ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/838/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Стратієнко Л. В., Студенця В. І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Сташків Р. Б.

від 24 березня 2021 року

та постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Зубець Л. П., Алданової С. О., Владимиренко С. В.

від 14 грудня 2021 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент"

до Міністерства юстиції України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія"; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи"; 3) ОСОБА_1 ; 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед",

про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

від позивача: Гончаренко С. М.

від відповідача: Підгородецька О. Ю.

від третьої особи-1: не з`явилися

від третьої особи-2: не з`явилися

від третьої особи-3: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про:

1) визнання неправомірним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3639/5 від 26 листопада 2019 року "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

2) зобов`язання Міністерства юстиції України відновити записи стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", ідентифікаційний код 39061041, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме:

- запис № 5011947 від 13 серпня 2018 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та № 6011947 від 17 серпня 2018 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", внесені за наслідками реєстраційних дій, проведених державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н. П.;

- запис № 9011947 від 18 жовтня 2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", № 0011947 від 29 жовтня 2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", внесені за наслідками реєстраційних дій, проведених державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І. М.;

- запис № 1011947 від 14 червня 2019 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", внесений за наслідками реєстраційної дії, проведеної державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О. І.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний наказ Міністерства юстиції України, яким були скасовані усі зазначені реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, був винесений з порушенням частини третьої статті 238 Цивільного кодексу України, частин третьої та восьмої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а саме: за результатом розгляду скарги особи, прав та обов`язків якої спірні реєстраційні дії не стосуються, яка була подана до Міністерства юстиції України особою, яка не мала на це повноважень, після закінчення встановленого законом строку на її подання, при наявності судового провадження у зв`язку зі спором між тими ж самими сторонами, з того самого предмету і тієї самої підстави.

В обґрунтування наявності порушених прав позивач послався на те, що внаслідок прийняття спірного наказу та скасування реєстраційних записів позивач був позбавлений частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Свободна енергія».

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27 січня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/838/20, залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія"; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи"; 3) ОСОБА_1 ; 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед".

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

10 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" був укладений договір відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", на підставі якого за актом приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" від 10 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі" відчужило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" набуло частку у розмірі 3 960 000,00 грн, що дорівнює 99%, у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія".

На загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", що відбулися 10 серпня 2018 року, були прийняті рішення, оформлені протоколом № 1/18 від 10 серпня 2018 року, зокрема про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестент" після отримання (набуття) належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі" прав та обов`язків щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", а також частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" у розмірі 99,00%, входить до складу учасників Товариства і його частка у статутному капіталі Товариства становить 99,00 % статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 3 960 000,00 грн. Також було вирішено розподілити частки у статутному капіталі Товариства таким чином: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" має частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" у розмірі 99 % статутного капіталу номінальною вартістю 3 960 000,00 грн, ОСОБА_1 - 1 % статутного капіталу номінальною вартістю 40 000,00 грн. Крім того на цих загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" був затверджений статут Товариства у новій редакції.

На підставі зазначених договору, акту приймання-передачі, рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", оформленого протоколом № 1/18 від 10 серпня 2018 року, державний реєстратор виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н. П. 13 серпня 2018 року здійснив державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" шляхом вчинення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно цього Товариства реєстраційного запису № 5011947 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи".

У подальшому в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" за наслідками реєстраційних дій були вчинені наступні реєстраційні записи:

- № 6011947 від 17 серпня 2018 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", внесений державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н. П.;

- № 9011947 від 18 жовтня 2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", № 0011947 від 29 жовтня 2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", внесені державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І. М.;

- № 1011947 від 14 червня 2019 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", внесений державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О. І.

Компанія з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед" (учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі") звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою від 30 серпня 2019 року на проведені державними реєстраторами зазначені реєстраційні дії та просила їх скасувати. Скарга була зареєстрована у Міністерстві юстиції України 02 вересня 2019 року за № 30038-33-19.

За результатами розгляду скарги Компанії з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед" Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 14 листопада 2019 року надала висновок, в якому рекомендувала задовольнити скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед" та скасувати зазначені реєстраційні дії з підстав того, що перша реєстраційна дія (державна реєстрація змін у складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", запис № 5011947 від 13 серпня 2018 року") є незаконною, оскільки була проведена державним реєстратором на підставі акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" від 10 серпня 2018 року, підписаного однією і тією ж самою особою одночасно від імені продавця і покупця, що не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що ця та наступні реєстраційні дії підлягають скасуванню.

