ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Справа № 903/952/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників сторін:

прокурор: Ковальчук І.Л. прокурор

позивача: Багіров Р.А. адвокат

відповідача 1: не з"явився

відповідача 2: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 (суддя Шум М.С. м.Луцьк, повний текст складено 04.03.2021)

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба, с. Воютин, Луцький район, Волинська область

до відповідача 1: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

відповідача 2: Торчинської селищної ради

за участю заступника керівника Волинської обласної прокуратури

про визнання недійсним та скасування рішення; визнання укладеними додаткових угод

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське приватне підприємство Дружба звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Воютинської сільської ради, с. Воютин, Луцький район, Волинська область, в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП Дружба №37/4 від 17.12.2019 в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП Дружба та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136; :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №13;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №16;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №12;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №14;

- визнати укладеною додаткову угоду № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованого в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №17.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 задоволено позов сільськогосподарського приватного підприємства «Дружба» до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення Воютинської сільської ради «Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП «Дружба» №34/7 від 17.12.2019» в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП «Дружба» та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136, :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140, а також визнано укладеними додаткові угоди №2 до договорів оренди землі від 25.12.2009 щодо п`яти указаних земельних ділянок в редакції, якою договір оренди землі продовжено до 25.12.2034 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач до закінчення строку дії договорів направив Воютинській сільській раді лист із повідомленням про намір укладення (продовження) договорів на новий строк, а до листа долучив проекти додаткових угод, які були підписані зі сторони позивача. Тобто, позивач у порядку та строки, визначені договором та ст.33 Закону України "Про оренду землі" повідомив Воютинську сільську раду про бажання (намір) укласти (продовжити) договір оренди на новий строк. Орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі та додаткових угод про поновлення договору оренди землі та не суперечить вимогам ст.33 Закону України "Про оренду землі". Натомість, 18.12.2019 позивачу від Воютинської сільської ради надійшов лист №515/1.9.1 про відмову у продовженні на наступний термін дії Договорів оренди на вищезазначені земельні ділянки згідно рішення сесії сільської ради №37/4 від 17.12.2019 та надано витяг із рішення сесії. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із продовженням користування позивачем земельною ділянкою під час та після закінчення строку дії договору, здійсненням позивачем орендних платежів за користування земельною ділянкою орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання щодо укладення додаткової угоди до договору на той самий строк і на тих самих умовах. Таким чином, відповідачем-2 порушена процедура реалізації позивачем права відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди до договору на той самий строк і на тих самих умовах. Тому, відповідач-2 безпідставно позбавив позивача права скористатись правом на поновлення договору, шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, заступник керівника Волинської обласної прокуратури звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20, яким задоволено позов СГПП «Дружба» до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення ради «Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП «Дружба» від 17.12.2019 №34/7 в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП «Дружба» та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136, :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140, визнано укладеними додаткові угоди №2 до договорів оренди землі від 25.12.2009, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що відповідач безпідставно позбавив позивача права скористатись правом на поновлення договору, шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Згідно з п. 8 договору оренди землі від 25.12.2009 із змінами, внесеними додатковою угодою від 30.09.2015 №1 (п.2), договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Разом з тим, при зверненні до Воютинської сільської ради із проектом додаткової угоди до договору оренди СГПП «Дружба» пропонувало внести зміни в п. 8 договору оренди, уклавши його строком на 25 років (до 25.12.2034).

У даному випадку орендарем запропоновано орендодавцю змінити термін дії договору оренди землі, збільшивши його з 10 років до 25 років, що свідчить про намір укладення договору оренди на новий строк, а не його поновлення, з чим Воютинська сільська рада не погодилась.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що Воютинською сільською радою у місячний строк, передбачений ст. 33 Закону України «Про оренду землі», розглянуто лист-пропозицію орендаря про укладення додаткової угоди до договору оренди землі та одночасно 18.12.2019 позивачу скеровано письмову відповідь із долученою копією витягу з рішення ради №37/4 від 17.12.2019 «Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП «Дружба» щодо відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГГІП «Дружба» та Воютинською сільською радою. Дана відповідь отримана позивачем на наступний день після прийняття такого рішення, а саме 18.12.2019, що не заперечується СГПП «Дружба».

Таким чином, прокурор вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків про порушення Воютинською сільською радою вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та переважного права орендаря на - СГГІП «Дружба» на продовження укладення договору оренди на новий строк, оскільки таке право орендаря порушене не було.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 та розгляд апеляційної скарги призначено на 23 лютого 2022 року.

