ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1226/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників позивача (в режимі відеоконференції) Добриніна Л.З. за самопредставництвом, адвоката Пархети А.В., відповідача (в режимі відеоконференції) адвоката Прудивуса М.А., третьої особи - не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Уманської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» 10.09.2021 року звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також відповідач), в якому просив суд:

зобов`язати ОСОБА_1 здійснити демонтаж тимчасової споруди зупинкового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ;

провести роботи з відновлення благоустрою території;

відшкодувати судові витрати.

Позов мотивовано тим, що відповідач для здійснення своєї підприємницької діяльності, без наявності дозвільних документів, з порушенням державних будівельних і санітарних норм та правил, використовує спірну тимчасову споруду зупинкового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , у безпосередній близькості до будівлі по АДРЕСА_1 , яку на праві приватної власності використовує позивач, чим створює перешкоди позивачу у користуванні будівлею і землею та порушує його право власності на них, встановлене ст. 41 Конституції України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.10.2021 року позовну заяву, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 17.09.2021 року, прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1226/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач в особі свого представника подав суду 25.11.2021 року:

відзив на позовну заяву (вх. № 18982/21, т. 1 а.с. 59-65), в якому заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог, а саме конфліктна ситуація між сторонами, що розглядається у цій справі, виникла і з вини самого позивача внаслідок порушення ним містобудівних норм і правил при реконструкції своєї споруди;

клопотання про витребування доказів (вх. № 18986/21, т.1 а.с. 66-69), в якому просив витребувати в Уманському відділку ЧООТ БТІ копію інвентарної справи на нежитлову будівлю магазину, що належить позивачу і розташована за адресою: АДРЕСА_1 з моменту її придбання позивачем.

Представник позивача подав суду 02.12.2021 року, 11.01.2022 року відповідь на відзив (вх. № 19473/21, вх. № 373/22, т. 1 а.с. 158-160, 239-241), в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 16.12.2021 року, за ініціативою суду, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Уманську міську раду, підготовче засідання відкладено на 11.01.2022 року, зобов`язано позивача надати суду належним чином завірені копії технічної документації на нежитлову будівлю магазину, яка знаходиться за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Небесної Сотні, 32, відповідача зобов`язано надати суду належним чином завірені копії технічної документації на тимчасову споруду зупинкового комплексу, яка знаходиться за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Небесної Сотні, 32 А.

Представник позивача подав суду 11.01.2022 року заяву (вх. № 349/22, т. 1 а.с. 208-238), в якій просив долучити до матеріалів справи витребувані ухвалою суду від 16.12.2021 року докази.

Ухвалою суду від 11.01.2022 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, витребувано в Уманському відділку ЧООТБТІ належним чином завірену копію інвентарної справи на нежитлову будівлю магазину, розташованого за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Небесної Сотні (Радянська), 32; уповноважено представників обох сторін, відповідно, позивача - адвоката Пархету А.В., відповідача адвоката Прудивуса М.А. отримати в Уманському відділку ЧООТ БТІ витребувані судом докази та надати суду в наступне судове засідання; підготовче провадження у справі № 925/1226/21 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2022 року.

Представник позивача поштою направив суду копію його скарги від 01.02.2022 року з додатками (вх. № 1650/22 від 02.02.2022 року, т. 2 а.с. 9-40), адресованої начальнику Уманського районного управління поліції для приєднання до матеріалів справи.

Відповідач в особі свого представника поштою направив суду заяву (вх. № 2157/22 від 09.02.2022, т. 2 а.с. 42-73), в якій просив долучити до матеріалів справи письмові докази, витребувані ухвалою суду від 11.01.2022 року.

В судовому засіданні 10.02.2022 року позивач в особі своїх представників подав заяву про відвід головуючого судді Грачова В.М. з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України (вх. № 2294/22, т. 2 а.с. 74-76).

Ухвалами суду від 10.02.2022 року, 16.03.2022 року, 21.04.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представників позивача про відвід судді Грачова В.М. (вх. № 2294/ від 10.02.2022 року), оголошено перерву у судовому засіданні, в подальшому призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 17.05.2022 року, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закону України № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", рекомендацій Ради суддів України 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стан, запропоновано усім учасникам справи, виходячи з поточної ситуації, разом з заявами по суті справи направити в суд і іншим учасникам справи свої пропозиції щодо дати призначення судового засідання та можливості їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Представник відповідача подав суду 16.05.2022 року засобами електронного зв`язку тези до виступу в судових дебатах (вх. № 5168/22, т. 2 а.с. 112).