26 листопада 2019 року Міністерство юстиції України на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14 листопада 2019 року видало наказ "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", на підставі якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", ідентифікаційний код 39061041, були скасовані реєстраційні дії:

- № 5011947 від 13 серпня 2018 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н. П.;

- № 6011947 від 17 серпня 2018 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н. П.;

- № 9011947 від 18 жовтня 2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведена державним реєстратором виконавчого комітету Хмільницької міської ради Хмельницької області Знаковською І. М.;

- № 0011947 від 29 жовтня 2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведена державним реєстратором виконавчого комітету Хмільницької міської ради Хмельницької області Знаковською І. М.;

- № 1011947 від 14 червня 2019 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О. І.

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про:

1) визнання неправомірним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3639/5 від 26 листопада 2019 року "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

2) зобов`язання Міністерства юстиції України відновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначені скасовані записи стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", ідентифікаційний код 39061041.

Звертаючись з цим позовом, позивач зазначив, що внаслідок прийняття Міністерством юстиції України наказу № 3639/5 від 26 листопада 2019 року та скасування на підставі цього наказу зазначених реєстраційних записів він був позбавлений частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія", були порушені його корпоративні права.

3. Короткий зміст оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх ухвалення.

Господарський суд міста Києва рішенням від 24 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2021 року, відмовив у задоволенні позову повністю з підстав того, що позов заявлений до неналежного відповідача та у суду відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним.

Суди попередніх інстанцій врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 911/488/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 та від 17 лютого 2021 року у справі № 821/669/17, та виходили з того, що у межах спірних правовідносин існує спір між позивачем та Компанією «Тайгерфіш Лімітед» про право цивільне, зокрема щодо корпоративних та майнових прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Свободна Енергія», з огляду на що належним відповідачем у цій справі має бути Компанія «Тайгерфіш Лімітед», оскільки наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан корпоративних та майнових прав цієї особи.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24 березня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2021 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень суду скаржник послався на пункт 1 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що суди попередніх інстанцій прийняли рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: пункту 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, абзацу 2 частини другої статті 20 Господарського кодексу України та частини десятої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а суд апеляційної інстанції при апеляційному розгляді справи не врахував висновок Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі № 910/5971/20.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач та треті особи у справі відзиви на касаційну скаргу не надали.

Позиція Верховного Суду.

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій.

Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши правильність застосування та дотримання судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин другої та третьої статті 45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

По суті, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Як вбачається предметом спору цій справі є визнання неправомірним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3639/5 від 26 листопада 2019 року "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"; зобов`язання Міністерства юстиції України відновити записи стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" (ідентифікаційний код 39061041) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Підставою цього позову є те, що спірне рішення Міністерства юстиції України на думку позивача є незаконним, порушує його корпоративні та майнові права.

Позов у цій справі заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрі Енерджі Інвестмент» до Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині другій статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту судом цивільних справ та інтересів.

Одним із таких способів, визначеним у пункті 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У частині другій статті 20 Господарського кодексу також міститься норма, згідно з якою кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Верховний Суд зазначає, що такий спосіб захисту цивільних прав як визнання незаконним та скасування рішення державного органу характеризується чітко визначеним суб`єктом, яким є відповідний державний орган (чи його посадова / службова особа), який (яка) прийняла незаконне рішення, вчинила незаконні дії чи бездіяльність.

Орган державної влади - це створена в установленому законом порядку організація, сформована з однією особи або їх колективу, які реалізують свою компетенцію на певній території від імені держави в одній із правових форм державної діяльності, застосовуючи державно-владні повноваження.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02 липня 2014 року, (далі по тексту - Положення) Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 зазначеного Положення Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- організовує розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних із діяльністю Мін`юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються (підпункт 33);

- організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (підпункт 83-6);

- здійснює відповідно до закону контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, в тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до закону, та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені законом (підпункт 83-7);

- розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення (підпункт 83-10).

За змістом пункту 10 Положення Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Накази Мін`юсту, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, видаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Нормативно-правові акти Мін`юсту підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Мін`юсту, видані у межах повноважень, передбачених законом, обов`язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про відмову в задоволенні скарги або про задоволення (повне чи часткове) скарги.