21 лютого 2022 року від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшли пояснення на апеляційну скаргу в яких відповідач 1 зазначає, що не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, що є предметом спору, а тому не приймало жодних рішень щодо розпорядження спірними земельними ділянками. Отже, на думку відповідача 1 предмет позову жодним чином не стосується повноважень Головного управління. Крім того, відповідач 1 не заперечує щодо розгляду апеляційної скарги без участі представника Головного управління.

23 лютого 2022 року від Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба надійшла заява про відвід колегії суддів: Гудак А.В., Олексюк Г.Є., Мельник О.В. від розгляду справи №903/952/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 року відмовлено в задоволенні заяви Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба про відвід колегії суддів: Гудак А.В., Олексюк Г.Є., Мельник О.В. від розгляду справи №903/952/20.

23 лютого 2022 року від Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги прокурора без руху, оскільки на переконання позивача, наведені прокурором підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними.

В судовому засіданні 23.02.2022 року представник позивача підтримав доводи клопотання позивача про залишення апеляційної скарги прокурора без руху. Просив суд визнати неповажними причини пропуску строку подання Заступником керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 року у справі №903/952/20 та апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на Рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 року у справі № 903/952/20 залишити без руху.

Прокурор в судовому засіданні 23.02.2022 року заперечила проти задоволення клопотання позивача про залишення апеляційної скарги прокурора без руху та надала відповідні пояснення.

Розглянувши клопотання Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба про залишення апеляційної скарги прокурора без руху, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки судом апеляційної інстанції ухвалою суду від 14.02.2022 поновлено Заступнику керівника Волинської обласної прокуратури строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 з посиланням на те, що апеляційний господарський суд визнає наведені прокурором підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження поважними, що і стало підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Поряд з цим, колегією суддів роз`яснено представнику позивача право касаційного оскарження вказаної ухвали суду разом з судовим рішенням прийнятим за результатами розгляду апеляційної скарги.

Після оголошення результатів розгляду судом апеляційної інстанції клопотання позивача про залишення апеляційної скарги прокурора без руху, колегією суддів розглянуто клопотання заступника керівника Волинської обласної прокуратури про заміну сторони - відповідача Воютинську сільську раду її правонаступником - Торчинською селищною радою у справі №903/952/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 року у справі №903/952/20 замінено відповідача Воютинську сільську раду на її правонаступника Торчинську селищну раду.

Разом з тим, Сільськогосподарським приватним підприємством Дружба 23.02.2022 року подане клопотання про продовження строків подання відзиву в якому просить суд продовжити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 року до 15-ти календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі та встановити його до 04.03.2022 року включно. У зв`язку із необхідністю додаткового строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, просить відкласти судове засідання по даній справі, яке призначено на 23.02.2022 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 року відмовлено у задоволенні Сільськогосподарському приватному підприємству "Дружба" клопотання про залишення апеляційної скарги прокурора без руху. Клопотання Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" про продовження строку подання відзиву задоволено. Продовжено Сільськогосподарському приватному підприємству "Дружба" строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу до 01.03.2022, включно. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 10 березня 2022 року. Зобов`язано Сільськогосподарське приватне підприємство "Дружба" направити Торчинській селищній раді копію позовної заяви з додатками та надати апеляційному суду належні докази направлення копії заяви. Зобов`язано Заступника керівника Волинської обласної прокуратури направити Торчинській селищній раді копію апеляційної скарги з доданими до неї документами та надати апеляційному суду належні докази направлення апеляційної скарги. Зобов`язано відповідача Торчинську селищну раду надати суду письмові пояснення по суті спору до 09.03.2022 року.

04 березня 2022 року від Волинської обласної прокуратури надійшли докази направлення копії апеляційної скарги з додатками Торчинській селищній раді.

09 березня 2022 року від представника позивача Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" адвоката Багірова Р.А. надійшло клопотання в якому просить суд продовжити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також для надання суду доказів направлення на адресу Торчинської селищної ради позовних матеріалів - до 5-ти робочих днів з моменту припинення або скасування в Україні воєнного стану та відкласти судове засідання призначеного на 10.03.2022 року.

Прокурор в судовому засіданні 01.03.2022 року залишила вирішення клопотання представника позивача на розсуд суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2022 року клопотання представника позивача Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" адвоката Багірова Р.А. про продовження строку подання відзиву задоволено. Продовжено Сільськогосподарському приватному підприємству "Дружба" строк для подання: відзиву на апеляційну скаргу до 10.04.2022. Продовжено Сільськогосподарському приватному підприємству "Дружба" строк для направлення Торчинській селищній раді копії позовної заяви з додатками до 10.04.2022 року. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 13 квітня 2022 року.

