УХВАЛА

31 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/1045/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув заяву Дудника Ігоря Васильовича

про розподіл судових витрат у справі № 922/1045/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-В"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімсен" - ОСОБА_2

про визнання недійсним договору.

Учасники справи:

представник позивача - не з`явився,

представник відповідача-1 - не з`явився,

представник відповідача-2 - не з`явився.

представник третьої особи-1 - не з`явився,

представник третьої особи-2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. 04.08.2021 Господарський суд Харківської області за результатами розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-В" (далі - Позивач) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення 3-го поверху № 14 загальною площею 52,7 кв. м в нежитловій будівлі літ "А-8" по вул. Чернишевського, 13 в місті Харкові , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, укладеного 06.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (далі - Відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тімсен" (далі - Відповідач-2) та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дегтярьовою А.В., реєстровий № 2 (далі - Договір); ухвалив рішення (залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2021) про відмову в позові.

Верховний Суд постановою від 15.02.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-В" на рішення Господарського суду Харківської області від 04.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 залишив без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

2. Ухвалюючи 15.02.2022 постанову у справі № 922/1045/21, Верховний Суд не здійснив розподілу судових витрат.

3. 17.02.2022 ОСОБА_2 (далі - Третя особа-2) звернувся із заявою про здійснення розподілу судових витрат (на професійну правничу допомогу в сумі 9 500 грн 00 коп. та на придбання квитків в сумі 720 грн 82 коп.), понесених Третьою особою-2 у зв`язку з переглядом цієї справи в суді касаційної інстанції, зазначивши про заявлення ним у відзиві на касаційну скаргу у цій справі вимог про покладення всіх судових витрат Третьої особи-2 на професійну правничу допомогу на скаржника - Позивача.

4. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами другою та третьою цієї статті ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

5. Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Згідно з вимогами частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються, окрім судового збору, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини другої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Абзацом першим частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

6. За положенням частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини другої цієї статті ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, положення статті 124 ГПК України хоча і не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви, однак за змістом частини другої статті 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Тобто застосування відповідних положень статті 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи.

У цьому висновку Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду щодо правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, викладеної у постановах від 21.09.2021 у справі № 910/9195/19, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, від 20.10.2021 у справі № 910/15687/20 та від 23.11.2021 у справі № 910/19332/20.

7. Враховуючи викладене, виходячи із тих обставин, що Третя особа -2 (її представник) не зазначила попереднього розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі у зв`язку із поданням і розглядом касаційної скарги Позивача ні у поданому Суду 31.01.2022 відзиві на касаційну скаргу (перша у касаційному провадженні заява Третьою особи -2 по суті), ні у подальших поданих нею заявах, а також не подала відповідного розрахунку разом зі згаданим відзивом попри таку можливість Третьої особи-2 (з огляду узгодження нею та її представником, адвокатом Яценком А.О., 27.01.2022 таких витрат згідно з додатковою угодою від 27.01.2022 № 27/01, щодо була додана до заяви про витрати на професійну правничу допомогу), Суд доходить висновку про відмову Третій особі-2 у задоволені вимог про відшкодування йому витрат на правничу допомогу в сумі 9 500 грн 00 коп.

8. Щодо вимог Третьої особи-2 про відшкодування йому 720 грн 82 коп. витрат на придбання проїзних квитків для проїзду його представника - адвоката Яценка А.О., задля забезпечення представництва та участі Третьої особи-2 у судовому засіданні в касаційному суді Суд зазначає про таке.

9. Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже зміст, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також тих сум, підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, погоджуються між сторонами цих правовідносин, зокрема у відповідному договорі.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду щодо складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката та правил їх розподілу/відшкодування між сторонами, викладеної в постановах від 09.07.2019 у справі № 922/4366/16, від 11.02.2020 у справі № 910/11946/18, від 16.12.2021 у справі № 910/17394/20.

10. Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

11. Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 14.01.2019 у справі № 927/26/18.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Звідси, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, якщо сторона до закінчення судових дебатів заявляє про намір подати докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, то така заява може бути подана в усній формі, що підтверджується технічним записом судового засідання, тоді як неподання зазначеної заяви виключає здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Водночас, на відміну від розгляду справи (в порядку загального позовного провадження) в суді першої та апеляційної інстанцій (статті 218, частина сьома статті 270 ГПК України), судове засідання в яких передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи в суді касаційної інстанції як в судовому засіданні, так і без виклику сторін, за змістом статті 301 ГПК України (порядок розгляду касаційної скарги), не передбачає проведення судових дебатів.

У зв`язку із викладеним, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого нею судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом).

У цих висновках Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду в питанні правил розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, що викладена в постановах від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, від 11.11.2020 у справі № 908/2614/19, від 03.03.2021 у справі № 908/1238/18, від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19.

12. Ухвалою Суду від 20.01.2022 відкрите касаційне провадження у цій справі за скаргою Позивача на судові рішення першої і апеляційної інстанцій з призначенням скарги до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.02.2022 о 15 год 15 хв.

13. Водночас, як свідчать матеріали справи та встановлено Судом, ні договір про надання професійної правничої/правової допомоги від 26.10.2020 (між Третьою особою -2 і адвокатським бюро "Андрій Яценко"), ні додаткова угода між ними від 27.01.2020 № 27/01, ні акт від 16.02.20202 приймання-передачі робіт/послуг, виконаних адвокатом, не містять домовленостей щодо здійснення Третьою особою-2 як довірителем у межах правовідносин з надання професійної правничої/правової допомоги компенсації витрат на придбання проїзних квитків (для проїзду його представника задля забезпечення представництва та участі Третьої особи-2 у судовому засіданні в касаційному суді).

Крім цього Третя особа-2 не виконала вказані вимоги процесуального Закону в частині вимог щодо заяви про відшкодування цієї частини витрат (пункти 10, 11), оскільки ні у відзиві на касаційну скаргу (перша у касаційному провадженні заява Третьої особи-2 по суті), ні у подальших поданих касаційному суду заявах протягом визначеного законом процесуального строку розгляду цієї скарги (статтею 306 ГПК України), зокрема і до ухвалення за результатами її розгляду касаційним судом у цій справі постанови від 15.02.2022, Третьою особою-2 не заявлено про компенсацію витрат на придбання проїзних квитків (для проїзду її представника - адвоката Яценка А.О. задля забезпечення представництва та участі Третьої особи-2 у судовому засіданні в касаційному суді).

Між тим, відповідну заяву, з доданими до неї доказами (копіями проїзних квитків) Третя особа -2 подала після закінчення розгляду справи, а саме 17.02.2022, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті, яким відповідна заява та додані до неї докази були направлені Верховному Суду.

14. Враховуючи наведене, неподання Відповідачем попереднього розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, непогодження в договорі про надання правничої допомоги умов щодо компенсації представнику/адвокату витрат на придбання проїзних квитків, неподання Третьою особою-2 заяви про компенсацію цих витрат у встановлені процесуальним законодавством строки та порядку, у касаційного суду відсутні підстави для здійснення розподілу понесених Відповідачем судових витрат - стягнення вартості витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді касаційної інстанції та витрат на придбання проїзних квитків, а тому Суд відмовляє Третій особі-2 у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із поданням та розглядом касаційної скарги Позивача у цій справі з винесенням додаткової постанови.

Керуючись статтями 86, 123, 124, 126, 129, 234, 235, 244, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про винесення додаткової постанови у справі № 922/1045/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков