ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 Справа № 904/7269/21
Ліпинського О.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Кошман Наталії Валеріївни, м. Дніпро

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Агроспейс", м. Дніпро

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алавес Дніпро", м. Дніпро

про стягнення заборгованості та заборону розповсюджувати інформацію

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача Поліванов В.С.

від відповідача Мельников А.О.

від третьої особи-1 не з`явився

від третьої особи-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Транс» (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кошман Наталії Валеріївни (далі Відповідач), за змістом якого просило суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 56 015,34 грн., а також, заборонити Відповідачу розповсюджувати негативну інформацію, яка може нести матеріальні збитки діловій репутації Позивача.

Вимоги в частині стягнення заборгованості обґрунтовані невиконанням із боку Відповідача своїх зобов`язань щодо оплати здійсненого Позивачем перевезення за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 169-04П від 16.09.2020 року та Заявкою № П0903/3 від 09.03.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021 року (суддя ОСОБА_1) позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 162 ГПК України, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату суду № 1320 від 10.09.2021 року в зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади, призначено повторний автоматизований розподіл справ, за результатами якого справу передано на розгляд судді Ліпинському О.В.

15.09.2021 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

04.10.2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідач не здійснював у позивача замовлення перевезення вантажу, Заявку № П0903/3 від 09.03.2021 року, копію якої позивач надав до суду відповідач ніколи не формував, не підписував та не направляв позивачеві.

Крім того, Відповідач зазначив, що відповідно до умов п. 3.1.1 Договору № 169-04П від 16.09.2020 року, Перевізник (позивач) зобов`язаний надати письмове підтвердження прийому Заявки до виконання. Позивач відповідного письмового підтвердження не надав, що на думку Відповідача ще раз підтверджує відсутність замовлення відповідачем перевезення згідно заявки № П0903/3 від 09.03.2021 року.

12.11.2021 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 12.01.2021 року до участі у справі в якості Третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, залучено ТОВ «Торгівельна компанія Агроспейс».

Третя особа-1 надала суду письмові пояснення за змістом яких зазначила, що має договірні відносини з Експедитором - ТОВ Алавес Дніпро», з яким 09.03.2021 оформила заявку на перевезення вантажу № 3 0903/3. Зазначена заявка виконана в повному обсязі, про що між замовником та експедитором складено акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) та проведено розрахунок. Разом із тим, Третя особа-1 повідомила, що договір транспортного експедирування з ФОП Кошман Н.В. не укладала, договірних відносин з позивачем або відповідачем у даній справі не існувало та не існує.

21.12.2021 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи-2 - ТОВ «Алавес Дніпро».

Третя особа-2 пояснень по суті спору суду не представила.

03.02.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2022 року.

21.02.2022 року Позивач подав суду клопотання про зміну позовних вимог (фактично заява про відмову від частини позовних вимог), за містом якої відмовився від вимог про заборону відповідачу розповсюджувати негативну інформацію, яка може нести матеріальні збитки діловій репутації Позивача.

До початку розгляду справи по суті, Позивачу роз`яснено наслідки відмови від частини позову.

В судовому засіданні 22.02.2022 року оголошено перерву до 15.03.2022 року.

У зв`язку із введенням на території України воєнного стану, та відсутність у наслідок цього можливості для здійснення безпечного розгляду справ у відкритих судових засіданнях, учасників справи було повідомлено, що засідання призначені до розгляду в період дії воєнного стану будуть перенесені на інші дати, про що на офіційному сайті суду було розміщено відповідне оголошення.

Враховуючи відносну стабілізацію військової ситуації на території міста, розгляд справи було призначено на 31.05.2022 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 31.05.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача та заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, 16.09.2020 року між Позивачем (далі Перевізник) та Відповідачем (далі Експедитор) був укладений договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1609-04П.

Згідно умов п. 1.1. Договору, Перевізник зобов`язався здійснити перевезення вантажу, в терміни узгоджені сторонами і зазначені в заявці, справним вантажним транспортом відповідної вантажопідйомності, а Експедитор прийняв на себе обов`язок, здійснити оплату за перевезення відповідно до умов даного Договору, чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій і угод в області міжнародних перевезень. Відповідно до умов п. 1.2. Договору, Експедитор дії за дорученням і за рахунок коштів Замовника транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору сторони погодили, що заявки подаються в письмовій формі, а також за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти. Заявка повинна містити: найменування вантажу, його кількість (обсяг), тоннаж, характер упаковки, пункт навантаження і розвантаження, маршрут прямування час подачі транспорту під навантаження, терміни доставки, а також місце митного оформлення вантажу.