11 квітня 2022 року від Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" надійшов відзив в якому позивач вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю обґрунтованим та законним, а тому таким, що не підлягає скасуванню. До вказаного відзиву позивачем додано докази надсилання позовної заяви з додатками на адресу Торчинської селищної ради.

В судовому засіданні 13.04.2022 року прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні 13.04.2022 року заперечив доводи апеляційної скарги з врахуванням поданого відзиву на апеляційну скаргу та надав відповідні пояснення.

В судове засідання 13.04.2022 Торчинська селищна рада своїх представників не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не повідомила.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 08 червня 2022 року.

Представник СГПП «Дружба» в судовому засіданні 08.06.2022 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи №903/952/20, оскільки не отримав та відповідно не ознайомився з мотивувальною частиною постанови Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі №903/828/20.

Прокурор в судовому засіданні 08.06.2022 року заперечила щодо задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Судова колегія порадившись на місці дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду даної справи у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки як вбачається з постанови Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі №903/828/20 представник СГПП «Дружба» адвокат Багіров Р.А. був присутній в судовому засіданні 25.05.2022 при ухваленні Верховним Судом постанови у справі №903/828/20 та не ознайомлення його з мотивувальною частиною вказаної постанови Верховного Суду не пов`язується з застосуванням судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства під час розгляду апеляційної скарги заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20.

Після оголошення результатів розгляду клопотання про відкладення розгляду даної справи, представник позивача зазначив, що вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю обґрунтованим та законним, а тому таким, що не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 08.06.2022 року прокурор просив суд скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20, яким задоволено позов СГПП «Дружба» до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення ради «Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП «Дружба» від 17.12.2019 №34/7 в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП «Дружба» та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136, :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140, визнано укладеними додаткові угоди №2 до договорів оренди землі від 25.12.2009, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судове засідання 08.06.2022 Торчинська селищна рада своїх представників не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не повідомила.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Торчинської селищної ради.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора та адвоката СГПП «Дружба» в судових засіданнях 13.04.2022, 08.06.2022 обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради слід задовольнити, а рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2009 року між Орендодавцем - Воютинською сільською радою Луцького району Волинської області та Орендарем - Сільськогосподарським приватним підприємством Дружба було укладено ряд договорів оренди землі, а саме:

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 33,6664 га в тому числі: землі державного резервного фонду - 33,6664 га, з них ріллі - 33,6664 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0138 (а.с. 18-25 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п. 1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 55,6118 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 55,6118 га, з них сіножаті - 55,6118 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0140 (а.с.27-34 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з. урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 9,5907 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 9,5907 га, з них сіножаті - 9,5907 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0139 (а.с.36-43 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,7113 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 2,7113 га, з них сіножаті - 2,7113 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0137 (а.с.45-51 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 24,3484 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 24,3484 га, з них сіножаті - 24,3484 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0136 (а.с. 53-60 т.1).

Пунктом 8 договорів оренди землі встановлено, що договір укладений на 5 років і після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами пункту 20 договорів оренди землі визначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання передачі.

Акти приймання-передачі земельних ділянок підписані сторонами 25.12.2009 (а.с. 20, 29, 38, 47, 55 т.1).

Пунктом 41 вищевказаних договорів оренди землі передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вищевказані договори підписані сторонами та зареєстровані в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель внесено записи - 02.11.2010 за №№ 13, 16, 12, 14, 17.

Додатковими угодами № 01 від 30.09.2015 року до договорів оренди землі сторони внесли зміни, зокрема, виклали перше речення пункту 8 у наступній редакції: Договір укладений строком на 10 років (а.с.25, 34, 43, 51, 60 т.1).

Враховуючи дату реєстрації спірних договорів 02.11.2010 та продовження їх строку згідно з додатковими угодами №01, договори оренди діяли до 02.11.2020.

21 листопада 2019 року листом №139 СГПП Дружба повідомило Воютинську сільраду про намір продовжити дію договорів оренди землі на наступний термін, а саме на 15 років (до 25.12.2034), та надало проекти додаткових угод до спірних договорів оренди землі. У листі СГПП Дружба зазначає про переважне право на поновлення дії договору на новий строк (а.с. 62 т.1).