З огляду на викладене Міністерство юстиції України в розумінні наведених норм є органом державної виконавчої влади, до повноважень якого належить розгляд скарг на проведені державним реєстратором реєстраційні дії, на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту. За результатом розгляду цих скарг Мін`юст у межах своїх повноважень приймає обов`язкові до виконання рішення у вигляді наказів, що є нормативно-правовими актами Мін`юсту, які можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи те, що у цій справі оскаржується рішення Міністерства юстиції України, прийняте у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, то спірні правовідносини у цій справі пов`язані з державною реєстрацією юридичних осіб.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців урегульовані Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до частини десятої статті 34 цього Закону рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту про визнання неправомірним та скасування наказу Мін`юсту відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України. Крім того зазначений спосіб захисту порушеного права передбачений також і спеціальним законом - частиною десятою статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Висновки щодо належності та ефективності такого способу захисту також викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 910/5971/20.

Отже наказ Міністерства юстиції України може бути оскаржений до суду згідно з прямою вказівкою закону і відповідати за таким позовом має саме Мін`юст (належний відповідач) як орган влади, що прийняв відповідне рішення.

Чинне законодавство не передбачає прямого обов`язку особи, яка подає позов щодо оскарження рішення Мін`юсту, попередньо чи одночасно звертатися до суду з позовом до особи, за скаргою чи в інтересах якої був прийнятий відповідний наказ про скасування реєстраційної дії. Об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги, є правом позивача, а не його обов`язком.

Те, що окремі вимоги щодо реєстраційних дій (зокрема про скасування реєстраційних дій, що вчинені державними реєстраторами) можуть розглядатися в межах однієї справи як похідні від спору, що виник з корпоративних відносин, не виключає право позивача заявляти позов лише з однією вимогою про скасування рішення Мін`юсту, якщо позивач обґрунтовує незаконність спірного наказу порушенням закону саме державним органом під час розгляду скарги. У такому разі така вимога не є похідною від будь-якої іншої вимоги, а є основною вимогою.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у пунктах 65, 67, 68 постанови Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 910/5971/20.

Отже Міністерство юстиції України у спорі про скасування рішення Мін`юсту, в якому така вимога заявлена як основна, є належним відповідачем.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається станом на 24 березня 2021 року - дату ухвалення місцевим господарським судом оскаржуваного рішення у цій справі зазначені висновки Верховного Суду не існували, що виключає можливість їх врахування місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення. Також станом на 14 грудня 2021 року - дату прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень була відсутня постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 910/5971/20, в якій містяться зазначені вище висновки Верховного Суду.

З огляду на ці обставини Верховний Суд критично оцінює доводи скаржника про те, що суд апеляційної при прийнятті оскаржуваної постанови мав врахувати зазначені висновки Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Разом з цим, враховуючи те, що зазначені висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 910/5971/20, спростовують висновки як місцевого господарського суду, так і апеляційного господарського суду, у цій справі про те, що Міністерство юстиції України є неналежним відповідачем у цій справі, ця обставина є підставою для скасування оскаржуваних рішення Господарського суду міста Києва від 24 березня 2021 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2021 року.

З огляду на те, що суди попередніх інстанцій не здійснили розгляд справи по суті позовних вимог, не надали оцінку наведеним позивачем підставам позову, зокрема підставам недійсності спірного наказу Міністерства юстиції України, а обмежилися лише помилковим висновком про неналежність відповідача, справа підлягає направленню до місцевого господарського суду для здійснення нового розгляду.

При цьому Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій помилково врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 911/488/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 та від 17 лютого 2021 року у справі № 821/669/17, оскільки правовідносини у зазначених справах на відміну від правовідносин цій справі, що переглядаються, не пов`язані з корпоративними відносинами та не стосуються захисту корпоративних прав. Оскаржувані у цій справі реєстраційні записи стосуються корпоративних прав позивача, у той час як спірні реєстраційні записи у зазначених справах стосувалися прав власності на майно. Наведене свідчить про неподібність правовідносин у зазначених справах, що виключає необхідність врахування висновків Верховного Суду у зазначених справах при вирішенні спору у цій справі.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

За змістом пунктів 1 та 4 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та порушили норми процесуального права, про які зазначено у тексті цієї постанови, з огляду на необхідність врахування судами висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 910/5971/20, враховуючи межі розгляду справи у суді касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення Господарського суду міста Києва від 24 березня 2021 року та постанова Північного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2021 року у цій справі № 910/838/20 підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд по суті позовних вимог до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити надані учасниками справи докази та доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення.

9. Судові витрати.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 315 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа передається на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, розподіл судових витрат у справі, у тому числі й сплаченого за подання апеляційної / касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24 березня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2021 року у справі № 910/838/20 скасувати.

3. Справу № 910/838/20 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець