АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/406/20
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників учасників справи:

від - ДП ДАК „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів - голова ліквідаційної комісії арбітражний керуючий Вудуд Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2021

по справі №916/406/20

за заявою боржника Дочірнього підприємства „Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Дочірнє підприємство Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів звернулось до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну.

Ухвалою попереднього засідання від 28.04.2020 визначено розмір та перелік визнаних господарським судом вимог конкурсних кредиторів для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Одеської області від 19.05.2020 Дочірнє підприємство Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2021 провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Житлосервіс" дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" закрито, у зв`язку із затвердженням звіту ліквідатора.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.07.2021 скасовано; справу направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2021, серед іншого, відсторонено арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну від виконання повноважень ліквідатора у справі №916/406/20 про банкрутство Дочірнього підприємства „Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів.

В мотивах оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції зазначив, що ліквідатором у ліквідаційній процедурі не було надано оцінку правомірності дій боржника щодо відчуження об`єкту нерухомого майна нежитлових приміщень на користь ТОВ "ГРАНД ЮГ" шляхом внесення вказаного об`єкту нерухомості до статутного товариства; арбітражною керуючою Драгун І.І. не було здійснено заходів щодо дослідження наявності рішень органів управління Банкрута про створення вищевказаного товариства та про передачу до його статутного капіталу нерухомого майна, дотримання положень ч.19 ст. 11 Закону України Про управління об`єктами державної власності.

На переконання суду першої інстанції, від вказаного аналізу залежали заходи щодо повернення розпорядником майном та ліквідатором банкрута зазначеного нерухомого майна у державну власність. Натомість, належна Банкруту частка у статутному капіталі ТОВ "ГРАНД ЮГ" була продана та публічних торгах без застосування положень ч.12 ст. 96 Кодексу України з процедур банкрутства щодо початкової ціни майна, майнових прав державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, яка визначається відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Місцевим господарським судом також зазначено, що звіт ліквідатора не містить інформації щодо виконання судового рішення щодо покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями на засновника боржника та вчинення ліквідатором відповідних дій зі стягнення субсидіарної відповідальності з засновника Боржника.

Крім того, як відзначено судом першої інстанції, інша дебіторська заборгованість, яка рахується у Засновника перед банкрутом та була підставою для подання заяви до суду, згідно акту приймання-передачі матеріальних цінностей була передана самому Засновнику.

Про безпідставну передачу активу Засновнику від Банкрута, на переконання суду першої інстанції, свідчить, зокрема те, що звіт ліквідатора не містить відомостей щодо виконання рішення суду, яким стягнуто солідарно заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань по відшкодуванню витрат банкрута на утримання будинку та прибудинкової території, що належить на праві власності боржнику. При цьому, вказана заборгованість також згідно акту приймання-передачі матеріальних цінностей була передана Засновнику банкрута.

Суд першої інстанції також відзначив, що ліквідатором без дотримання положень Кодексу України з процедур банкротства за актом приймання-передачі передано дочірньому підприємству державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів, як засновнику, майно боржника, у тому числі гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 ; житлові будинки та документи трудового архіву.

З огляду на наведене місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відсторонення арбітражного керуючого.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу про припинення повноважень ліквідатора господарського суду Одеської області від 01.12.2021 у справі №916/406/20 повністю.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою скаржник зазначає, що його не було повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду, на якому ухвалено оскаржувану ухвалу, що позбавило його можливості надати відповідні пояснення, заперечення, тощо.

Скаржник вважає, що усунення ліквідатора Боржника, з подальшим призначенням іншого арбітражного керуючого на виконання повноважень ліквідатора Боржника, призведе до збільшення строків ліквідаційної процедури, а з огляду на те, що у Боржника відсутнє майно, продаж якого може бути джерелом виплати грошової винагороди ліквідатору Боржника, то це прямо призведе до значних матеріальних втрат кредиторів, у тому числі й Скаржника.

На переконання апелянта, Господарський суд Одеської області ухвалюючи оскаржувану взагалі не дослідив питання, на обов`язковість дослідження яких вказав Південно-Західний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 12.10.2021 у даній справі, а саме: необхідності дослідження звіту ліквідатора щодо повноти дій ліквідатора Боржника у ліквідаційній процедурі.

Апелянт вважає, що усі обґрунтування господарського суду Одеської області щодо усунення ліквідатора Боржника ґрунтуються виключно на не підкріплених жодним належним доказом припущеннях, висловлених у апеляційній скарзі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №916/406/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2021 та призначено справу до розгляду на 16.03.2022.

Судове засідання призначене на 16.03.2022 не відбулось у зв`язку із відпусткою судді Лавриненко Л.В. та звільненням у відставку судді ОСОБА_2 .

Розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку та перебуванням судді Лавриненко Л.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №916/406/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2021 розподілено на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2022 прийнято до свого провадження справу №916/406/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2021; запропоновано учасникам справи подати до Південно-західного апеляційного господарського суду письмову згоду на розгляд даної справи без їх участі; роз`яснено учасникам справи, що у випадку відсутності письмової згоди всіх учасників справи на розгляд даної справи без їх участі, про дату, час та місце проведення судового засідання, буде повідомлено додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 колегія суддів визнала за потрібне призначити справу №916/406/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2021 до розгляду на 15.06.2022.

Під час судового засідання від 15.06.2022 представник ДП ДАК „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів голова ліквідаційної комісії арбітражний керуючий Вудуд Г.І. підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників справи, у тому числі й апелянт, у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції 15.06.2022 отримано клопотання апелянта ОСОБА_1 в якому останній просив розглянути справу за його відсутності, за наявними матеріалами у справі та задовольнити апеляційну скаргу.

З огляду на таке, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи, явка яких судом не визнавалась обов`язковою.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором є арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою. Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності конфлікту інтересів. Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав. За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності конфлікту інтересів (абзац другий частини 4 статті 28 КУзПБ).

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень (абзац четвертий частини 4 статті 28 КУзПБ).

Таким чином, відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень може здійснюватися господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі про банкрутства або за власною ініціативою у випадках, визначених ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, а також за клопотанням комітету кредиторів.

Як вбачається з наявних матеріалів оскарження ухвали, постановою Господарського суду Одеської області від 19.05.2020 Дочірнє підприємство Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Драгун І.І.

За результатами проведення ліквідаційної процедури та аналізу фінансово-господарського стану боржника ліквідатором надано суду ліквідаційні звіт та баланс банкрута.

У представленому звіті ліквідатор зазначив, що в ході ліквідаційної процедури майнових активів банкрута, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, не виявлено про що надано відповідні довідки. В ході ліквідаційної процедури було реалізовано корпоративні права боржника у ТОВ Гранд Юг. За рахунок коштів, отриманих від реалізації частково задоволено вимоги кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2021, зокрема, затверджено звіт ліквідатора; затверджено ліквідаційний баланс та припинено юридичну особу Дочірнього підприємства Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів.

Однак, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.07.2021 скасовано, справу направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №922/643/19).

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 по справі №910/6356/19).

Так, приймаючи означене рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що арбітражний керуючий Драгун Ірина Іванівна активних дій по пошуку майна боржника не здійснювала, хоча саме на неї законом покладено цей обов`язок, а навпаки все майно, у тому числі і дебіторську заборгованість передала за Актом приймання передачі Засновнику Боржника. Судом апеляційної інстанції також встановлено відсутність доказів стягнення субсидіарної відповідальності з засновника Боржника, з огляду на що, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції передчасно ухвалено рішення про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу Дочірнього підприємства Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів та ліквідовано банкрута.

Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що Господарським судом Одеської області ухвалою від 23 лютого 2021 року заяву ліквідатора про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями засновника боржника задоволено. Стягнуто з засновника боржника дочірнього підприємства державної акціонерної компанп Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів на користь ДП Житлосервіс ДП ДАК Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів 1 555 955,84 грн. Видано наказ.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, звіт ліквідатора не містить інформації щодо виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 23 лютого 2021 року, та вчинення ліквідатором відповідних дій зі стягнення 1 555 955,84 грн. субсидіарної відповідальності з засновника Боржника.

Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 заяву ліквідатора Дочірнього підприємства Житлосерві дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів арбітражного керуючого Драгун І.І. до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 146 674,35 грн., яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов`язань по відшкодуванню витрат банкрута на утримання будинку та прибудинкової території ( АДРЕСА_1 ), що належить на праві власності боржнику задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Дочірнього підприємства Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів заборгованість у розмірі 146 674 грн. 35 коп.

Однак, доказів виконання даної ухвали, за твердженням суду апеляційної інстанції, звіт ліквідатора не містить.

Також, пославшись на приписи ст.ст. 61, 62 КУзПБ суд апеляційної інстанції зазначив, що зі звіту ліквідатора вбачається, що ліквідатор Боржника 19.03.2021 Актом приймання передачі матеріальних цінностей Боржника передала, а Голова ліквідаційної комісії ДП ДАК Хліб України Одеській комбінат хлібопродуктів прийняв: гуртожиток (за адресою: вул. Чорноморського козацтва,22); житлові будинки; дебіторську заборгованість у справі №916/3222/20 та у справі №916/406/20.