Воютинська сільрада листом від 18.12.2019 № 515/1.9.1., повідомила, що згідно із рішенням ради від 17.12.2019 № 37/4 відмовила СГПП Дружба у продовженні на наступний термін дії спірних договорів оренди землі та надіслала СГПП Дружба витяг із рішення сесії. Відмовляючи у продовженні строку дії спірних договорів оренди землі на наступний термін, сільрада зазначила про виробничу потребу та необхідність безоплатної передачі земельних ділянок із земель комунальної власності у власність жителям сільради, а також учасникам антитерористичної операції з метою дотримання їх права на землю (а.с. 63 т.1).

Одержання СГПП Дружба 18.12.2019 листа сільради від 18.12.2019 № 515/1.9.1. про відмову у продовженні на наступний термін дії договорів оренди землі підтверджується змістом позовної заяви та не заперечується СГПП Дружба.

Листом від 30.01.2020 № 41/1.9.1 на запит СГПП Дружба Воютинська сільрада повідомила, що заяви жителів сільської ради та учасників антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил про передачу їм у власність або в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення перебувають на розгляді сільради постійно; крім того, до сільради надійшли заяви фізичних осіб про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель комунальної власності. Повідомлено, зокрема, що земельні ділянки, які перебувають в оренді СГПП Дружба, сільрада планує передати у приватну власність, виконуючи вищезазначене рішення від 17.12.2019 № 37/4 (а.с.66 т.1).

Проте, позивач вважає, що рішення сесії Воютинської сільської ради від 17.12.2019 року за №37/4 є незаконним, а додаткові угоди додані до листа №139 від 21.11.2019 року про намір продовжити строк оренди договорів такими, що підлягають визнанню укладеними, що і стало підставою для подання до Господарського суду Волинської області позову у даній справі.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 задоволено позов сільськогосподарського приватного підприємства «Дружба» до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення Воютинської сільської ради «Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП «Дружба» №34/7 від 17.12.2019» в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП «Дружба» та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136, :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140, а також визнано укладеними додаткові угоди №2 до договорів оренди землі від 25.12.2009 щодо п`яти вказаних земельних ділянок в редакції, якою договір оренди землі продовжено до 25.12.2034 року.

Однак, колегією суддів встановлено, що вищезазначені висновки Господарського суду Волинської області не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що 30.11.2020 Торчинська селищна рада розпочала здійснювати свої повноваження в силу частини восьмої статті 45 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні як новоутворена рада, відповідно припинені повноваження Воютинської сільради, територія якої включена до території сформованої Торчинської територіальної громади.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 року у справі №903/952/20 замінено відповідача Воютинську сільську раду на її правонаступника Торчинську селищну раду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, правильність їх юридичної оцінки та що стосується наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Положеннями частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Конституцію України доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру" (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення прокурора з апеляційною скаргою у цій справі) право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Оскільки апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 подав заступник керівника Волинської обласної прокуратури, вимога частини третьої статті 24 Закону України "Про прокуратуру" була дотримана.

Правовий висновок щодо права прокурора на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №553/2759/18 (провадження № 14-643цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (абзаци 1, 2 частини третьої).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзаци 1- 4 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункт 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).

Подібного правового висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 25.05.2022 у справі №903/828/20.

Свою апеляційну скаргу, з урахуванням вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор обґрунтовує наявністю підстав для представництва в суді порушенням інтересів держави, зазначивши, що в цьому випадку інтереси держави (територіальної громади) полягають у встановленні законності використання землі (непродовженні договору оренди) сільськогосподарського призначення СГПП "Дружба", яке своїми діями чинить перешкоди у здійсненні правомочностей власника територіальної громади Воютинської сільської ради (правонаступник- Торчинська селищна рада) щодо користування та розпорядження своїм майном, яке є комунальною власністю - земельними ділянками з кадастровими номерами :04:000:0136 (площею 24,3484 га), :04:000:0137 (площею 2,7113 га), :04:000:0138 (площею 33,6664 га), :04:000:0139 (площею 9,5907 га), :04:000:0140 (площею 55,6118 га), зокрема з урахуванням численних звернень жителів сільської ради з питань забезпечення їх конституційного права на отримання земельних ділянок.

При цьому, інтереси держави (територіальної громади) залишаються незахищеними в силу нездійснення їх захисту в суді першої інстанції уповноваженим органом у спірних правовідносинах - Воютинською сільською радою, а щодо апеляційного оскарження судового рішення від 23.02.2021 у справі №903/952/20 - її правонаступником Торчинською селищною радою, яка взагалі не захищає інтереси держави в судовому порядку і не бажає їх захищати.