Третя особа явку свого представника в судове засідання 17.05.2022 року не забезпечила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, письмове пояснення по суті спору суду не надала, у заяві (вх. № 247/22 від 10.01.2022 року, т. 1 а.с. 206) просила суд розглядати справу без участі її представника, за наявними у справі матеріалами.

Представники позивача в судовому засіданні 17.05.2022 року позовні вимоги з підстав, викладених у їх заявах по суті справи, підтримали і просили задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у його заявах по суті справи.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні 18.05.2022 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши їх заяви по суті справи, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.

Позовні вимоги позивача і заперечення відповідача ґрунтуються на доказах, поданих суду їх представниками і витребуваних судом за клопотанням відповідача.

Із Виписки серії ААВ № 463447 та довідки АБ № 505211 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що юридична особа позивача - Господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпійське», зареєстрована 25.08.1994 року, про що вчинено запис № 0000240, місцезнаходження: 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Радянська, 32, ідентифікаційний код юридичної особи 21358486, основними видами діяльності товариства є оптова та роздрібна торгівля (т. 1 а.с. 8, 9).

Із Держаного акту на право користування землею серії ЧР № 23-67 вбачається, що 28.10.1994 року Уманською міською радою народних депутатів Черкаської області видано Господарському товариству «Олімпійське» цей Державний акт про те, що зазначеному землекористувачу надано у постійне користування 0,2038 га землі для цілей торгівлі та громадського харчування в межах плану землекористування відповідно до рішення Уманського міськвиконкому Ради народних депутатів від 11.11.1993 року № 445. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 18 (т. 1 а.с. 162-164, 209-211).

16.04.2019 року рішенням 61 сесії VII скликання Уманської міської ради № 2.11-651/7 «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: вул. Небесної Сотні, 32», за клопотанням Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» про викуп земельної ділянки, яка перебуває у його постійному користуванні, вирішено провести експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2038 га за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 212).

02.08.2019 року рішенням 64 сесії VII скликання Уманської міської ради № 2.44-64/7 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу за адресою: вул. Небесної сотні, 32» вирішено продати Господарському товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,2038 га кадастровий номер :02:001:0389 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та затвердити умови договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки (т. 1 а.с. 165, 213).

30.09.2019 року між Уманською міською радою, як продавцем, та Господарським товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпійське», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, за умовами якого продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв земельну ділянку площею 0,2038 га кадастровий номер :02:001:0389, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі та споруди, що належать Господарському товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Уманської міської ради 12.10.2012 року, зареєстровано в Уманському виробничому відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 8946970, номер запису 147 в книзі 2, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 35834771 від 12.10.2012 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Карайкозою Г.І. та зареєстровано в реєстрі за № 4264 (т. 1 а.с. 214-217).

Відповідно до інформаційної довідки № 269497180 від 07.08.2021 з ДР прав власності на нерухоме майно, 12.10.2012 проведено державну реєстрацію права приватної власності Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» на об`єкт нерухомого майна нежитлові будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 2038 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 8946970 (т. 1 а.с. 78-79).

Відповідно до інформаційної довідки № 182909372 від 30.09.2019 з ДР прав власності на нерухоме майно, 30.09.2019 проведено державну реєстрацію права приватної власності Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 2038 кв. м, кадастровий номер :02:001:0389 за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 33449821 (т. 1 а.с. 218).

З іншої сторони, відповідач - ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу кіоску від 10.06.2013 року, укладеного ним із ТОВ «Круїз-Авто», набув у власність кіоск по продажу промислових товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0010 га кадастровий номер :02:001:0237 (т. 1 а.с. 76-77).

Із витягу з Державного земельного кадастру № НВ-018 від 21.06.2018 вбачається, що 27.02.2015 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0,0010 га кадастровий номер :02:001:0237 за ОСОБА_1 для обслуговування кіоску по продажу промислових товарів, земельна ділянка є комунальною власністю (т. 1 а.с. 71-75).

31.08.2018 відповідачем ФОП ОСОБА_1 укладено з Уманською міською радою додаткову угоду до договору оренди землі, якою поновлено термін дії договору оренди землі, укладеного 03.03.2014 року (державна реєстрація від 27.02.2015), до 18.06.2023 року на погоджених сторонами умовах (т. 1 а.с. 88-93).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 138425536 від 20.09.2018, виданого відповідачу за його заявою, строк дії права оренди земельної ділянки площею 0,0010 га кадастровий номер :02:001:0237, зареєстрованого 27.02.2015 за ОСОБА_1 , поновлено до 18.06.2023 з правом пролонгації, орендодавцем є Уманська міська рада (т. 1 а.с. 103-104).