Умовами розділу 3 на Перевізника покладено ряд обов`язків, у тому числі зобов`язання письмово підтвердити прийом Заявки до виконання (п. 3.1.1.), забезпечити подачу під завантаження ТЗ, справного і повністю готового до перевезення обумовленого вантажу, в узгоджені сторонами терміни (п.3.1.2.).

На Експедитора покладено зобов`язання своєчасно передати перевізнику заявку на організацію автомобільного перевезення вантажів або надання інших послуг, зазначених в договорі (п. 3.2.1), обов`язок своєчасно в терміни, обумовлені в кожному окремому випадку, проводити розрахунки з перевізником (п. 3.2.3).

Як убачається з матеріалів справи, узгодження з між сторонами Заявки на надання транспортно-експедиційних послуг № П0903/3 від 09.03.2021 року здійснювалося із застосуванням засобів електронного зв`язку, при цьому, погоджена заявка надійшла на електронну пошту Позивача, з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1. Умовами зазначеної Заявки сторони погодили адреси завантаження та митного оформлення вантажу, дату завантаження, адреси розмитнення та вивантаження, дату доставки вантажу, тип вантажу, вимоги до ТЗ, фрахт - еквівалент 1700 EUR по курсу НБУ на день прибуття на термінал, умови оплати - протягом трьох днів після вивантаження, а також додаткові умови транспортно-експедиційних послуг, дані водія та транспортного засобу - ОСОБА_2, НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Як свідчить наданий у справу екземпляр міжнародної автомобільної накладної від 11.03.2021 року (далі CMR), відповідно до умов, які визначені в Заявці Відповідача № П0903/3 від 09.03.2021 року, Позивач здійснив автомобільне перевезення в міжнародному сполученні, зокрема, перевезення вантажу від вантажовідправника - AGOO S.A.S (Франція) на адресу вантажоодержувача - ТОВ «Торгова компанія «Агроспейс» (Україна), який отримано останнім, що підтверджується відміткою в графі 24 CMR.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення вартості наданих послуг перевезення, Позивач зазначає, що на адресу Відповідача, відповідно до умов договору № 1609-04П від 16.09.2020 року та Заявки №П0903/3 від 09.03.2021 року було направлено рахунок № 442 від 22.03.2021 року на сума 56 015,34 грн. та докази надання послуги перевезення (CMR з відміткою отримувача про одержання вантажу), однак, Відповідач оплату наданих послуг не здійснив, у зв`язку із чим, Позивач вимагає стягнення відповідної суми в судовому порядку.

Здійснивши оцінку доводів Позивача в частині стягнення суми заборгованості за надані послуги перевезення, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, виходячи з наступного.

Як вище встановлено судом, взаємовідносини між Позивачем та Відповідачем врегульовані Договором № 10609-04П від 16.09.2020 року, зазначений договір по суті є договором перевезення, який може укладатися перевізником як безпосередньо з відправником або одержувачем вантажу, так і з експедитором, який за дорученням клієнта здійснює організацію перевезення (ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вище встановлено судом, на виконання умов укладеного сторонами договору про надання послуг з перевезення № 1609-04П від 16.09.2020 року та Заявки №П0903/3 від 09.03.2021 року, Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, зокрема, здійснив перевезення вантажу за визначеними в Заявці умовами, що підтверджується наданою у справу CMR 11.03.2021. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг не виконав, доказів на час вирішення спору в суді сторонами не надано.

Заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, відповідач стверджує, що він не здійснював у позивача замовлення перевезення вантажу, Заявку № П0903/3 від 09.03.2021 року, копію якої позивач надав до суду відповідач ніколи не формував, не підписував та не направляв позивачеві. Крім того, Відповідач зазначає, що відповідно до умов п. 3.1.1 Договору № 169-04П від 16.09.2020 року, Перевізник (позивач) зобов`язаний надати письмове підтвердження прийому Заявки до виконання. Позивач відповідного письмового підтвердження не надав, що на думку Відповідача ще раз підтверджує відсутність замовлення відповідачем перевезення згідно заявки № П0903/3 від 09.03.2021 року.

Здійснивши оцінку зазначених вище доводів Відповідача суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту наданих у справу доказів убачається, що з метою організації спірного перевезення, замовник - ТОВ Торгова компанія «Агроспейс» (далі Третя особа-1) та експедитором ТОВ «Алавес Дніпро» (далі Третя особа-2) погодили Заявку №З 0903/3 від 09.03.2021 року. Погодження зазначеної заяви відбулося в рамках укладеного між Третьою особою-1 та Третьою особою-2 договору транспортно-експедиційного обслуговування № 280317-01 від 28.03.2017 року, відповідно до умов якого Третя особа-2 (експедитор) зобов`язалася на замовлення Третьої особи-1 (замовника) здійснити пошук та підбір перевізників (або їх довірених осіб), таким чином, організувати перевезення у відповідності до чинного законодавства України.