Так, листом від 17.12.2021 року №15-2330 вих-21 керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор звернувся до Торчинської об`єднаної територіальної громади в якому просив невідкладно повідомити обласну прокуратуру чи на цей час подана Торчинською ОТГ апеляційна (касаційна) скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 27.02.2021 у справі №903/952/20. У випадку, якщо апеляційна скарга не подана необхідно повідомити причини бездіяльності, а також висвітлити позицію щодо оскарження рішення суду обласною прокуратурою. Ураховуючи наведене вище, Волинською обласною прокуратурою на підставі п.3 ч.6 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", з метою представництва інтересів держави в суді в особі Торчинської територіальної громади, вирішується питання щодо подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20, яким задоволено позов СГПП "Дружба" до Воютинської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі (а.с. 91-92 т.2).

На підтвердження неналежного виконання покладених законом повноважень з боку Торчинської селищної ради прокурор зазначив наступне.

У відповідь на лист прокурора від 17.12.2021 року № 15-2330 вих-21 Торчинська селищна рада повідомила прокурора про те, що апеляційна скарга у справі №903/952/20 на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 ріку селищною радою не подавалась. Окрім того зазначено, що Торчинська селищна рада не залучалась судом до участі у вказаній справі №903/952/20 та жодних рішень суду чи судових повісток на адресу селищної ради не надходило. Водночас, Торчинська селищна рада не заперечує проти оскарження Волинською обласною прокуратурою рішення Господарського суду Волинської області під 23.02.2021 року та немає наміру самостійно звертатись з апеляційною скаргою на вказане судове рішення (а.с. 93 т.2).

21 січня 2022 року Заступником керівника Волинської обласної прокуратури в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" надіслано Торчинській об`єднаній територіальній громаді відповідний лист-повідомлення №15-86 вих-22 про ініціювання прокуратурою подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 у справі №903/952/20 (а.с. 154 т.2).

Колегія суддів в даному випадку вважає, що необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку - територіальної громади) й орендаря, відновлення порушеного порядку розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, дотримання принципу раціонального використання землі, що відповідає принципу, закріпленому у Конституції України, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що сам факт незвернення до суду Торчинської селищної ради з апеляційною скаргою, яка б відповідала вимогам процесуального законодавства та відповідно мала змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо законності використання землі, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів Торчинської об`єднаної територіальної громади та звернення до суду з апеляційною скаргою, яке відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право подання апеляційної скарги на судове рішення в господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі у розгляді справи прокурору вищого рівня, зокрема, керівнику обласної прокуратури, заступникам керівників обласних прокуратур.

Оскільки з апеляційною скаргою звернувся заступник керівника Волинської обласної прокуратури, вимоги ч. 3 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" дотримані.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що за матеріалами справи, при розгляді позовної заяви СГПП "Дружба" в суді першої інстанції Воютинська сільська рада свого представника для участі у судовому засіданні не направила, будь-якої позиції на вказаній стадії судового розгляду не висловила, що свідчить про бездіяльність компетентного органу при виконанні функцій державного контролю щодо судового захисту інтересів держави, про порушення яких йому було відомо.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прокурор звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.2021 р. у даній справі з дотриманням вимог статей 53, 254 ГПК України, статей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", враховуючи, що захист інтересів територіальної громади не здійснювала Воютинська сільська рада та її правонаступник Торчинська селищна рада.

Отже, враховуючи правомірність звернення заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Торчинської селищної ради у справі №903/952/18 з апеляційною скаргою до суду, колегія суддів не вбачає застосування правових підстав для залишення апеляційної скарги без розгляду або закриття даного апеляційного провадження з підстав викладених позивачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з доводами позивача викладених у відзиві на апеляційну скаргу що на дату подання позову до суду до Торчинської селищної ради не перейшло право власності в порядку реорганізації Воютинської сільської ради на спірні земельні ділянки, а тому така селищна рада на той час не могла виступати відповідачем у даному спорі, враховуючи наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України. Рішення Кабінету Міністрів України про визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад подається до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських рад і сільських, селищних, міських голів відповідних територіальних громад.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 13.05.2020 №590-р "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Волинської області" затвердив перспективний план формування територій громад Волинської області, пунктом 2 якого затверджено Торчинську територіальну громаду в складі: Торчинської, Білостоцької, Буянівської, Веселівської, Воютинської, Городинівської (Рожищенський район), Садівської, Скірченської (Горохівський район), Смолигівської, Хорохоринської територіальних

громад.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 12.06.2020 №708-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області" визначив адміністративні центри та території територіальних громад Волинської області, пунктом 2 якого Торчинську територіальну громаду в складі: Торчинської, Білостоцької, Буянівської, Веселівської, Воютинської, Городинівської (Рожищенський район), Садівської, Скірченської (Горохівський район), Смолигівської, Хорохоринської територіальних громад.

