РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2022Справа № 910/15278/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані»
до Приватного акціонерного товариства «ІНФОРМАЦІЯ_9»
прозахист особистого немайнового права та недоторканість ділової репутації та спростування недостовірної інформації

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява позивача до відповідача з наступними вимогами:

- визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), інформацію, яка поширена Приватним акціонерним товариством «ІНФОРМАЦІЯ_9» () на порталі інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9» () не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі видалити публікації (статті), поширені на порталі інтернет- ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" у мережі Інтернет українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4;

- зобов`язати приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9» () не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), яка була поширена на порталі інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" у мережі Інтернет у публікаціях українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці порталу інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" повного тексту судового рішення у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком: "Спростування як недостовірної інформації щодо ТОВ "Глобалмані" (ІНФОРМАЦІЯ_8), висвітленої (поширеної) на порталі інтернет- ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ІНФОРМАЦІЯ_7", який (заголовок) має бути виконаний таким же самим шрифтом, як назва вищевказаних публікацій (статей).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що інформація розміщена відповідачем з посиланням на блог фізичної особи - ОСОБА_1 (який начебто ведеться останнім на веб - ресурсі Цензор.Нет) у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4 є наклепницькою, недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію позивача. Крім того, вважає, що поширена відповідачем інформація не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо нього, які його порочать та стверджують про порушення ним вимог законодавства, серед іншого співпраця з російськими банками, фінансування позивачем так званих Л/ДНР.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху, надано строк для виконання вимог ухвали суду.

29.09.2021 від позивача надійшло клопотання про виконання вимог ухвали суду.

За вказаних обставин, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 02.11.2021. Вказаною ухвалою суд запропонував відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву чи заперечення.

28.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позову заяву, згідно змісту якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на його безпідставність та необґрунтованість. Крім того, вказав про видалення 29.09.2021 спірної статті (публікації) на підтвердження чого Головою правління відповідача надано суду роздруківки (скріншоти) такої публікації.

У підготовчому засіданні призначеному на 02.11.2021 оголошено перерву до 23.11.2021.

10.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позицію викладену у позовній заяві, доводи відповідача викладені з відзиві вважав надуманими та безпідставними. Підтвердив відомості, надані відповідачем щодо видалення спірної публікації 29.09.2021. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.12.2021.

15.12.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення до справи доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу.

Також, 15.12.2021 позивачем через відділ документообігу суду (канцелярію) подано додаткові пояснення по суті заявлених позовних вимог.

У судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви.

08.02.2022 позивач подав до справи додаткові докази на підтвердження понесення ним судових витрат, зокрема, копію додаткової угоди № 7/1 від 17.09.2021, які долучені судом до матеріалів справи.

Чергове судове засідання призначене на 07.06.2022.

У судове засідання 07.06.2022 з`явився представник позивача. Відповідач не з`явився. Про судове засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причин неявки суду не повідомив.

Суд зауважує, що правом на подання заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався.

У судовому засіданні 07.06.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 07.06.2022 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» () зареєстровано як юридична особа 02.04.2009, номер запису про державну реєстрацію 0036304. Основним видом економічної діяльності Позивача є - Код КВЕД 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» - є небанківською фінансовою установою (Свідоцтво про реєстрацію ФК № 239, реєстраційний № 13102417 від 12.11.2009) та здійснює діяльність на підставі ліцензії від 02.04.2013 № 1 та дозволів/свідоцтв Національного банку України № 5 від 14.09.2010, № 5/2 від 08.09.2011, № 5/3 від 02.04.2013, № 5/4 від 29.07.2013, № 5/5 від 23.06.2016, № 5/6 від 23.09.2016, № 5/7 від 31.07.2017, № 5/8 від 05.08.2019 згідно чинного законодавства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 є власником знаку для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується відомостями з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (https://base.uipv.org/).

Як стверджує позивач, за результатами проведеного моніторингу доступних у мережі Інтернет інформаційних ресурсів, ТОВ «Глобалмані» встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 інтернет-ресурсом «ІНФОРМАЦІЯ_5», за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщені публікації (статті) під назвами (українською та російською мовами) «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»).

Суд відзначає, що роздруківки (скріншоти) спірних публікацій надані позивачем та долучені судом до матеріалів справи.

