РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2022Справа № 910/17196/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юг-М"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс"

про стягнення 297687,94 грн.

за участі представників:

від позивача: Білоголовська Л.А., адвокат,

від відповідача: Лапій А.В., адвокат,

від третьої особи: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юг-М" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 297687,94 грн. на підставі статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що становить двократний розмір завданої позивачу шкоди в розмірі 148843,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

05.11.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17196/21. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ем-Транс".

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив, що між ним та позивачем відсутні договірні правовідносини, а відтак позивачем не доведено порушення його прав. Крім того, у діях відповідача відсутній склад правопорушення, необхідний для притягнення до цивільно-правової відповідальності, а рішення АМКУ від 06.08.2020 № 130-26.13/102-19 не має преюдиційного значення.

У поясненнях на позов третя особа повідомила, що позивач є кінцевим споживачем послуги АТ "Українська залізниця" з перевезення вантажів, який внаслідок вчинення відповідачем порушень законодавства про захист економічної конкуренції поніс необґрунтовані витрати на оплату послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 між ТОВ "Агрофірма Юг-М" (клієнт) та ТОВ "Ем-Транс" (експедитор) укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 1203, за яким експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (зернові, зернобобові, олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом.

Положеннями пп. 2.1.1, 2.1.2. п. 2.1 договору № 1203 на експедитора покладений обов`язок укладати від свого імені в інтересах клієнта цивільно-правові угоди (перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо); робити розрахунки з третіми особами у межах угод, укладених з метою надання послуг, що є предметом цього договору.

Згідно з п. 3.5 договору № 1203 розмір договірної ціни включає в себе: винагороду експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення ЗПП, станційні збори, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДІСХ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК.

Поряд із цим, 07.02.2018 між АТ "Українська залізниця" (перевізник) та ТОВ "Ем-Транс" (замовник) укладено договір про надання послуг № 07415/ЦТЛ-2018 (далі - договір).

Предметом вищевказаного договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору № 07415/ЦТЛ-2018).

Крім того, обов`язком перевізника є, зокрема, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору

Відповідно до п. 3.5 договору № 07415/ЦТЛ-2018 розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатках до цього договору, визначається перевізником. Зміни ставок за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, визначаються перевізником і доводяться замовнику шляхом розміщення інформації на офіційному сайті перевізника з зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 календарних днів після оголошення.

За умовами п. 9.1 договору № 07415/ЦТЛ-2018 у разі прийняття нормативних актів, які змінюють умови надання послуг з перевезення вантажів та порядок їх сплати тощо, сторони зобов`язані привести договір у відповідність до таких нормативних актів шляхом внесення необхідних доповнень і змін до цього договору.

Згідно з п. 9.2 договору № 07415/ЦТЛ-2018 зміни й доповнення до цього договору оформлюються у письмовій формі, підписуються сторонами і стають невід`ємною частиною договору після підписання, якщо інше не передбачено цим договором. В односторонньому порядку перевізник має право внести зміни до додатків 1, 2, 3 цього договору або в інших випадках передбачених договором.

Рішенням правління АТ "Українська залізниця" від 18.12.2018 № Ц-64/101 встановлено послугу "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. без ПДВ.

Наказом АТ "Українська залізниця" від 09.01.2019 № 22 введена в дію послуга з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

01.03.2019 між АТ "Українська залізниця" та ТОВ "Ем-Транс" укладена додаткова угода № 3/П3 до договору № 07415/ЦТЛ-2018, якою сторони правочину доповнили розділ 2 новим підпунктом 2.1.20 та встановили обов`язок замовника, зокрема, компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї з сусідніх станцій відкритої для вантажних операцій: малодіяльна вантажна станція навантаження/вивантаження (станція надання послуг) Закомельська/Савинці. Відповідно було доповнено додаток 1 до цього договору пунктом 13, зокрема, введено додаткову послугу, пов`язану з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами: подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням. Ціна за одиницю після коригування - 170, 38 грн без ПДВ за 1 вагон/1 км.

ТОВ «Агрофірма Юг-М» при посередництві ТОВ «Ем-Транс» зі станції Закомельська залізничним транспортом відправлено 28 вагони, в тому числі 12-16.03.2019 №№ 95784856, 95781852, 95781845, 95784823, 95783940, 95819934, 95781803, 95784047, 95819967, 95783957, 95784104, 95784070, 95784146, 95784971, 95784948, 95784013, 95784005, 95820007, 95784849, 95784757, 95784963, 95784872, 95784914, 95784989, 95820023, 95781902 (згідно додаткової угоди № № 1 від 12.03.2019 до договору № 1203 від 12.03.2019); 18.03.2019 №№ 95783932, 95784054 (згідно додаткової угоди № 2 від 18.03.2019 до договору № 1203 від 12.03.2019).