Верховна Рада України постановою від 15.07.2020 "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" призначила чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів (крім визначених пунктами 2 і 3 цієї постанови) на неділю 25.10.2020.

Верховна Рада України постановою від 17.07.2020 N 807-IX "Про утворення та ліквідацію районів" утворила у Волинській області, серед іншого, Луцький район (з адміністративним центром у місті Луцьк) у складі територій, зокрема, Торчинської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Центральна Виборча Комісія постановою від 18.08.2020 №160 "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних міських голів 25.10.2020" призначила на неділю 25.10.2020, перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів за переліками згідно з додатками 1-24 у тому числі й вибори Торчинського селищного голови Луцького району Волинської області та депутатів Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області.

Рішенням Торчинської селищної ради 1 сесії 8 скликання №1/1 від 30.11.2020 "Про початок повноважень депутатів Торчинської селищної ради" прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Торчинської селищної ради 8-го скликання.

Таким чином, з 30.11.2020 Торчинська селищна рада розпочала свої повноваження в силу вимог частини першої статті 42, частин четвертої, восьмої статті 45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішенням Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області №1/23 від 30.11.2020 "Про початок реорганізації Воютинської, Городинівської, Смолигівської, Скірченської сільських рад шляхом приєднання до Торчинської селищної ради" було вирішено почати процедуру реорганізації зокрема, Воютинської сільської ради (код ЄДРПОУ 04332229) шляхом приєднання до Торчинської селищної ради (). Пунктом 2 вказаного рішення встановлено, що Торчинська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків, зокрема Воютинської сільської ради.

Відповідно до підпунктів 1, 4, 9 пункту 6-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади); сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту; юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

Колегія суддів відзначає, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності (такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.06.2020 у справі №910/5953/17).

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 року у справі №296/443/16-ц дійшла наступного правового висновку: «Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий».

Вказаного правового висновку притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.11.2020 у справі №922/817/18.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що положення Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", так і норми розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначають однаковий момент правонаступництва юридичних осіб (сільських, селищних, міських рад) внаслідок об`єднання територіальних громад - з дня набуття повноважень новообраною радою (підпункт 9 пункту 6-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та абзац 2 частини четвертої статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2021 року у справі №902/682/20.

З огляду на зазначені вище приписи законодавства, висновки Верховного суду, а також на встановлення судом апеляційної інстанції обставин набуття новобраною Торчинською селищною радою повноважень, та перехід до неї всіх прав та обов`язків реорганізованої Воютинської сільської ради, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що станом на момент подання позову відповідачем 2 у даній справі мала бути Торчинська селищна рада.

Посилання позивача на те, що відсутність передавального акта, який містив відомості про майно, права та обов`язки які за ним передаються від Воютинської сільської ради до Торчинської селищної ради та наявність відомостей з Державного земельного кадастру, що станом на момент звернення до суду із позовом у даній справі, право власності на спірні земельні ділянки належало Воютинській сільській раді, свідчить про те, до Торчинської селищної ради не перейшло право власності в порядку реорганізації Воютинської сільської ради на спірні земельні ділянки, а тому така селищна рада на той час не могла виступати відповідачем у даному спорі, колегія суддів відхиляє, оскільки універсальне правонаступництво за яким переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику не пов`язується ані з моментом внесення відомостей до Державного земельного кадастру, ані з моментом складання передавального акта.

Щодо суті спору у даній справі колегія суддів дійшла наступних висновків.

25 грудня 2009 року орендодавцем Воютинською сільською радою Луцького району Волинської області та орендарем Сільськогосподарським приватним підприємством Дружба був укладений ряд договорів оренди землі, а саме:

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 33,6664 га в тому числі: землі державного резервного фонду - 33,6664 га, з них ріллі - 33,6664 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0138. Договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель 02.11.2010 запис № 13 (а.с. 18-25 т.1).

Договір оренди землі від 25.12,2009 р., відповідно до п. 1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 55,6118 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 55,6118 га, з них сіножаті - 55,6118 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0140, Договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель 02.11.2010 запис № 16 (а.с.27-34 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з. урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 9,5907 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 9,5907 га, з них сіножаті - 9,5907 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0139. Договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель 02.11.2010 запис № 12 (а.с.36-43 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,7113 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 2,7113 га, з них сіножаті - 2,7113 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0137, Договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель 02.11.2010 запис № 14 (а.с.45-51 т.1).

