ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/15190/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.

та представників:

позивача: Яценко С.А.

відповідача-1: Кур`ята В.В.

відповідача-2: не з`явився

відповідача-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний центр "Арктика"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022

у справі № 910/15190/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний центр "Арктика"

до:

1) Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

2) Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішення департаменту Державної виконавчої служби;

3) Державного підприємства "Сетам"

про визнання акта та свідоцтва недійсними

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (далі - ТОВ «Арктика», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі- Ощадбанк, відповідач-1), Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Міністерство, відповідач-2), Державного підприємства "Сетам" про визнання недійсними акта державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №53999200/24 про реалізацію предмета іпотеки від 23.05.2017 та виданого відповідачу -1 свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 24.05.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2021 (суддя Паламар П.І.) позов задоволений.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 (колегія суддів у складі: Попікова О.В. - головуючий, Корсак В.А., Євсіков О.О.) рішення місцевого господарського суду скасовано, справу передано до Господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Суд апеляційної інстанції послався на те, що рішення у справі прийнято місцевим судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Так, позивач фактично оспорює правомірність переходу права власності на нерухоме майно від боржника (позивач) до стягувача (відповідач-1) у межах виконавчого провадження, тобто спір у справі виник з приводу нерухомого майна. Отже, в силу вимог частини 3 статті 30 ГПК України даний спір підлягає розгляду за місцезнаходженням спірного нерухомого майна, яке розташовано у Київській області, про що було заявлено заявником апеляційної скарги (відповідачем-1) під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Скаржник мотивує подання касаційної скарги на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд проігнорував імперативний припис частини 5 статті 30 ГПК України (в редакції Закону України № 460-IX від 15.01.2020), відповідно до якого справи, де відповідачем є центральний орган влади - Міністерство, розглядаються Господарським судом міста Києва не залежно від наявності інших визначених цією статтею підстав виключної підсудності такого спору іншому господарському суду (у даному випадку - за критерієм спорів з приводу нерухомого майна). Отже, оспорювана постанова прийнята з порушенням правил виключної підсудності спорів.

Одночасно скаржник посилається на те, що висновки апеляційного суду про пріоритет застосування частини 3 статті 30 ГПК України перед частиною 5 цієї статті при визначенні територіальної підсудності спору не відповідають висновкам Верховного Суду у постановах від 04.02.2020 у справі №914/240/18, від 12.01.2021 у справі №918/572/19, від 21.04.2021 у справі №910/12641/19, а також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду про застосування частини 5 статті 30 ГПК України (у редакції Закону України № 460-IX від 15.01.2020) в аналогічних спорах.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2022 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України та, зокрема надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 16.05.2022.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від відповідача-1 06.06.2022 надійшов відзив на касаційну скаргу, направлений поштою 02.06.2022. Відзив на касаційну скаргу долучається до матеріалів справи, однак не враховується Верховним Судом з огляду на приписи частин 1, 2 статті 119 ГПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді та пояснення представників сторін, переглянувши в касаційному порядку оскаржувану постанову, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 300 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

За загальними правилами територіальної підсудності, встановленими частиною 1 статті 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Натомість приписи статті 30 ГПК України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатись за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

Так, відповідно до частини 3 статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Водночас згідно з частиною 5 статті 30 ГПК України (в редакції Закону України № 460-IX від 15.01.2020 чинній на час подачі позову) спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Таким чином, якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, то розгляд такої справи у будь-якому разі відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва не залежно від наявності інших підстав для визначення виключної підсудності такого спору, в силу прямої вказівки про це в частині 5 статті 30 ГПК України.

При цьому Верховний Суд звертає увагу, що із внесенням змін до ГПК України згідно з Законом України № 460-IX від 15.01.2020, який набрав чинності 08.02.2020, законодавець усунув існуючу у попередній редакції статті 30 ГПК України конкуренцію її частин 3 та 5, доповнивши частину 5 статті 30 ГПК України словами: «незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду».

Враховуючи, що у даній справі Міністерство юстиції України є одним із відповідачів, до яких заявлено позовні вимоги, Північний апеляційний господарський суд при визначені підсудності цього спору порушив приписи частини 5 статті 30 ГПК України у чинній на момент звернення з позовом редакції та прийняв оскаржувану постанову з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), помилково керуючись встановленим частиною 3 статті 30 ГПК України критерієм виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308, частини 6 статті 310 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене постанова суду апеляційної інстанцій підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. У зв`язку з чим касаційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Частиною 14 статті 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний центр "Арктика" задовольнити.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 у справі № 910/15190/20 скасувати.

Справу № 910/15190/20 направити до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.