Відтак, ТОВ «Агрофірма Юг-М» сплачено за транспортно-експедиційні послуги з відправлення вказаних вагонів на рахунок ТОВ «Ем-Транс» в якості передоплати 647 181,24 грн., в тому числі за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням - 148 843,97 грн. (з ПДВ).

Згідно з переліками № 20190313 від 13.03.2019, № 20190314 від 14.03.2019, № 20190315 від 15.03.2019, № 20190317 від 17.03.2019, № 20190318 від 18.03.2019, виданих філією Єдиного розрахункового центру залізничних перевезень та акту наданих послуг від 31.03.2019 з рахунку ТОВ «Ем-Транс» зі спеціальним режимом використання списано 148843,97 грн. за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням вагонів №№ 95784856, 95781852, 95781845, 95784823, 95783940, 95819934, 95781803, 95784047, 95819967, 95783957, 95784104, 95784070, 95784146, 95784971, 95784948, 95784013, 95784005, 95820007, 95784849, 95784757, 95784963, 95784872, 95784914, 95784989, 95820023, 95781902, 95783932, 95784054, відправлених ТОВ «Агрофірма Юг-М».

У листі від 14.11.2019 № ЦЦТех-09/727 АТ "Українська залізниця" повідомило, що за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням плата за кожен вагон №№ 95784856, 95781852, 95781845, 95784823, 95783940, 95819934, 95781803, 95784047, 95819967, 95783957, 95784104, 95784070, 95784146, 95784971, 95784948, 95784013, 95784005, 95820007, 95784849, 95784757, 95784963, 95784872, 95784914, 95784989, 95820023, 95781902, 95783932, 95784054, по накладних № № 43959337, №43967066, № 43979129, № 43978998, №43984525, № 43994052, № 44000404, № 44006039, № 44023489 згідно накопичувальних карток № 16030056 від 16.03.2019, № 15030054 від 15.03.2019, № 14030052 від 14.03.2019, № 13030051 від 13.03.2019, № 12030048 від 12.03.2019, № 18030058 від 18.03.2019 стягнута в розмірі 4429,88 грн. без ПДВ, а всього на суму 124036,64 грн. без ПДВ, що з ПДВ становить 148843,97 грн.

У графі митних декларацій UA504120/2019/103823, UA504120/2019/103539, UA504120/2019/103030 зазначено про поставку товару за контрактом від 01.03.2019 № 01032019 на умовах СРТ у графі 44 під кодами 4103 та 4104.

У той же час, за результатами розгляду справи № 130-26.13/102-19 Антимонопольним комітетом України 06.08.2020 винесено рішення № 470-р, яким визнано, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків. Визнано дії Акціонерного товариства "Українська залізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

За порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на Акціонерне товариство "Укрзалізниця" накладено штраф у розмірі 18 282 400 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням АМК України, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним Рішення №470-р від 06.08.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/15766/20 від 27.01.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.10.2021 касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/15766/20 - без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

З системного дослідження Закону України «Про захист економічної конкуренції» випливає, що в даному законі не передбачено порядок (механізм) відшкодування шкоди, тому слід застосовувати положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем, антиконкурентними узгодженими діями, дискримінацією суб`єктів господарювання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також збитки, заподіяні внаслідок вчинення дій, визначених цим Кодексом як недобросовісна конкуренція, підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальне правило ст. 1166 встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 ЦК, треба застосовувати спеціальні норми. В противному випадку відшкодування шкоди відбуватиметься за правилами вищезазначеної статті.

Отже, доводи відповідача про те, що лише учасник договірних правовідносин має право на звернення до суду за захистом свої прав шляхом відшкодування шкоди не відповідають положеннями чинного законодавства.

Суд зауважує, що спір у даній справі виник не у зв`язку з неналежним виконанням стороною договірних зобов`язань, а у зв`язку із вчиненням відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, внаслідок чого (вчиненого порушення) позивачу було заподіяно шкоду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та безпосередньо передбачений приписами статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Аналіз положень статті 1166 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 904/3189/19, від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

Як встановлено судом вище, рішенням Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19 визнано, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків. Визнано дії Акціонерного товариства "Українська залізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку (п. 2 резолютивної частини рішення). Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення (п. 3 резолютивної частини рішення).

