ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 Справа № 904/738/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", м.Київ

до Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК", смт Слобожанське Дніпропетровська область

про визнання договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 в частині страхування транспортного засобу MAN TGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 , недійсним

Представники:

Від Позивача: Чурсін О.В., адвокат

Від Відповідача: Денисенко В.М., довіреність № 01/07/2021 від 01.07.2021, адвокат

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (далі-Позивач) 23.02.2022 року звернулося з позовом до Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

Договір добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 відіб.07.2019 в частині страхування транспортного засобу МАN ТGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнати недійсним;

стягнути з відповідача на користь відповідача (Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ», код ЄРДПОУ 20602681, ІВАN/рах. НОМЕР_2 ) судові витрати;

справу слухати за участю представників сторін.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем обов`язків, передбачених п. 8.3, 9.2.6., 9.2.18 Правил страхування та не складання у зв`язку із цим Акту огляду, що мав складатися при укладанні договору, свідчить про укладення Договору в частині страхування транспортного засобу МАN ТGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 не у відповідності до Правил страхування та як наслідок укладення Договору з порушенням вимог статей 6,16 Закону України «Про страхування».

2. Процесуальні питання, вирішені судом

18.03.2022 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Про час та дату підготовчого засідання буде повідомлено додатково.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 06.04.2022 ухвалою суду призначено підготовче судове засідання на 05.05.2022 об 14:30 год.

25.04.2022 представник Позивача надіслав заяву, в якій просить суд провести судове засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

05.05.2022 представник Позивача просить суд провести судове засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

05.05.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.06.2022 о 14:30год.

06.06.2022 представник Відповідача просить суд провести судове засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

06.06.2022 ухвалою суду заяву Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК" щодо проведення судового засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" задоволено.

В судовому засіданні 07.06.2022 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

06.06.2022 канцелярією суду зареєстровано відзив на позовну заяву (арк.с. 156-160), в якому Відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву; прийняти до розгляду відзив на позов та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, Відповідач посилається на те, що в Господарському суді м. Києва слухалась справа №910/542/21 щодо стягнення страхового відшкодування по автомобілю МАN ТGM 18.250, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 127 923,08 грн. Північний апеляційний господарський суд своєю постановою від 09.06.2021 року по справі №910/542/21 апеляційну скаргу ПП «Транс Логістик» задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував, та задовольнив позовні вимоги в повному обсязі. У постанові Північний апеляційний господарський суд зазначив про таке:

1. Обґрунтовуючи необхідність складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач свої доводи фактично зводить до того, що обов`язок надання транспортного засобу для огляду прямо передбачений Правилами страхування та мав бути реалізований при страхуванні транспортного засобу, перед укладенням договору, відсутність акту огляду в силу п. 16.1.11 договору є наслідком відмови у виплаті страхового відшкодування, про що був обізнаний позивач при укладенні договору, у т.ч. з протоколом розбіжностей.

2. Тобто, незважаючи на твердження про невиконання страхувальником обов`язку надати автомобіль МАN ТGM 12.240 НОМЕР_1 для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" все одно визначило страхову суму для вказаного автомобіля.

Також Відповідач посилається на практику Верховного Суду з аналогічних позовних вимог ПП «Транс Логістик» до ПАТ «УПСК» де були зроблені висновки щодо укладання Акту огляду, та іншої недобросовісної поведінки страхової компанії.

ПП «Транс Логістик» звертає увагу суду, що доводи Позивача за позовом щодо неправомірних дій ПП «Транс Логістик» (Страхувальника) щодо не надання транспортного засобу МАN ТGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 для огляду при укладанні Договору страхування, не заслуговують на увагу, адже, фактично ПАТ «УПСК» подавши цей позов повторно намагається переглянути висновки судів, в тому числі Верховного суду щодо стягнення страхового відшкодування по аналогічній справі.

До того ж, ПАТ «УПСК» не надає жодних належних доказів стосовно ініціювання до або після укладення спірного Договору процедури огляду транспортних засобів (зокрема, направлення листа-вимоги Відповідача про надання автомобіля МАN ТGM 12.240, державний номер НОМЕР_1 , на огляд, так і доказів відмови або ігнорування такої вимоги ПП «Транс Логістик».