Договір оренди землі від 25.12.2009 р., відповідно до п.1,2 якого (з урахуванням Додаткової угоди № 01 від 30.09.2015 року), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 24,3484 га в тому числі: землі природоохоронного призначення - 24,3484 га, з них сіножаті - 24,3484 га, яка розташована на території Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0136. Договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель 02.11.2010 запис № 17 (а.с. 53-60 т.1).

Пунктом 8 вказаних договорів оренди землі від 25.12.2009 р. визначено, що договір укладений на 5 років і після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами п.20 вказаних договорів визначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання передачі. Акти приймання-передачі земельних ділянок підписані сторонами 25.12.2009 (а.с.20, 29, 38, 47, 55 т.1).

У пункті 41 договорів оренди землі визначено, що вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Договори підписані сторонами та зареєстровані в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель внесено запис - 02.11.2010 р. за №№ 12, 13, 14, 16, 17.

Умовами додаткових угод №01 від 30.09.2015 р. до договорів оренди землі від 25.12.2009 сторони внесли зміни, зокрема, виклали речення перше пункту 8 Договору в наступній редакції : Договір укладено строком на 10 років (а.с. 25, 34, 43, 51, 60 т.1).

Враховуючи дату реєстрації договору 02.11.2010 р. та строк його продовження згідно з додатковою угодою, договір оренди діяв до 02.11.2020 р.

За змістом статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Умовами п. 8 договорів оренди землі від 25.12.2009 р. визначено, що після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Така умова договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, відповідно до частин першої п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент винесення оспорюваного рішення 17.12.2019 р.) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такий правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначила, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону про оренду землі). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

Отже, стаття 33 Закону України про оренду землі прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону про оренду землі).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 Закону про оренду землі).

З матеріалів справи вбачається, що позивач/орендар 21.11.2019 р., тобто - до закінчення строку дії договору, направив відповідачу лист із повідомленням про намір укладення (продовження) договору на новий строк, до листа долучив підписані ним проекти додаткових угод на наступний термін, а саме на 15 років (до 25.12.2034 р.).

У позовній заяві позивач просить визнати укладеними додаткові угоди № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009 р. в редакції, доданій до позовної заяви. При цьому позивач СГПП Дружба просить визнати укладеними додаткові угоди № 02 до договорів оренди землі від 25 грудня 2009 року та викласти пункту 8 договору в редакції, яка не є ідентичною умовам договору. Так, вимога про викладення першого речення пункту 8 договору в наступній редакції: Договір укладено строком на 25 років до 25 грудня 2034 року не відповідає попередній редакції, оскільки згідно з п. 8 договору в редакції додаткової угоди №01 строк був погоджений сторонами на 10 років.

Таким чином позивач/орендар просить поновити договори оренди землі не на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договорами, а на інших умовах, змінивши таку істотну умову договору оренди як строк на 25 років до 25 грудня 2034 року.

Воютинська сільська рада розглянула звернення орендаря в межах місячного строку, встановленого ч.5 ст. 33 Закону України Про оренду землі, і 18.12.2019 р. направила лист №515/1.9.1. від 18.12.2019 р. про відмову у продовженні на наступний термін дії договорів оренди на спірні земельні ділянки із наданням витягу із рішення сесії сільської ради від 17.12.2019 р. за № 37/4 (а.с.63 т.1).

Відмовляючи у продовжені строку дії договорів на наступний термін, сільська рада зазначила про виробничу потребу та необхідність безоплатної передачі земельних ділянок із земель комунальної власності у власність жителям сільської ради, учасникам АТО з метою дотримання їх конституційного права на землю.

За наведених обставин згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України Про оренду землі у разі недосягнення домовленостей щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Враховуючи, що строк договору згідно з ст. 180 ГК України належить до істотних умов договору оренди і те, що позивачем ставилася вимога про продовження договору оренди на інший/більший строк, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі припинилося. Відсутність волевиявлення орендодавця, право власності якого на розпорядження належною йому земельною ділянкою шляхом укладення нового договору оренди землі на інших умовах є визначальним, порівняно з переважним правом орендаря на поновлення договору оренди землі.

Висновки суду першої інстанції щодо порушення переважного права орендаря за наведених обставин є неправильними, оскільки переважне право СГПП Дружба на продовження укладення договору оренди землі на новий строк порушене не було. У розумінні наведених норм ст.33 Закону України Про оренду землі переважне право орендаря, яке підлягає захисту, з огляду на загальні засади цивільного і господарського законодавства та судочинства буде порушеним в разі укладення договору оренди з новим/іншим орендарем за умови отримання орендодавцем письмового повідомлення від попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №902/582/17.