23.08.2020 Відділом архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради ОСОБА_1 виданий паспорт прив`язки № НОМЕР_2 на зупинковий комплекс за адресою АДРЕСА_1 з терміном його дії до 23.08.2021 року (т. 1 а.с. 19, 105, 106-109).

19.10.2020 ФОП ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Круїз Авто» договір про співробітництво, за яким зобов`язався надати останньому 2 м2 своєї території за адресою АДРЕСА_2 для продажу квитків та розміщення диспетчерського пункту (т. 1 а.с. 86-87).

02.02.2021 ФОП ОСОБА_1 уклав з Уманським комунальним підприємством «Комунальник» договір на пайову участь (внесок) в утриманні об`єктів благоустрою для здійснення підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_1 на підставі паспорту прив`язки від 22.01.2021 № 517. За умовами цього договору ФОП ОСОБА_1 , як замовник послуг, зокрема, зобов`язався своєчасно оплачувати пайову участь, забезпечувати належне збереження і санітарне утримання об`єкту благоустрою та прилеглої території з дотриманням вимог чинного санітарного законодавства України санітарно-гігієнічних і протиепідемічних правил та норм, державних протипожежних вимог, норм, правил, а уповноважений орган - Уманське комунальне підприємство «Комунальник» має право проводити санітарне очищення та прибирання територій. Договір було укладено на строк до 01.02.2022 ( п.п. 1.1., 2.1., 2.3. договору).

Із пояснень представників позивача в засіданнях суду, їх заяв по суті справи і поданих письмових доказів слідує, що в грудні 2019 року відповідач здійснив незаконну реконструкцію належної йому споруди зупинкового комплексу, збільшив її площу, внаслідок чого зменшилась допустима відстань між будівлею позивача і спорудою відповідача, що заважає здійснювати підприємницьку діяльність позивачу, повноцінно користуватись належним йому нерухомим майном і земельною ділянкою.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі № 580/3882/19 задоволено повністю позов Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» до Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради Черкаської області, за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано паспорт прив`язки зупинкового комплексу з тимчасовою спорудою по АДРЕСА_1 від 20.03.2019 року № 405, виданий Відділом архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради ОСОБА_1 . Цим судовим рішенням було встановлено, що тимчасова споруда зупинкового комплексу по АДРЕСА_1 , на яку ОСОБА_1 . Відділом архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради було видано паспорт прив`язки від 20.03.2019 року № 405, всупереч п. 5.4. ДБН В.2.2-23-2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», розміщується від існуючої будівлі для торгівлі позивача на відстані ближче ніж 10 м, а саме 5,5 м. Судове рішення набрало законної сили 07.08.2020 (т. 1 а.с. 15-17).

Листом № 01/01-16/8309/01 від 29.09.2020 року Виконавчий комітет Уманської міської ради повідомив позивача на його письмове звернення № 8309/01 від 08.09.2020 року про те, що на адресу ОСОБА_1 ним 09.09.2020 року було направлено лист № 178/12-08 з повідомленням про необхідність знесення його тимчасової споруди з обов`язковим відновленням благоустрою замовником (т. 1 а.с. 18).

Наказом Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради № 356/15-16 від 23.12.2020 року анульовано паспорт прив`язки зупинкового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , виданий замовнику ОСОБА_1 23.08.2020 року за реєстраційним № 497, зобов`язано ОСОБА_1 здійснити демонтаж тимчасової споруди та провести роботи з відновлення благоустрою території у зв`язку з недотриманням замовником вимог паспорта прив`язки зупинкового комплексу при його встановленні (т. 1 а.с. 19, 20).

Наказом Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради № 162/15-16 від 23.07.2021 року анульовано паспорт прив`язки зупинкового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , виданий замовнику ОСОБА_1 22.01.2021 року за реєстраційним № 517, зобов`язано ОСОБА_1 здійснити демонтаж тимчасової споруди та провести роботи з відновлення благоустрою території у зв`язку з недотриманням замовником вимог паспорта прив`язки зупинкового комплексу при його встановленні (т. 1 а.с. 177).