Так, зі змісту вказаних публікацій вбачається, що у них, з посиланням на блог фізичної особи - ОСОБА_1, який начебто ведеться останнім на сторонньому веб-ресурсі (Цензор.Нет), у тому числі, шляхом розміщення скріншотів однієї із публікацій у вказаному блозі («Українська платіжна система ІНФОРМАЦІЯ_8» співпрацює з так званими ДНР, ЛНР та підсанкційними російськими банками?») ТОВ «Глобалмані» (платіжна система ІНФОРМАЦІЯ_8) пов`язується із адмініструванням офіціальної сторінки Товариства в забороненій на території України соціальній мережі «Вконтакте», та її подальшим видаленням (у зв`язку з начебто широким розголосом у суспільстві), а також йдеться про співпрацю з російськими банками та так званими ДНР та ЛНР.

Відповідно до Довідки Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» від 08.09.2021 № 285/2021-Д слідує:

Згідно з пунктом 3.9 Регламенту особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені UA (https://hostmaster.ua/policy/7ua) делегування приватного доменного імені другого рівня в домені UA відбувається виключно за умови надання реєстрантом Реєстратору, у правовідносинах між якими діє угода на реєстрацію доменного імені, таких документів:

- для доменного імені, яке повністю, або його компонент другого рівня (до знака але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, який охороняється на території України відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків - засвідченої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, виписки з Офіційного бюлетеня Міжнародного бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності, яка підтверджує факт міжнародної реєстрації Знака та факт його правової охорони на території України;

- для доменного імені, яке повністю, або його компонент другого рівня (до знака але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із Знаком, на який центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності видане свідоцтво України на знак для товарів та послуг - належним чином засвідченої копії такого свідоцтва;

- в разі, якщо безпосередньо реєстрант приватного доменного імені другого рівня не є власником свідоцтва України на знак для товарів та послуг - засвідченої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, публікації в офіційному бюлетені відомостей про передачу права власності на Знак або видачу ліцензії на використання Знака.

Крім того, у вищевказаній довідці зазначено, що власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант доменного імені, яким адресується веб-сайт, та/або отримувач послуг хостингу.

Як вказує позивач, за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_4, позивачем встановлено, що останній позиціонує себе в якості розділу новин веб-сайту https://www.ІНФОРМАЦІЯ_5/. На веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 міститься гіперпосилання «Про нас», після натискання на яке здійснюється перехід на веб-сайт: https://www.ІНФОРМАЦІЯ_5/. На останньому розміщені, зокрема, наступні ідентифікатори - засновник: ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_9»; головний редактор ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); шеф-редактор «ІНФОРМАЦІЯ_9» - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); адреса для листування: 01135, м. Київ, вул. Павлівська, 29; телефон: .

Доменне ім`я ІНФОРМАЦІЯ_5 було зареєстровано на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 150513, власником якого згідно з відомостями Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (http://www.uipv.org/), є Приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9» (вул. Павлівська, 29, м. Київ, 01135).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/), містяться, зокрема, наступні відомості про Приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9» - ідентифікаційний код: 31201893; місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 29; телефони: 461-91-32, 461-91-40.

Отже, за таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач - Приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9»" є власником веб-сайтів ІНФОРМАЦІЯ_4 та https://www.ІНФОРМАЦІЯ_5/, що власне відповідачем не заперечується.

Отже, пред`являючи заявлені у даному спорі вимоги до відповідача - ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_9» позивачем такі заявлено до належного відповідача.

Також, судом встановлено, що позивач 13.09.2021 звертався до відповідача з претензією про видалення спірної статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8 работает с Л-ДНР» и Россией под носом у правоохранителей - Аронец», та українською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Як вказує у відзиві відповідач, та про що у відповіді на відзив підтвердив позивач, у відповідь на претензію позивача, 29.09.2021 відповідачем було видалено спірну статтю на українській та російській мовах, тобто після подачі даного позову до Господарського суду міста Києва.

Отже, вказані обставини визнаються сторонами, тобто не потребують додаткового доведення.

Суд зауважує, що після видалення відповідачем спірної статті, позивач підтримує позовні вимоги, в тому числі щодо визнання недостовірної інформації викладеної у спірних статтях.

Отже, розгляд справи вирішується з урахуванням вимог, заявлених у позовній заяві при подачі позову.

Вказані вище обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 та постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 927/791/18.

