ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2022 Справа № 914/2/22

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх. № 10998/22) Товариства з обмеженою відповідальністю «Алов-Буд» про відшкодування витрат на професійну правову допомогу у справі,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алов-Буд», с. Розвадів Миколаївського р-ну Львівської обл.,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд УА», м. Львів,
про: стягнення 1?743?607,68 грн заборгованості (з яких: 1?579?793,06 грн основний борг, 102?708,23 грн пеня, 42?970,37 грн інфляційні втрати та 18?136,02 грн три відсотки річних).
За участю представників учасників процесу:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
Встановив.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2022 у справі № 914/2/22 позов задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Трейд УА» на користь ТзОВ «Алов-Буд» 1?579?793,06 грн основного боргу, 42?970,37 грн інфляційні втрати, 17?269,52 грн трьох відсотків річних та 24'600,57 грн відшкодування витрат на оплату судового збору, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 07.06.2022 та встановлено позивачу строк для надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу впродовж 5 днів після ухвалення рішення.

Протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі до суду не надходило жодних документів.

У призначене судове засідання 07.06.2022 представники сторін не з`явились та не повідомили суду причин такої неявки.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 с. 123 ГПК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).

Як встановлено частиною восьмою цієї ж статті, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, за приписами чинного процесуального законодавства попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що у першій заяві по суті спору позивач зазначив, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 90?000,00 грн. У пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути такі витрати з відповідача.

Крім того, представником позивача, у судовому засіданні 24.05.2022 до закінчення судових дебатів у справі було зроблену відповідну заяву про відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 85?000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

В судовому засіданні 24.05.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Отже, з огляду на положення частин 5, 9 статті 240 ГПК України та вимоги частини 8 статті 129 ГПК України позивач повинен був подати докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу до 30.05.2022.

Разом з тим, суд враховує нормативні строки пересилання поштових відправлень операторами поштового зв`язку та введений на усій території України воєнний стан, тому не залишав цю заяву без розгляду швидше, а допустив можливість невчасного поштового пересилання документів (останнім днем надходження до суду доказів понесення витрат на правову допомогу, за умови надіслання таких засобами поштового зв`язку був 03.06.2022). Однак, у визначені строки такі докази позивачем до суду не подано.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 129 ГПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Залишення заяви без розгляду не є порушенням прав учасників спору. Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства.).

Залишення заяви без розгляду - це форма розгляду господарським судом заяви/ клопотання без прийняття рішення суду по суті у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові заяви.

Суд приймає до уваги прецедентні рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Зважаючи на викладене, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алов-Буд» про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 161, 129, 233 - 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алов-Буд» про відшкодування витрат на професійну правову допомогу (вх. № 10998/22) у справі № 914/2/22 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 07.06.2022.

Суддя Трускавецький В.П.