Крім того, з метою усунення перешкод в користуванні своїм нерухомим майном зі сторони відповідача позивач звертався зі скаргами та отримав відповіді від: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області від 24.12.2019 № 1023-6-1.18/1506 (т. 1 а.с. ); Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради від 19.08.2021 № 15-091.1040 (т. 1 а.с. 26); Виконавчого комітету Уманської міської ради від 24.11.2020 б/н (т. 1 а.с. 27); Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.11.2020 № 28837/10/23-00-07-0714 (т. 1 а.с. 28); Уманського комунального підприємства «Комунальник» від 09.10.2020 № 483 (т. 1 а.с. 29); Уманьської окружної прокуратури від 13.07.2021 № 123р (т. 1 а.с. 30); Черкаської обласної прокуратури від 07.07.2021 № 09/1-р-21 (т. 1 а.с. 33); Державного бюро розслідувань від 22.02.2021 № 669зпп, від 18.06.2021 № 19542-21/10-16-10657/21 (т. 1 а.с. 31, 32); Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області від 18.03.2021 № 141-02-07 (т. 1 а.с. 34); Уманського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області від 18.11.2019 № 11815/01/19 (т. 1 а.с. 35); Департаменту патрульної поліції УПП в Черкаській області від 15.07.2021 № 7874/41/24/03-2021, від 15.07.2021 № 7855/41/24/03-2021 (т. 1 а.с. 36, 37); Головного слідчого управління СБУ від 23.02.2021 № 6/Д-207-а/38 (т. 1 а.с. 38); Офісу Генерального прокурора від 23.06.2021 (27/2-62614вих-21 (т. 1 а.с. 39); слідчого відділу УСБУ в Черкаській області від 03.03.2021 № 6/318 (т. 1 а.с. 40); Слідчого управління ГУ НП в Черкаській області від 20.08.2021 № 24/Д-68, від 01.03.2021 № 24/Д-9 (т. 1 а.с. 41, 42).

За заявою керівника ГТОВ «Олімпійське» Добриніна Л.З. про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження № 0000720 (т. 1 а.с. 174).

01.02.2022 року керівник ГТОВ «Олімпійське» Добринін Л.З. звернувся зі скаргою до Уманського районного управління поліції зі скаргою про вчинення шахрайських дій відповідачем і його представником (т. 2 а.с. 9-12).

Отже, предметом позову у справі, що розглядається, є вимога позивача про захист його права приватної власності на нерухоме майно, звернена до відповідача - ФОП ОСОБА_1 у визначений позивачем спосіб, а саме шляхом зобов`язання здійснити демонтаж належної відповідачу тимчасової споруди зупинкового комплексу, розташованої на орендованій земельній ділянці комунальної форми власності за адресою: АДРЕСА_2 та після демонтажу провести роботи з відновлення благоустрою території.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.п. 1, 4, ч.ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади АР Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1, п.п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема: відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Нормами Цивільного кодексу України встановлено, що:

об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (ч. 1 ст. 177);

до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181);

право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 182);

право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321);

право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.ч. 1, 2 ст. 328);

права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334);

право власності припиняється з підстав, визначених ст. 346 ЦК України;

держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (п.п. 1, 2 ст. 386).

При вирішенні вказаної справи необхідно враховувати питання застосування норм цивільного законодавства про право власності у контексті з нормами про його державну реєстрацію та регулювання містобудівної діяльності, благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про основи містобудування», законодавство України про містобудування складається з Конституції України, цього Закону, законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання. Цей Закон визначає правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні і спрямований на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини.

Цим Законом встановлено таке:

містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури (ст. 1);

при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів (абз. 1, 2 ч. 1 ст. 5);

державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, органами місцевого самоврядування та іншими уповноваженими на це державними органами. Порядок здійснення державного контролю у сфері містобудування визначається законодавством (ч.ч. 1, 2 ст. 24);

особи, винні у самовільній зміні архітектурного вигляду споруди в процесі експлуатації несуть відповідальність, передбачену законом (абз. 5 ч. 1 ст. 25);

спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства (ст. 26).

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Цим Законом встановлено таке:

суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи (ч. 2 ст. 4);

планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (ч.ч. 2, 3 ст. 8);

тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (ч.ч. 2-4 ст. 28);

у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (ч.ч. 1, 2 ст. 38).

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини. Цим Законом встановлено, що:

власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов`язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем. Типовий договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч. 4 ст. 15);

підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів мають право вимагати негайного виконання робіт з благоустрою в разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю або здоров`ю громадян, їх майну та майну юридичної особи. Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; у процесі утримання об`єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України (п. 4 ч. 1, п.п. 1, 6, 7 ч. 2 ст. 18);

організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ч.ч. 1, 2 ст. 20);

елементами (частинами) об`єктів благоустрою є малі архітектурні форми. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил (п. 9 ч. 1, абз. 3 ч. 2 ст. 21);

підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону. Посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону (ч.ч. 1, 5 ст. 24).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 N 244, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за N 1330/20068, затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі також Порядок). Цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, ним також передбачено таке:

тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту (п. 1.3.);