За змістом ч. 1 ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно із ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 201 ЦК України, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГК України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі № 927/791/18 зазначив, що під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 200 ЦК України та статті 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 5 закону України «Про інформацію» встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право, зокрема, на спростування цієї інформації.

Варто зазначити, що Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі № 927/791/18 дійшов наступного висновку:

За змістом статті 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).

Отже, юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації відповідно до частини першої статті 277 Цивільного кодексу України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до частини першої статті 299 Цивільного кодексу України.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В контексті вказаного, слід зазначити про висновок Верховного Суду викладений в постанові від 21.07.2021 у справі № 757/47312/15-ц, згідно якого під поширенням інформації необхідно розуміти:

опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку;

викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам;

повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

В постанові від 18.03.2021 у справі № 927/791/18 Верховний Суд зазначив, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Так, суду доведено, а матеріалами справи підтверджено, що інформація щодо ТОВ «Глобалмані», поширена інтернет-ресурсом «ІНФОРМАЦІЯ_5», шляхом розміщення публікацій під назвами (українською та російською мовами) «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6») на час її фактичного розміщення (до видалення відповідачем) була доступна необмеженому колу осіб, не була оціночними судженнями, а містила конкретні фактичні дані щодо ТОВ «Глобалмані», проте жодних фактичних доказів на підтвердження достовірності висвітленої інформації щодо позивача відповідачем за час розгляду справи суду не надано, з огляду на що слід дійти висновку що такі дані щодо позивача не відповідали дійсності, були неправдивими та такими, що завдавали шкоди діловій репутації Позивача.

Вказаного висновку суд дійшов, з огляду на таке.

Як слідує зі змісту спірних статей (наданих суду роздруківках/скріншотах), опублікованих на порталі інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5», викладених у формі вільного переказу блогу фізичної особи ОСОБА_1 , який останнім начебто ведеться на порталі «Цензор.Нет.», серед іншого, йде мова про наявність у мережі «Вконтакте» сторінки Global24 (електронний гаманець системи ІНФОРМАЦІЯ_8) з символікою компанії, та яка була видалена, за переконанням відповідача, самою компанією відразу після розголосу вказаного факту у ЗМІ та мережі Інтернет, проте така інформація не знайшла свого підтвердження та спростовується наступним.

Суд акцентує увагу, що юридичним приводом для блокування «Вконтакте» стало введення додаткових санкцій України щодо Росії указом Президента України Петра Порошенка № 133/2017 від 15.05.2017, яким було реалізовано рішення РНБО України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Так, особливістю запроваджених санкцій стала вимога блокування інтернет-провайдерами доступу до веб-ресурсів інтернет-компаній, у тому числі до соціальної мережі «Вконтакте».

У травні 2020 року Президент України Володимир Зеленський продовжив блокування російських ресурсів строком на 3 роки, шляхом введення в дію указом № 184/2020 від 14.05.2020 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020 «Про застосування, скасування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (cанкцій)».

В свою чергу, суд зауважує, що в опублікованих на порталі інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5» публікаціях (статтях) під назвами (українською та російською мовами) «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), не міститься жодних достовірних доказів, які б вказували на приналежність відповідної сторінки в соціальній мережі «Вконтакте» саме позивачу - ТОВ «Глобалані». Більше того, таких доказів за час розгляду справи у суді відповідачем не надано, та відповідно матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу відповідача, що само по собі використання на тій чи іншій веб-сторінці у мережі Інтернет офіційного чи комерційного найменування підприємства, належних йому знаків для товарів та послуг тощо (з огляду на наявність всіх цих даних у відкритому доступі), не може бути свідченням того, що така сторінка належить саме тій особі (тому суб`єкту) від імені якої (якого) вона ведеться.

Більше того, додатковим доказом встановлених судом обставин є те, що абсолютна більшість із соціальних мереж (а також інших інтернет ресурсів) не вимагає жодної верифікації даних особи (підприємства) під час її первинної реєстрації (окрім підтвердження номеру телефону та/або адреси електронної пошти).

Тобто, ніхто достеменно не перевіряє дані особи, що реєструється у мережі (за відсутності її бажання на це), що в свою чергу дуже часто може використовуватися третіми особами у своїх цілях та з певною метою, в тому числі недобросовісною.

У цьому контексті, суд вважає необхідним звернути увагу, що за бажанням особи, у соціальній мережі «Вконтакте» (згідно до відкритих даних, які містяться у мережі Інтернет) реалізовано функціонал, який передбачає проходження процедури підтвердження особи або «компетентності» створеної групи.

