26.12.1995 № 15 на підставі наказу Дніпропетровського мисливсько-рибальського виробничого об`єднання від 25.12.1995 № 69 комісією проведений огляд будівлі риболовної бази з металевим парканом, яка розташована в Петриківському районі, с. Єлизаветівка. За висновком комісії - будівля придатна для подальшої експлуатації.

5. Відповідно до статуту Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство", затвердженого 25.02.2002, останній є правонаступником Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної ради Українського товариства мисливців та рибалок.

6. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 02.03.2020 на підставі рішення про державну реєстрацію від 14.10.2005 за Підприємством "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" зареєстроване право власності на мисливську базу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 237). Підставою виникнення права власності є рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.07.2005.

7. На підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області № 2-3114/05 від 31.08.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено запис про скасування запису про право власності позивача на мисливську базу.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

8. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 позов задоволено частково: визнано за Підприємством "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" право власності на об`єкт нерухомого майна: будинок риболовної бази, розташований за адресою: АДРЕСА_1; у позові до Дніпровської районної ради, Петриківської районної ради, Єлизаветівської сільської ради відмовлено.

9. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довів належними доказами, що він правомірно володіє (є власником) майном, яке було передано йому засновником. У позові до Дніпровської районної ради, Петриківської районної ради, Єлизаветівської сільської ради судом першої інстанції відмовлено з огляду на те, що ці особи є неналежними відповідачами у справі.

10. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2022 апеляційні скарги Петриківської селищної ради та Кравченко В. В. залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Короткий зміст касаційної скарги

11. Кравченко В. В. у касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

12. Скарга з посиланням на пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, прийняттям судових рішень без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду. Скаржник також стверджує, що вона є власником спірної нерухомості, яка знаходиться на належній їй земельній ділянці, внаслідок чого порушено її право розпорядження, користування та володіння власним майном.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

13. Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок у відзиві просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій залишити без змін, наголошуючи на ї законності і обґрунтованості.

14. У відзиві також міститься клопотання про постановлення окремої ували щодо порушення законодавства в діяльності фізичної особи-підприємця Кравченко В. В., Петриківської селищної ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, громадянина ОСОБА_2 , Державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучковій Т.Ф, Державного реєстратора Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Р. А., приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С. В. Колегія суддів відхиляє зазначене клопотання у зв`язку з відсутністю будь-якого його обґрунтування заявником, а також з урахуванням того, що касаційним судом не встановлювалися обставини діяльності зазначених осіб.

15. Петриківська селищна рада у відзиві просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати.

Поданий відзив на касаційну скаргу не може бути прийнятий до розгляду разом із касаційною скаргою, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів частини другої статті 295 ГПК України відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Згідно зі статтею 297 ГПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (частина перша). До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи (частина третя).

Отже, оскільки поданий Петриківською селищною радою відзив не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, а за своєю суттю є приєднанням до касаційної скарги, однак не додано документа про сплату судового збору, а Господарський процесуальний кодекс України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до касаційної скарги, відзив залишається без розгляду.

Позиція Верховного Суду

16. Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. Реалізація права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

17. Порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві врегульовано положеннями глави 1 розділу ІV ГПК України.

18. За змістом статті 17 ГПК України право на перегляд справи та оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

19. В частині першій статті 254 ГПК України визначено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

20. У розумінні наведеної норми судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.

21. Відтак особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо зазначено про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

22. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19.

23. Судовою практикою Верховного Суду (див. зокрема постанови від 09.02.2022 у справі № 905/3553/15, від 09.02.2022 у справі № 17/169-07) визначено алгоритм дій апеляційного господарського суду в разі порушення апеляційного провадження за апеляційною скаргою не залученої до участі у справі особи, який полягає в наступному.

24. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

25. Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції має з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

26. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. У цьому випадку суд апеляційної інстанції після скасування такого рішення зобов`язаний здійснити повторний розгляд заявлених позовних вимог по суті в повному обсязі незалежно від доводів апеляційної скарги, що прямо випливає зі змісту зазначеної процесуальної норми та приписів частини 4 статті 269 ГПК України.

27. Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження (аналогічний правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 910/21451/16).

28. Як вбачається з матеріалів справи, Кравченко В. В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції як особа, яка участі у справі не брала, але судове рішення прийнято щодо її прав, інтересів та (або) обов`язків. Заяву мотивувала тим, що оскаржуваним судовим рішенням за позивачем визнано право власності на нерухомість, яка належить Кравченко В. В. та знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у її приватній власності.

29. Суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу Кравченко В. В. , зазначив, що підставою для застосування у спірних відносинах статті 392 Цивільного кодексу України стало невизнання відповідачем-4 права власності на спірний об`єкт за позивачем; що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про підтвердження права власності позивача на будинок риболовної бази, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідними документами; що розподільчий акт (баланс) позивачем був втрачений, втім пізніше був відновлений з Головної книги, а розшифрування балансу, в якому значиться база у с. Єлизаветівка, додано до матеріалів справи; що реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна та опис об`єктів позивача і скаржника не співпадають; що правомірність набуття Кравченко В. В. у приватну власність майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, не є предметом спору у цій справі.

30. Тобто суд розглянув апеляційну скаргу по суті викладених у ній вимог, проте не вирішив питання, яке має передувати розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, а саме не з`ясував чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав, обов`язків, інтересів скаржника, у той час як ГПК України зобов`язує апеляційний господарський суд з`ясувати обставини наявності або відсутності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі та дослідити, чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням.

31. Висновки Верховного Суду щодо алгоритму дій апеляційного господарського суду в разі порушення апеляційного провадження за апеляційною скаргою не залученої до участі у справі особи, викладені у постановах від 09.02.2022 у справі № 905/3553/15, від 09.02.2022 у справі № 17/169-07 враховуються Судом в силу приписів частини четвертої статті 300 ГПК України, згідно з якою суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

33. Ураховуючи викладене, постанова апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги Кравченко В. В. підлягає скасуванню, а справа в цій частині - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судові витрати

34. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат згідно зі статтею 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 306, 308, 310, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Кравченко Владислави Вікторівни задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі № 904/1087/20 в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги Кравченко Владислави Вікторівни скасувати, в цій частині справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя В. Ю. Уркевич

Суддя Г. М. Мачульський