терміни у цьому Порядку застосовуються у такому значенні: паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1:500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності; стаціонарна ТС - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв. м. (абз. 3, 6 п. 1.4.);

при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами (п. 1.8.);

підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (п. 2.1.);

паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (п. 2.7.);

строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні (п. 2.17.);

встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки ТС. Відхилення від паспорта прив`язки ТС не допускається. Відновлення благоустрою замовником є обов`язковим (п.п. 2.20.- 2.22.);

дія паспорта прив`язки ТС анулюється за умов недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні (абз. 1 п. 2.26.);

підставами для відновлення дії паспорта прив`язки ТС є завершення планових ремонтних робіт або аварійних ремонтних робіт. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється. Власники (користувачі) ТС зобов`язані підтримувати належний експлуатаційний стан ТС та відповідного технологічного обладнання, що використовується разом з ТС (п.п. 2.28.- 2.31.).

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення: право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (абз. 14 ст. 1). Цим Законом також встановлено, що:

до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування (підпункти 1, 6 пункту "б" частини першої статті 31);

виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження (ст. 40);

акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73);

спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку (ч. 2 ст. 77).

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що у приватній власності позивача є нерухоме майно, що складається із земельної ділянки площею 2038 м2 кадастровий номер :02:001:0389 і розташованого на ній комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_2 , яке використовується для здійснення господарської діяльності, право приватної власності на яке зареєстроване в Державному реєстрі.

Відповідач придбав у власність кіоск по продажу промислових товарів для здійснення підприємницької діяльності у сфері торгівлі, для обслуговування кіоску орендує земельну ділянку площею 0,0010 га кадастровий номер :02:001:0237 за адресою АДРЕСА_1 , уклав з Уманським комунальним підприємством «Комунальник» договір на пайову участь (внесок) в утриманні цього об`єкту благоустрою. Право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Державному земельному кадастрі за ОСОБА_1 строком до 18.06.2023 з правом пролонгації, орендована земельна ділянка є комунальною власністю, межує з приватною земельною ділянкою позивача, останній паспорт прив`язки цієї тимчасової споруди позивача у формі «Зупинкового комплексу з тимчасовою спорудою», виданий йому за його замовленням 22.01.2021 року за реєстраційним № 517, анульований наказом Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради № 162/15-16 від 23.07.2021 року, на момент розгляду справи відповідач чинний паспорт прив`язки на цю тимчасову споруду суду не надав.

За викладених обставин, приймаючи до уваги зміст наведених норм діючого законодавства, необхідною умовою застосування судом обраного позивачем способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За змістом наведених норм законодавства розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в межах населеного пункту на підставі паспорту прив`язки, який надається замовнику органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради, ним же визначається строк дії паспорта прив`язки ТС. Розміщення ТС самовільно забороняється. Однією з умов анулювання дії паспорта прив`язки ТС є недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні замовником. При закінченні строку дії, анулюванні паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Згідно з пунктами 2.4 та 2.5 Порядку, відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам перевіряє відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 N 244, розроблений на виконання частини четвертої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності і не встановлює процедури демонтажу ТС та, в такому разі, приведення земельної ділянки, на якій розміщений цей об`єкт благоустрою, у придатний до використання стан.

Норма ч. 1 ст. 8 ЦК України передбачає, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У відповідності до ч. 1 ст. 8 ЦК України, у разі виявлення розміщення ТС без дозвільних документів (паспорта прив`язки) і виникнення підстав для демонтажу ТС, слід керуватись нормами ч.ч. 2-4 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

За змістом цих норм законодавства з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, зокрема позивача, в разі підтвердження наявності цих порушень, право вимагати від відповідача здійснити демонтаж тимчасової споруди та після демонтажу провести роботи з відновлення благоустрою території, в тому числі і в судовому порядку, законодавством надано органу місцевого самоврядування, яким у справі є третя особа.

Відтак у спірних правовідносинах порушення прав позивача, про які він заявляє у позові, вчиняються саме третьою особою, яка не виконує обов`язку, що виникає із актів законодавства, щодо демонтажу незаконно розміщеної ТС та організації благоустрою населеного пункту, тому позов з викладених у ньому підстав суд визнає необґрунтованим і в його задоволенні відмовляє.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів мають право вимагати від місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, установлених законом, негайного виконання робіт з благоустрою в разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю або здоров`ю громадян, їх майну та майну юридичної особи.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд відмовляє у задоволенні позову позивача повністю.

На підставі статті 129 ГПК України судові витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Уманської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.06.2022 року.

Суддя В.М. Грачов