Результатом такої верифікації є отримання тією чи іншою сторінкою (групою) спеціальної відзнаки «галочки ВК».

Проте, як вбачається зі змісту розмішених з посиланням на блог фізичної особи ОСОБА_1 , який начебто ведеться останнім на сторонньому веб-ресурсі (Цензор.Нет) скріншотів (з начебто офіційної сторінки платіжної системи ІНФОРМАЦІЯ_8 у соціальній мережі «Вконтакте»), на порталі інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5» публікаціях (статтях), відповідна сторінка не містить відзнаки/позначки, яка б вказувала на проходження нею процедури верифікації.

За таких обставин, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні твердження відповідача про адміністрування ТОВ «Глобалмані» (платіжною системою ІНФОРМАЦІЯ_8) офіційної сторінки товариства у забороненій на території України соціальній мережі «Вконтакте». Зворотнього матеріали справи не містять, а судом не встановлено.

Більше того, є не підтвердженими відомості, щодо здійснення консультування тих чи інших осіб через відповідну сторінку саме представниками ТОВ «Глобалмані», співпраці з Російськими банками та незаконними фінансовими установами так званих ДНР і ЛНР.

Також, відповідачем не доведено суду та не надано відповідних доказів на підтвердження достовірності інформації щодо надання уповноваженим представником ТОВ «Глобалмані» будь-яких коментарів (з приводу консультування клієнтів за допомогою соціальної мережі «Вконтакте» та співпраці з російськими банками).

Крім того, відповідачем не надано доказів підтвердження достовірності інформації щодо участі Позивача в переведенні готівки з електронних гаманців «ІНФОРМАЦІЯ_8» з використанням «незаконних фінансових установ - Л/ДНР».

Суд зауважує, що сам по собі факт розповсюдження відповідної реклами у мережі Інтернет третіми особами, не може свідчити про реальність таких операцій, а тим більше, про участь у них позивача, як і про будь-яку діяльність ТОВ «Глобалмані» (та належної йому платіжної системи) на тимчасово окупованій території України.

Поміж тим, суд погоджується з твердженнями позивача, що розповсюдження Відповідачем вказаної недостовірної/не підтвердженої інформації, завдає/може завдавати істотної шкоди діловій репутації позивача оскільки викликає/може викликати негативну оцінку читача про діяльність товариства, знижує його престиж та підриває довіру суспільства до його діяльності.

Щодо інформації, яка висвітлена у спірних статтях про кінцевих бенефіціарних власників ТОВ «Глобалмані», а саме: «ця структура була створена казначеєм сім`ї ОСОБА_4 у 2009 році і розвивалася при повній підтримці сім`ї. У 2014-2015 ГМ вже звинувачували в фінансуванні тероризму: компанія продовжувала свою роботу в Луганську і Донецьку через термінали « 24nonstop», коли практично всі українські платіжні системи були заблоковані з 2014 року, це стало золотою жилою для ГМ і каналом швидкого фінансування ОЗУ ЛДНР», достовірність такої інформації не доведена відповідачем, більше того спростовується матеріалами справи, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, положеннями діючого законодавства України презумується достовірність інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з відомостей внесених до загальнодоступного (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search) Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Глобалмані» було зареєстровано 02.04.2009, а єдиними засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками відповідної компанії є ОСОБА_5 (розмір внеску до статутного капіталу: 5 265 000 грн.) та ОСОБА_6 (розмір внеску до статутного капіталу: 9 735 000 грн.).

Отже, судом не встановлено, та матеріали справи не містять доказів, що особа вказана у спірних статтях (Колобов) має певне відношення до ТОВ «Глобалмані» в інтерпретації, викладеній у спірних статтях у тому числі щодо контролю над ТОВ «Глобалмані».

В контексті спірних правовідносин, слід зазначити таке.

Верховний Суд в постанові від 31.10.2019 у справі № 760/20787/18 відмітив, що зазначення інформації про обвинувачення особи у публікацій на сайті до набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього, є порушенням ч. 1 ст. 62 Конституції України, якою гарантовано презумпцію невинуватості.