Відтак, судом апеляційної інстанції було встановлено обставини неповноти дій арбітражного керуючого Драгун Ірини Іванівни під час виконання повноважень ліквідатора боржника, та відповідно, неналежне виконання покладених на неї обов`язків.

Після надходження справи до суду першої інстанції, ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2021 справу призначено до розгляду у засіданні суду на 01.12.2021 та зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну надати суду детальний звіт з підтверджуючими доказами про здійснені заходи у ліквідаційні процедурі.

Втім, як свідчать наявні матеріали оскарження ухвали, у судове засідання 01.12.2021 ліквідатор банкрута не з`явилась, витребувані судом документи не надала.

Згідно з ч. 4 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд постановляє ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою. Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо неналежного виконання ліквідатором Дочірнього підприємства "Житлосервіс" Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражною керуючою Драгун І.І. покладених на неї обов`язків та наявністю підстав для відсторонення останньої від виконання обов`язків ліквідатора боржника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2021 комітету кредиторів Банкрута запропоновано надати суду пропозиції щодо кандидатуру арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором у даній справі.

Однак, станом на час прийняття оскаржуваної ухвали від комітету кредиторів Банкрута до суду першої інстанції рішення щодо погодження кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Дочірнього підприємства "Житлосервіс" Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" не надходило.

Враховуючи наведене, а саме відсутність кандидатура арбітражного керуючого, для призначення його ліквідатором боржника, колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції щодо тимчасового, до призначення у встановленому порядку іншого арбітражного керуючого, покладення виконання повноважень ліквідатора Банкрута на арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну.

З огляду на таке, колегія суддів вважає, що доводи наведені в апеляційній скарзі щодо безпідставності відсторонення арбітражного керуючого спростовуються вищенаведеним.

Разом з цим, знайшли своє підтвердження доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення.

За змістом статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

За змістом частин 5, 10, 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення в повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 17.14. пункту 17 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Висновок стосовно того, що наведені норми свідчать, що суди повинні в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом, викладено у постанові Верховного Суду від 02.08.2021 у справі № 914/1191/20 та відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 260/1888/20, від 19.02.2021 у справі № 909/541/19, від 31.03.2021 у справі № 240/13092/20, від 09.04.2021 у справі № 500/90/19, від 14.04.2021 у справі № 205/1129/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20.

Водночас, як свідчать матеріали оскарження ухвали, ухвала Господарського суду Одеської області від 15.11.2021, якою розгляд справи призначено на 01.12.2021 в паперовому виді ОСОБА_1 не направлялась.

При цьому у пункті 41 постанови Верховного Суду від 02.08.2021 у справі № 914/1191/20 зазначено, що факт отримання копії рішення суду засобами електронної пошти не тягне за собою правових наслідків, передбачених статтею 242 Господарського процесуального кодексу України (подібний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 520/899/18, від 30.10.2019 у справі № 548/2296/18, від 22.04.2020 у справі № 355/1280/17, від 28.01.2021 у справі № 260/1888/20).

Разом з цим доказів про отримання ОСОБА_1 ухвали суду першої інстанції від 15.11.2021 в електронному виді матеріали оскарження ухвали не містять.

Як зазначено у пункті 42 постанови Верховного Суду від 02.08.2021 у справі № 914/1191/20, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові від 14.04.2021 у справі № 205/1129/19).

Отже, з огляду на положення чинного процесуального законодавства та правові висновки Верховного Суду колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог господарського процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи апелянта, оскільки розглянув справу за його відсутності, не повідомивши належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Отже доводи наведені апелянтом щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржувана ухвала скасуванню із прийняттям нового рішення про відсторонення арбітражної керуючої Драгун Ірини Іванівни від виконання повноважень ліквідатора боржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2021 по справі №916/406/20 скасувати.

Відсторонити арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну (свідоцтво №255 від 02.04.2013р.) від виконання повноважень ліквідатора у справі №916/406/20 про банкрутство Дочірнього підприємства „Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів.

Виконання повноважень ліквідатора Дочірнього підприємства „Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії „Хліб України „Одеський комбінат хлібопродуктів тимчасово, до призначення у встановленому порядку іншого арбітражного керуючого, покласти на арбітражну керуючу Драгун Ірину Іванівну (свідоцтво №255 від 02.04.2013р.).

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.06.2022.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Поліщук Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.