Щодо поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, Відповідач зазначає , що ПП «Транс Логістик» стало відомо про те, що 07.06.2022 року суд має розглянути справу по суті, але ПП «Транс Логістик» не отримувало вчасно ухвали про виклик до суду, де скоріше за все вирішувалося питання закриття підготовчого засідання, та не змогло вчасно подати відзив на позовну заяву. Враховуючи, що подання відзиву було унеможливлено і через введення воєнного часу, адже, представники ПП «Транс Логістик» вимушені були залишити межі міста та тимчасово переїхати до інших безпечних міст України, що також виплинуло на неподання на вчасність подання відзиву на позовну заяву.

Суд задовольнив заяву ПП «Транс Логістик» щодо поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву задовольнити та поновив Відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

16.07.2019 року між ПрАТ «УПСК» та ПП «Транс Логістик» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 (далі - Договір страхування або Договір) (арк.с. 4-22).

Зазначений Договір страхування укладено сторонами в редакції Протоколу розбіжностей (арк.с. 24-46).

Предметом страхування за Договором страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним у Частині 1 Договору наземним транспортним засобом (далі - ТЗ), та стаціонарно встановленим на ньому обладнанням.

Під час укладення договору сторони керувалися вимогами, зокрема Закону України «Про страхування» та «Правилами добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)», затверджених Головою Правління АТ «УПСК» 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним №0690302 зі змінами та доповненнями, що зареєстровані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за реєстраційним № 0613106 від 16.04.2013 (далі - Правила страхування), про що зазначили у пункті 1.1 Договору.

Згідно з п. 22.2 Договору, в усіх випадках, не передбачених умовами цього Договору, сторони керуються Правилами та чинним законодавством України.

У договорі страхування сторони також визначили виключення із страхових випадків і обмеження страхування, зокрема про те, що страховик не відшкодовує витрати на усунення пошкоджень ТЗ, які мали місце в момент укладення Договору та були зазначені в Акті огляду І підпункт 6.3.1 Договору.

Згідно з п. 16.1.10.2 Договору, в Акті огляду зазначається кількість комплектів ключів від застрахованого ТЗ.

Крім того сторони за Договором передбачили, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в Розділі 16 цього Договору та Правилах страхування (п.п. 11.3.7 п. 11.3 Договору).

Згідно з п.п. 16.1.11 п. 16.1 Договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника Страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу.

У пункті 11.2.7 Договору Сторони за договором передбачили, що Страхувальник зобов`язаний ознайомити осіб, яким надається право керування застрахованими ТЗ, з умовами Договору і Правил страхування.

Відповідно до п.8.3 Правил страхування, при страхуванні ТЗ страхування, страхувальник зобов`язаний надати страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.

Страхувальник зобов`язаний відповідно до пункту 9.2.6. при укладанні Договору страхування забезпечити представнику Страховика можливість огляду ТЗ.

Пунктом 9.2.18 Правил страхування передбачено обов`язок страхувальника надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу Страховика протягом дії договору страхування.

Відповідно до п. 9.3.3. Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування на підставах, передбачених законом та/або Договором страхування.

12.08.2019 року перелік застрахованих транспортних засобів за вже діючим Договором страхування було доповнено шляхом укладення Додатку до Договору страхування №5. Серед нових транспортних засобів, які планувалось передати у страхування, був автомобіль МАN ТGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи, що Договір страхування визначав термін страхування в один рік, уклавши Додаток 5 Сторони за договором узгодили строк його дії в частині страхування автомобіля МАN ТGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 21.08.2019 року по 20.08.2020 року.

Страховий платіж, згідно з Додатком до Договору страхування транспортного засобу МАN ТGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 був визначений у сумі 11 543,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик" до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 127923,08 грн та постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі №910/542/21 встановлені наступні обставини:

15.08.2020 о 07 год. 30 хв., на вул. Індустріальна, 6, у с. Копилів Макарівського району Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Сканія, н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб MAN, н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб MAN, н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу;

19.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою-повідомленням (автокаско) про настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу MAN, н.з. НОМЕР_1 внаслідок вищезазначеного ДТП, з доданою схемою місця ДТП;

26.08.2020 ТОВ "Аванті Груп" надало позивачу рахунок-фактуру № ОК-0007627 на суму 127 923,08 грн на послуги з діагностики та ремонту автомобіля після ДТП;

постановою Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та зазначено, що винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, і, як наслідок, у ДТП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №432026 від 15.08.2020, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення схемою місця ДТП від 15.08.2020, беззастережно підписану водієм, поясненнями водіїв;

з листа ПрАТ "УПСК" від 18.09.2020 вбачається, що ПрАТ "УПСК" інформувало ПП "Транс Логістик", що в ході перевірки процесу врегулювання страхових випадків у м. Дніпрі було встановлено, що Асистуюча компанія несвоєчасно виконувала огляди пошкоджених автомобілів та порушувала обумовлені терміни;

22.12.2020 ПрАТ "УПСК" листом за вих. №1949/18 все ж відмовило ПП "Транс Логістик" у виплаті страхового відшкодування на підставі пп. 16.1.11 п. 16.1 договору, у зв`язку з відсутністю Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу.