У даній справі не встановлені обставини укладення договору оренди з новим/іншим орендарем.

Натомість орендодавець довів орендареві свій намір використовувати земельну ділянку у своїх цілях, не пов`язаних із орендою, і у такому випадку бажання орендаря продовжити дію договору оренди землі не може домінувати над виключним правом орендодавця як власника земельної ділянки щодо користування й розпорядження нею на власний розсуд після закінчення терміну дії договору оренди землі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі №272/441/18, від 03.09.2020 р. у справі №359/6382/18 та від 07.10.2020 року у справі №395/1428/16-ц.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що наявність обґрунтованих заперечень зі сторони орендодавця стосовно поновлення договору з орендарем дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке передбачено положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі» не порушено, а отже заявлений позов в частині визнання укладеними додаткових угод № 02 до договору оренди землі від 25.12.2009 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до статті 12 Земельного Кодексу України розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Згідно з статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до п. 34 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Отже, у спірних правовідносинах Воютинська сільська рада Луцького району Волинської області, приймаючи на сесії рішення "Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП "Дружба" № 37/4 від 17 грудня 2019 року в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП "Дружба" та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами з кадастровими номерами :04:000:0136, :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140, діяла в межах своєї компетенції відповідно до ст. 140 Конституції України, ст. 26, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст. 12, 116, 124 Земельного кодексу України, ст.4 Закону України Про оренду землі, правомірно розпоряджаючись земельними ділянками комунальної власності.

Висновки суду першої інстанції, що відсутність оприлюднення спірного рішення Воютинська сільська рада Луцького району Волинської області № 37/4 від 17 грудня 2019 року у спосіб, визначений Законом України Про доступ до публічної інформації, також є помилковими, оскільки обставини оприлюднення такого рішення не тягнуть за собою його недійсність.

Разом з тим, в межах місячного строку, встановленого ч.5 ст. 33 Закону України Про оренду землі для розгляду звернення орендаря, Воютинська сільська рада надіслала орендарю таке рішення ради листом від 18.12.2019 р., що підтверджується, зокрема, змістом позовної заяви, тому не вбачається порушення прав позивача щодо доступу до рішення ради.

За наведених обставин позивачем не доведено відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України і колегією суддів не встановлено порушення з боку Воютинської сільської ради прав та законних інтересів позивача як орендаря внаслідок відмови у поновленні договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання недійсним та скасування рішення Воютинської сільської ради № 37/4 від 17 грудня 2019 року в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП Дружба та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136; :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140 та визнання укладеними додаткових угод №02 до договорів оренди землі від 25 грудня 2009 року не відповідають обставинам справи та вищенаведеним нормам матеріального права, а тому на підставі п.3-4 ч.1 ст.277 ГПК України рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 в частині задоволення позовних вимог до відповідача 2 Торчинської селищної ради (Воютинської сільської ради) підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судова колегія відзначає, що правові висновки у даній справі узгоджуються з правовими позиціями викладеними у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі №903/828/20.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, враховуючи наступне.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки є комунальної форми власності, а розпорядження даними земельними ділянками не належить до повноважень відповідача -1, а отже правові підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області відсутні.

За таких обставин, апеляційна скарга Заступника керівника Волинської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року у справі №924/250/19 в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Воютинської сільської ради Луцького району Волинської області Про продовження дії договорів оренди земельних ділянок з СГПП Дружба №37/4 від 17.12.2019 в частині відмови у продовженні на наступний термін дії договорів оренди, укладених між СГПП Дружба та Воютинською сільською радою на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0136; :04:000:0137, :04:000:0138, :04:000:0139, :04:000:0140 та визнання укладеними додаткових угод № 02 до договорів оренди землі від 25.12.2009, зареєстрованих в Луцькому районному відділі Волинської регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель 02.11.2010 вчинено запис №13, №16, №12, №14 та №17, скасуванню.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги прокурора судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 в частині задоволення позовних вимог до відповідача - 2 Торчинської селищної ради, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача - 1 Головного управління Держгеокадастру у Волинській області рішення Господарського суду Волинської області від 23.02.21р. у справі №903/952/20 - залишити без змін.

3. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" (45645, Волинська обл., Луцький р-н, село Воютин, вул.Шкільна, будинок 1Б ) на користь Волинської обласної прокуратури (UА 0004945 у Державній казначейській службі України, МФО 820172, , м. Луцьк вул. Винниченка, 15) - 18 918,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Волинської області.

5. Справу №903/952/20 повернути до Господарського суду Волинської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "09" червня 2022 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.