Як слідує, з відповіді на адвокатський запит від 12.08.2021 № 1208/4, Офіс Генерального прокурора листом за № 25/3-1363ВИХ-21 від 17.08.2021 повідомив, що за результатами опрацювання масиву даних ЄРДР станом на 16.08.2021 кримінальні провадження, у яких містяться відомості про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кримінальної відповідальності в якості підозрюваного, обвинуваченого, не встановлені.

Суд зауважує, що Забарний Денис Олександрович є генеральним директором ТОВ «Глобалмані», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 25 від 30.08.2021.

За таких обставин, будь-які твердження, висвітлені у спірних статтях, з приводу звинувачення, зокрема ТОВ «Глобалмані», у фінансуванні тероризму без наявності підтвердження даного факту з боку держави, (яке, серед іншого, може бути виражено у формі обвинувального вироку суду (презумпція невинуватості) є безпідставним.

Також у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оскільки інформація сформульована відповідачем способом категоричного та стверджувального висловлювання у формі існування конкретних обставин (фактів), при цьому за формою вираження спірної інформації виражено без застосування та вживання гіпербол, алегорій, сатири (чи інших мовностилістичних способів) та у формі констатації конкретних фактів (обставин), які нічим не підтверджені, суд погоджується з доводами позивача, що вказана інформація не є оціночним судженням та вказує на суб`єктивну думку відповідача. Зважаючи на встановлені обставини, вимога позивача про визнання інформації опублікованої у спірних статтях недостовірною підлягає задоволенню.

В частині другої вимоги, суд вказує, що з огляду на те, що станом на час розгляду справи та прийняття рішення спірні статті (публікації) видалені відповідачем у добровільному порядку (29.09.2021), тобто не існують, що визнається сторонами, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання видалення спірних публікацій, з огляду на що суд відмовляє у задоволення другої позовної вимоги.

Щодо 3 позовної вимоги про зобов`язання приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9» () не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), яка була поширена на порталі інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" у мережі Інтернет у публікаціях українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці порталу інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" повного тексту судового рішення у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком: "Спростування як недостовірної інформації щодо ТОВ "Глобалмані" (ІНФОРМАЦІЯ_8), висвітленої (поширеної) на порталі інтернет- ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ІНФОРМАЦІЯ_7", який (заголовок) має бути виконаний таким же самим шрифтом, як назва вищевказаних публікацій (статей), суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 Цивільного кодексу фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. При цьому фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело. Також відтворення інформації має бути дослівним.

Як встановлено судовим розглядом справи, відповідачем не надано доказів, тобто не доведено, при цьому судом не встановлено, що спірна інформація, висвітлена у статтях відповідача є достовірною.

При цьому суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 757/47312/15-ц зазначив, що згідно зі статтями 12 ЦПК України та 277 Цивільного кодексу України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього обуло порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про інформаційні агентства" зазначено, що інформаційні агентства не мають права у своїх матеріалах розголошувати дані, що становлять державну таємницю, або іншу інформацію з обмеженим доступом, крім випадків, визначених законом, закликати до насильницької зміни або повалення існуючого конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, підриву її безпеки, вести пропаганду війни, насильства і жорстокості, розпалювати расову, національну, релігійну ворожнечу, розповсюджувати порнографію або іншу інформацію, яка підриває суспільну мораль або підбурює до правопорушень, принижує честь і гідність людини, а також інформацію, яка ущемляє законні права й інтереси громадян, давати оцінку винуватості осіб у вчиненні кримінального правопорушення, вказувати на особу, яка ніби вчинила кримінальне правопорушення до рішення суду, публікувати матеріали, які розкривають тактику і методику досудового розслідування.

В п.4, ч.1 ст. 34 Закону України "Про інформаційні агентства" визначено, що відповідальність за порушення вказаних норм Закону несуть суб`єкти діяльності інформаційних агентств та інші особи, винні у порушенні положень частини третьої статті 2 цього Закону.

Відповідно до п. 2, ч. 3 ст. 26 "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" журналіст зобов`язаний подавати для публікації об`єктивну і достовірну інформацію.

Проте, статтею 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); вони містяться у відповіді на запит на інформацію, поданий відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", або у відповіді на звернення, подане відповідно до Закону України "Про звернення громадян"; вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом; законом передбачено звільнення або непритягнення до відповідальності за такі дії.

Разом з тим, наведені у ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають.

При цьому, в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов`язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, так як не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов`язок опублікувати спростування.

Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає, що позивачем доведено, що інформація, яка поширена відповідачами є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, та підлягає спростуванню, відповідно до ч.ч. 1, 4, 6 статті 277 ЦК України, з огляду на що 3 вимога позивача підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про відшкодування судових витрат у розмірі 55 700 грн., серед яких 50 000,00 грн витрати на правничу допомогу, 3 900,00 грн на оплату послуг з видачі Звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб - сторінок у мережі Інтернет та 1 800,00 грн на оплату послуг з видачі Довідки з відомостями про власників веб - сайтів або інформацією про його встановлення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, Позивачем разом з позовною заявою подано попередній розрахунок судових витрат та в тексті позову зроблено відповідну заяву про намір скористатися правом подати відповідні докази після ухвалення рішення суду.

В подальшому позивачем подана заява, від 15.12.2021 про уточнений розрахунок судових витрат, які підлягають до стягнення з відповідача.

Згідно змісту поданої заяви позивач просить суд стягнути з відповідача такі витрати:

на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень) 00 коп.;

на оплату послуг дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес» з видачі Звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет № 336/2021-ЗВ від 03.09.2021 в розмірі 3 900 (три тисячі дев`ятсот гривень) 00 коп.;

на оплату послуг дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес» з видачі Довідки з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про його встановлення №285/2021-Д від 08.09.2021 в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот гривень) 00 коп.

Як встановлено судом у попередньому розрахунку, поданому з позовом позивачем було заявлено 50 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які він орієнтовно понесе у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, у заяві від 15.12.2021 позивачем заявлено про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на суму 5 700 грн (3900,00 грн + 1 800,00 грн), про які вказано судом вище.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає статі в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи міститься копія Договору про надання правничої допомоги від 10.08.2021 б/н, копія додаткової угоди № 7/1 від 10.08.2021, копія Акту приймання - передачі наданих послуг по Договору про надання правової допомоги від 04.01.2018 від 14.12.2021, копія рахунку на оплату послуг № 54 від 01.10.2021 на суму 50 000,00 грн, копію платіжного доручення від 04.10.2021 № 344 на суму 50 000,00 грн, копія рахунку на оплату за Звіт за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет № 336/2021-ЗВ від 03.09.2021 на суму 3900,00 грн та копія платіжного доручення про оплату такого рахунку № 1713 від 28.08.2021 на суму 3900,00 грн, копія рахунку на оплату Довідки з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про його встановлення №285/2021-Д від 08.09.2021 на суму 1800,00 грн та копія платіжного доручення про оплату такого рахунку від 31.08.2021 № 1745 на суму 1 800,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд вирішує питання про розподіл витрат, пов`язаний з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаний з розглядом справи. До витрат пов`язаний з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідально до ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволенні позову на відповідача.

Таким чином, у зв`язку з доведенням факту понесення позивачем судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу та пов`язаних з розглядом справи, заявлена Позивачем вимога, відповідно до ст. 129 ГПК України визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), інформацію, яка поширена Приватним акціонерним товариством «ІНФОРМАЦІЯ_9» () на порталі інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4

Зобов`язати приватне акціонерне товариство «ІНФОРМАЦІЯ_9» () не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), яка була поширена на порталі інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" у мережі Інтернет у публікаціях українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвами "ІНФОРМАЦІЯ_6» («ІНФОРМАЦІЯ_6»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4/ukr/news/ІНФОРМАЦІЯ_8-pratsyue-z-l-dnr-i-rosieyu-pid-nosom-u- pravookhorontsiv-aronets-50960 та ІНФОРМАЦІЯ_4/rus/news/ІНФОРМАЦІЯ_8-pratsyue-z-l-dnr-i-rosieyu-pid-nosom-u-vookhorontsiv-aronets- 50960 шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці порталу інтернет-ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" повного тексту судового рішення у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком: "Спростування як недостовірної інформації щодо ТОВ "Глобалмані" (ІНФОРМАЦІЯ_8), висвітленої (поширеної) на порталі інтернет- ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ІНФОРМАЦІЯ_7", який (заголовок) має бути виконаний таким же самим шрифтом, як назва вищевказаних публікацій (статей).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ІНФОРМАЦІЯ_9» (01135, м. Київ, вул. Павлівська, 29, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 29, ) понесені останнім судові витрати у розмірі 55 700 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп. та 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 14.06.2022.

Суддя І.І. Борисенко