Не погодившись з відмовою у виплаті страхового відшкодування з підстав передбачених укладеним між сторонами Договору Відповідач ініціював стягнення заборгованості за Договором в сумі 127 923,08 грн у судовому порядку.

Матеріали справи також свідчать про те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 №910/542/21 позов ПП «Транс Логістик» було задоволено. На виконання судового рішення ПрАТ «УПСК» сплатило суму страхового відшкодування у повному обсязі.

Позивач зазначає, що при розгляді вищевказаної судової справи не було предметом дослідження питання щодо відповідності укладеного за встановлених обставин договору страхування Правилам страхування та як наслідок його невідповідності вимогам статей 6, 16 Закону України «Про страхування».

Електронним листом від 05.11.2020 року (арк.с. 90) Позивач ініціював припинення перерахування страхових платежів за спірним договором та фактичне дострокове припинення договірних відносин.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, спірні правовідносини пов`язуються із договором страхування, що регулюється відповідними положеннями про страхування Цивільного кодексу України, Законом України "Про страхування" тощо.

Статтею 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування (ч.3 статті 16 Закону).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про страхування" правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Правила страхування повинні містити: предмет договору страхування; порядок визначення розмірів страхових сум та (або) розмірів страхових виплат; страхові ризики; виключення із страхових випадків і обмеження страхування; строк та місце дії договору страхування; порядок укладення договору страхування; права та обов`язки сторін; дії страхувальника у разі настання страхового випадку; перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків; порядок і умови здійснення страхових виплат; строк прийняття рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат;

причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування; умови припинення договору страхування; порядок вирішення спорів; страхові тарифи за договорами страхування іншими, ніж договори страхування життя; страхові тарифи та методику їх розрахунку за договорами страхування життя; особливі умови.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про страхування" для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються страховиками за умови проходження транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України "Про дорожній рух".

Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Договір страхування життя може бути укладений як шляхом складання одного документа (договору страхування), підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, документами, підписаними стороною, яка їх надсилає. У разі надання страхувальником письмової заяви за формою, встановленою страховиком, що виражає намір укласти договір страхування, такий договір може бути укладений шляхом надіслання страхувальнику копії правил страхування та видачі страхувальнику страхового свідоцтва (поліса), який не містить розбіжностей з поданою заявою. Заява складається у двох примірниках, копія заяви надсилається страхувальнику з відміткою страховика або його уповноваженого представника про прийняття запропонованих умов страхування.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В постанові від 30.11.2021 у справі №910/4224/21 Верховний Суд вирішуючи питання щодо застосування норми пункту 6 частини першої статті 3, частин першої, другої та третьої статті 13., частин третьої та четвертої статті 213 ЦК України та частини першої та другої статті 26 Закону України "Про страхування" зробив такі висновки:

- особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України), Однак, це не означає, що право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав порушення умов договору (у даному випадку - відсутність акту огляду транспортного засобу перед укладенням договору) є абсолютним та безумовним, оскільки стаття 13 ЦК України встановлює межі здійснення цивільних прав, зокрема, частина третя цієї статті визначає, що | допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (пункт 38);

- страхова компанія за умовами договору мала право на відмову, проте така відмова повинна мати розумне пояснення, мотиви, оскільки інакше - застосування умови договору, що дозволяє одній стороні діяти на шкоду іншій, хоча обидві сторони діяли необачно та не склали акт огляду транспортного засобу, що мав передувати укладанню та виконанню договору, не відповідатиме принципам добросовісності, розумності та справедливості (пункт42). Вказаного висновку Верховний Суд дійшов керуючись принципами, що викладені в абзаці третьому підпункту 3.5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 23 квітня 2020 року №2-р(И)/2021) Конституційного Суду України, постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 та пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц;