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/15766/20 від 27.01.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021, про визнання частково недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19 встановлено, що вказані дії перевізника створюють для суб`єктів господарювання, які уклали відповідні типові договори й користуються послугами AT "Укрзалізниця" з перевезення вантажів, різні умови, оскільки суб`єкти господарювання, які здійснюють приймання/відправлення вантажів зі станцій, які визначені малодіяльними, змушені укладати додаткові угоди до договорів та сплачувати різну вартість за фактично одну послугу - приймання/відправлення вантажів. Суб`єкти господарювання, які використовують малодіяльні станції, також сплачують різну вартість послуги залежно від відстані такої станції до найближчої немалодіяльної. Суб`єкти господарювання, які мають можливість сформувати маршрутну відправку, не сплачують вартість послуги, на відміну від тих, які не мають такої можливості.

Отже, Комітет дійшов висновку, що дії АТ "Українська залізниця" щодо визнання малодіяльних вантажних станцій і запровадження послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлення її вартості, призводять до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання, яке було б неможливим за умови існування конкуренції на ринку.

Таким чином, наявність вини та протиправної поведінки відповідача встановлена у справі № 910/15766/20 та не підлягає доказуванню.

У розумінні статей 224 та 225 ГК України понесені позивачем витрати, які полягали у безпідставному справленні з позивача 148843,97 грн. плати за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням) є збитками (нанесена відповідачем шкода).

Таким чином, оскільки, позивачем доведена та встановлена судом наявність всіх складових елементів для відшкодування шкоди з відповідача, доводи позивача, що АТ «Українська залізниця» завдано йому шкоду у розмірі 148843,97 грн., яка відповідно до ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме в сумі 297687,94 грн.

Одночасно суд відхиляє твердження відповідача про те, що ТОВ "Агрофірма Юг-М" компенсовано вартість сплаченої послуги за рахунок збільшення вартості продукції, відправленої GLOBUS AGRO CORN LIMITED.

Відповідно до матеріалів справи, після укладання контракту від 01.03.2019 № 01032019 ТОВ "Агрофірма Юг-М" повідомило GLOBUS AGRO CORN LIMITED про підвищення вартості послуг AT "Українська залізниця" в зв`язку з введенням послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

Разом з тим, листом від 18.03.2019 GLOBUS AGRO CORN LIMITED підтвердило готовність виконання укладеного контракту на умовах, які визначені контрактом та не погодило підвищення вартості продукції зазначивши в листі, що "умови поставки СРТ передбачають, що витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення зобов`язаний оплатити продавець. Збільшення вартості послуг перевізника не може бути підставою для зміни ціни продукції за укладеним контрактом і є виключно витратами ТОВ "Агрофірма Юг-М" як продавця за контрактом.

Більш того, поставка товару за контрактом від 01.03.2019 № 01032019 здійснюється на умовах СРТ, що відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінований продавцем, у узгодженому місці (якщо таке місце узгоджено сторонами). Продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та нести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення. Умови СРТ виключають включення вартості доставки товару до місця призначення до вартості товару. Це додаткові витрати продавця.

Відтак, суд вважає недоведеними належними доказами посилання відповідача на обставини щодо отримання ТОВ "Агрофірма Юг-М" компенсації вартості сплаченої послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за рахунок збільшення вартості продукції.

Суд також критично оцінює, наданий відповідачем висновок від 19.10.2021 експертів у галузі права, оскільки, наданий висновок виходить за межі, визначені ч. 1 ст. 108 ГПК України, не стосується питання застосування аналогії закону, аналогії права чи змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Посилання відповідача на встановлені в межах справи № 910/11658/19 обставини не мають преюдиціального значення для даної справи, оскільки в справі № 910/11658/19 встановлювалися обставини щодо правомірності вчинення дії АТ «Українська залізниця» та прийняття рішення правління АТ «Укрзалізниця» № Ц-64/101 від 18.12.2018 по запровадженню послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаження і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн без ПДВ.

Однак, у межах даної справи вказані обставини не стосуються предмета спору, що полягає у відшкодуванні шкоди, завданої вчиненням відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що встановлено рішенням від 06.08.2020 № 470-р Антимонопольного комітету України, у визнанні частково недійсним якого відмовлено рішенням Господарського суду міста Києва №910/15766/20 від 27.01.2021.

Інші доводи учасників справи, зокрема щодо визначення GLOBUS AGRO CORN LIMITED та ТОВ "Агрофірма Юг-М" пов`язаними особами, створення листа від 18.03.2019 GLOBUS AGRO CORN LIMITED за наявності впливу зацікавленою особою, напрямок відправлення вантажу за митними деклараціями UA504120/2019/103823, UA504120/2019/103539, UA504120/2019/103030, судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юг-М" задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Юг-М" (64350, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Заводи, вул. Перемоги, 50; ідентифікаційний код 33168649) 297687 (двісті дев`яносто сім тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 94 коп. шкоди, а також 4465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 32 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 13.06.2022 року.

Суддя К.В. Полякова