ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа№ 910/19506/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Демидової А.М.

Шапрана В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору

у справі №910/19506/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко"

до Agrostudio Group Limited

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Рисоіл Термінал"

про стягнення 3 237 538, 59 грн

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа 910/19506/20.

07.09.2021 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко" про стягнення 247, 02 пені, три проценти річних в розмірі 53, 95 грн та 169, 17 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/19506/20 було повернуто позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Джиністра".

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції керувався тим, що позовні вимоги заявника знаходиться поза предметом первісних вимог, а тому не можуть бути розглянуті як вимоги третьої особи у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не заперечує право позивача в аспекті приналежності такого права пред`являти таку позовну вимогу.

Не погодившись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Джиністра" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд поновити ТОВ "Джиністра" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 24.01.2022 по справі № 910/19506/20, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 по справі № 910/19506/20 та прийняти нову ухвалу, якою прийняти позовну заяву до розгляду та об`єднати вимоги за позовом ТОВ "Джиністра" з первісним позовом шляхом залучення ТОВ "Джиністра" до участі у справі № 910/19506/20 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

В обґрунтування своєї скарги ТОВ "Джиністра" зазначало, що позовні вимоги ТОВ «ДП Зернятко» та вимоги ТОВ "Джиністра" стосуються єдиного предмету спору кукурудзи 3 класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у кількості 3 654,1 тон. На переконання скаржника, ухвала Господарського суду м. Києва у справі №910/19506/20 від 24.01.2020 прийнята с порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра" у справі №910/19506/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.04.2022 № 09.1-08/1307/22 у зв`язку із перебуванням судді Буравльова С.І., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/19506/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2022 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра" у справі №910/19506/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 витребувано матеріали справи з Господарського суду міста Києва, які надійшли на адресу суду 04.05.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/19506/20 - задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра" призначено на 08.06.2022.

08.06.2022 на адресу суду від Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко" надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ТОВ "Джиністра" за відсутності представника позивача, при цьому позивач просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

З матеріалів справи убачається, що у грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко" (далі - позивач, заявник, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Agrostudio Group Limited про розірвання контракту № CN271020DPZ від 27.10.2020 та про зобов`язання повернути Товариству майно - кукурудза 3 клас, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у кількості 3 654,1 тон.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача договірних обов`язків щодо повної оплати поставленого товару.

До Господарського суду міста Києва повторно надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНІСТРА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко" про стягнення 247,02 грн пені, три проценти річних в розмірі 53,95 грн та 169,17 грн інфляційних втрат.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Разом з тим за приписами статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

У процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Аналогічна правова позиція міститься в пункті 1.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.

Як убачається із матеріалів справи, спір у справі за первісними позовами в виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для розірвання контракту № CN271020DPZ від 27.10.2020 та повернення Товариству майна - кукурудза 3 клас, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у кількості 3 654,1 тон.

Разом з тим як слідує із матеріалів справи, позов ТОВ "ДЖИНІСТРА", як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, обґрунтований наявністю між ТОВ "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" та ТОВ "ДП ЗЕРНЯТНО" договірних правовідносин, що виникли на підставі договору доручення на митно-брокерське обслуговування №10-027 від 30.10.2020, право вимоги за яким було передано ТОВ "ДЖИНІСТРА" на підставі договору про відступлення права вимоги від 31.08.2021.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги заявника знаходиться поза предметом первісних вимог, а тому не можуть бути розглянуті як вимоги третьої особи в розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не заперечує право позивача в аспекті приналежності такого права пред`являти таку позовну вимогу.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Джиністра", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/19506/20, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/19506/20 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою, підстави, передбачені для її скасування, відсутні.

Оскільки під час ухвалення постанови 08.06.2022 були відсутні учасники справи, тому датою ухвалення цього судового рішення є дата його повного складення, зокрема 14.06.2022, відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиністра" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/19506/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/19506/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді А.М. Демидова

В.В. Шапран