Умови погодженої Третіми особами заявки №З 0903/3 від 09.03.2021 року, в тому числі дані щодо транспортного засобу, яким буде здійснено перевезення, відповідали умовам та даним Заявки №П0903/3 від 09.03.2021 року, що була погоджена між Позивачем та Відповідачем у справі.

Враховуючи приписи ст. 79 ГПК України, оцінивши вказані докази відповідно до внутрішнього переконання, суд приходить до висновку, що з більшою вірогідністю відносини з організації спірного перевезення відбувалися за наступних обставин. Третя особа-1 повідомила Третю особу-2 про необхідність здійснення перевезення вантажу із зазначенням відповідних умов перевезення. Третя особа-2, на договірних або без договірних засадах із Відповідачем, передала таку інформацію останньому. У свою чергу Відповідач, маючи договірні відносини з Позивачем (Договір № 1609-04П від 16.09.2020), погодив із ним умови перевезення, під час яких перевізник надав дані щодо транспортного засобу, яким буде здійснено перевезення, і які включені в погоджену ними Заявку № П0903/3 від 09.03.2021, після цього, між Третьою особою-1 та Третьою особою-2 погоджено письмову Заявку № З 0903/3 від 09.03.2021, в якій зазначені відомості щодо транспортного засобу, які до цього могли бути відомі лише Позивачу та Відповідачу.

На користь висновку щодо участі в організації спірного перевезення щонайменш двох Експедиторів, включаючи Відповідача та Третю особу-2, та існування зв`язку між ними, також свідчить та обставина, що погоджена Заявка №П0903/3 від 09.03.2021 року, яка направлялася на електронну пошту Позивача від імені Відповідача, надійшла з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначена на сайті http://аlaves.in.ua/kontakty/, як електронна адреса ТОВ «Алавес Дніпро» (скриншот сторінки долучено до матеріалів справи).

Доводи Відповідача з посиланням на те, що відповідно до умов укладеного сторонами договору, здійснення Позивачем перевезення вантажу могло бути виконано виключно на підставі заявки, складеної в письмовій формі, та за умов письмового підтвердження позивачем прийняття заявки до виконання, суд до уваги не приймає, адже умови п. 2.2. Договору № 1609-04П від 16.09.2020 року не виключають можливість подання заявки за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти.

Щодо письмового підтвердження заявки Перевізником (Позивачем), слід визнати, що надання останнім даних відносно транспортного засобу, яким буде здійснено перевезення вантажу (д/н ТЗ, дані водія, тощо), а також фактичне прийняття Заявки до виконання, свідчать про її підтвердження належним чином.

З урахуванням наведеного, на переконання суду подані у справу докази з більшою вірогідністю підтверджують те, що відповідно до умов Договору № 1609-04П від 16.09.2020 року Відповідач здійснив замовлення перевезення вантажу на умовах Заявки №П0903/3 від 09.03.2021 року, яка виконана Позивачем в повному обсязі, але не здійснив оплату наданих послуг, у зв`язку із чим, вимога Позивача в частині стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з Відповідача суми боргу в розмірі 56 015,34 грн.

Щодо позовних вимог в частині заборони Відповідачу розповсюджувати негативну інформацію, яка може нести матеріальні збитки діловій репутації Позивача, суд вважає за можливе прийняти відмову Позивача від позову в зазначеній частині та відповідно закрити провадження в цій частині справи.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру вимог за якими задоволено позов, покладаються на відповідача.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 130 ГПК України, на користь Позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за пред`явлення позовної вимоги в частині якої Позивач відмовився від позову.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 129, 130, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Прийняти відмову Позивача від позову в частині вимог про заборону Фізичній особі-підприємцю Кошман Наталії Валеріївні розповсюджувати негативну інформацію, яка може нести матеріальні збитки діловій репутації ТОВ «Експрес-Транс».

Закрити провадження у справі в зазначеній вище частині вимог.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Експрес-Транс» (02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 5, оф. 4 ) з державного бюджету України 1135,00 грн., що становить 50 відсотків судового збору, перерахованого до бюджету платіжним дорученням № 1627 від 30.08.2021 року.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кошман Наталії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Експрес-Транс» (02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 5, оф. 4 ) заборгованість в розмірі 56 015,34 грн., витрати і сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.06.2022

Суддя О.В. Ліпинський