ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.06.2022 м.Дніпро Справа № 904/201/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Чус О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Феба», м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 (суддя Бєлік В.Г.) у справі

за зустрічним позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСІЯ-1", м. Дніпро

про скасування права власності та визнання права власності

у справі № 904/201/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСІЯ-1", м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верба Віталій Миколайович, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОРТ ОРЕНДА-7", м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 у даній справі повернуто зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (вх. №1141/21 від 15.02.2021) і додані до неї документи без розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феба», не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: - поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали; - змінити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 у даній справі шляхом доповнення мотивувальної частини ухвали наступним текстом: «Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного суду, що викладена у Постанові від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Таким чином, Велика Палата Верховного суду у своїй правовій позиції зазначає про те, що майновий характер матеріально-правової вимоги позивача виражається у ціні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 cт. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Відповідно до ч. 1 cт 163 ГПК України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, cт. 163 ГПК України передбачає визначення ціни позову для наступної категорії спорів: позови про стягнення грошових коштів, визнання права власності на майна або його витребування, тобто, cт. 163 ГПК України фактично відносить до майнових спорів позови про стягнення грошових коштів, визнання права власності на майна або його витребування.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майна та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16).

З огляду на вищезазначене, позовна вимога «визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1" (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 32835945) права власності на об`єкт нерухомого майна - торгівельний центр, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Боброва, 1» є немайновою позовною вимогою, а позовна вимога «визнати право власності Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", (ідентифікаційний код юридичної- особи: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, Ід, м. Киів, 01001) на об`єкт нерухомо го майна - торгівельний центр, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Боброва, 1 (один) є майновою позовною вимогою».

Скаржник зазначає про те, що ТОВ «ФЕБА» не є учасником справи, не було обізнано про наявність у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області справи 904/201/21, про існування у провадженні суду вказаної справи, а також про постановляння судом оскаржуваної ухвали дізналось лише 30.12.2021 року під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень. Саме 30.12.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень ТОВ «ФЕБА» дізналось про прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали та про її зміст. З огляду на такі обставини, ТОВ «ФЕБА» як особа, яка не була присутня під час проголошення ухвали суду, яка не є учасником справи, та яка фактично отримала копію оскаржуваної ухвали суду 30.12.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки подає цю апеляційну скаргу в межах десятиденного строку з дня вручення (отримання) оскаржуваної ухвали суду.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи на відповідність вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати положенням статті 258 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 2 частини третьої цієї статті до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022" встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня у розмірі 2 481,00 грн.

Отже, за подання даної апеляційної скарги заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Скаржником не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За правилами частин другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статтями 174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Феба» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 у справі № 904/201/21 залишити без руху.

Надати товариству з обмеженою відповідальністю «Феба» строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та буде повернута особі, що звернулась із апеляційною скаргою.

Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на сторінці Центрального апеляційного господарського суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://cag.court.gov.ua/sud4876.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку окремо від рішення суду не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.В. Чус