- орієнтиром для дотримання межі здійснення цивільного права для суду є мета, для якої Страхова компанія наділялася таким правом, - захист від здійснення необґрунтованих виплат, пов`язаних з пошкодженнями транспортних засобів, що мали місце до укладення договору. Відмова здійснювати страхове відшкодування взагалі (лише з причини відсутності акту) неспівмірна з цією метою, оскільки страховик, сплачуючи страхові платежі протягом тривалого часу, має також законне право очікувати на отримання виплати при настанні страхового випадку, і суд не може це не брати до уваги (пункт 43);

- страховик перед укладенням договору не скористався правом, передбаченим статтею 18 Закону України «Про страхування» та не запросив відповідні документи (акти огляду), і на власний ризик уклав договір, незважаючи на те, що за Правилами страхування огляд транспортного засобу має здійснюватися перед укладенням договору. Після укладення договору страховик отримував страхові платежі, і не звертався з вимогою до страхувальника надати для огляду застраховані транспортні засоби після укладення договору. Тоді як діючи добросовісно і розумно, Страхова компанія мала би направити повідомлення про необхідність проходження огляду застрахованого транспортного засобу чи відмовитися від отримання страхових платежів (пункт 45);

- страховик повинен довести обґрунтованість причин відмови у виплаті страхового відшкодування, зокрема, що зі сторони страхувальника мало місце не тільки невиконання ним з становлених законом обов`язків, а і що саме це невиконання призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, але відповідач не довів такі обставини (пункт 51);

- обов`язок, що визначений пунктами 8.3, 9.2.18 Правил страхування стосується виключно обов`язку надати транспортний засіб для огляду (а не складання акту) (пункт 54);

- обов`язок (надати транспортний засіб для огляду) був визначений не договором врахування, а Правилами страхування. Натомість, відповідно до статті 989 ЦК України, статті 21 Закону України «Про страхування» обов`язки страхувальника визначаються законом та умовами договору. За договором такий обов`язок (як надання транспортного засобу для огляду перед укладанням договором, так і складання акту) прямо не покладений на страхувальника (для порівняння у пункті 11.2.7 договору встановлений такий обов`язок надати для огляду після виплати страхового відшкодування). При цьому у підпункті 16.1.11 договору застережне, що акт огляду повинен містити підпис та печатку саме представника страховика (відповідача). Отже за умовами договору підписання акту огляду транспортного засобу залежить від страховика (відповідача), а не навпаки (пункт 55);

- складання акту мало передувати укладанню договору, тому страховик мав всі підстави не укладати договір до складання акту, але не зробив цього, й приймав страхові платежі без зауважень. Тому відсутність акту огляду перед укладанням договору, за цих обставин справи, не може бути визнана безумовною та автоматичною підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування (пункт 56).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Позивач не довів договору у спірній частині вимогам чинного законодавства та порушення його прав та інтересів під час укладення спірного договору, оскільки:

в положеннях п.8.3, 9.2.6 та 9.2.18 Правил страхування, на які посилається Позивач у позові, передбачено зобов`язання страхувальника надати страховику транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження під час укладення договору страхування, після настання страхового випадку, під час відновлювального ремонту, та і інших випадках;

у справі відсутні докази того, що акт огляду спірного транспортного засобу перед укладенням договору відсутній з вини саме Відповідача;

складання цього акту огляду є безпосередньо функцією страхової компанії;

Позивач уклав договір в спірній частині свідомо із включенням спірного транспортного засобу до переліку майна, що страхується;

умови договору страхування та Правила страхування передбачають, що відсутність акту огляду може бути підставою для відмови у виплаті страхової суми.

Таким чином, відсутність акту огляду спірного транспортного засобу під час укладення договору страхування за обставинами справи є результатом поведінки саме страхової компанії. При цьому даний факт не може свідчити про невідповідність договору вимогам чинного законодавства та затвердженим Правилам страхування, які в даному випадку передбачають інші правові наслідки, ніж визнання договору недійсним, зокрема, відмова у сплаті страхової суми. Слід зазначити, що в іншій судовій справі суд визнав неправомірною відмову страховика у виплаті страхових сум за спірними обставинами, оскільки визнав недобросовісними дії саме страхової компанії.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки Позивач не довів невідповідність договору у спірній частині вимогам чинного законодавства та порушення його прав та інтересів під час його укладення, суд відмовляє у позові.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" до Приватного підприємства "ТРАНС ЛОГІСТИК" про визнання договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 в частині страхування транспортного засобу MAN TGM 12.240, реєстраційний номер НОМЕР_1 , недійсним - відмовити.

Понесені Приватним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" судові витрати покласти повністю на Позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.06.2022

Суддя Н.Б. Кеся