ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2022 р. Справа№ 910/18316/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Корнілова Л.О. адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиті"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 (повний текст складено 17.02.2022)

у справі №910/18316/21 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиті"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

про стягнення 360 246,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Джиті" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (далі - відповідач) про стягнення 360 246,00 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.08.2021 сталося залиття належного позивачу нежитлового приміщення №113 по вул.Ломоносова, 71з, в місті Києва, внаслідок чого завдано матеріальної шкоди в розмірі 414332,00 грн, у той же час між сторонами був укладений договір добровільного страхування майна від 28.05.2021, за умовами якого страховим випадком є, у тому числі, залиття приміщення, однак в порушення умов договору, відповідач не сплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 360246,00 грн (з врахуванням безумовної франшизи).

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що згідно звіту про незалежну оцінку розмір матеріального збитку (без урахування ПДВ та з урахуванням фізичного зносу пошкоджених елементів) складає 64592,50 грн, тому, з врахуванням безумовної франшизи в розмірі 53086,00 грн, сума страхового відшкодування становить 11 506,50грн; за умовами договору страхування вигодонабувачем є АТ "Державний експортно-імпортний банк України", якому було сплачено суму страхового відшкодування; ТОВ "Джиті" є неналежним позивачем у даній справі, оскільки право вимоги страхового відшкодування має тільки вигодонабувач за договором страхування і у справі відсутні відомості того, що вигодонабувач уповноважував позивача на звернення до суду з такими вимогами в інтересах банку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2022 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Джиті" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки внаслідок залиття належного позивачу приміщення йому завдано шкоди у розмірі 414332,00 грн, що підтверджується рахунками про вартість ремонтних робіт та висновом експерта, який подавався суду першої інстанції, тому позивач має право на отримання від відповідача страхового відшкодування у заявленому розмірі, з врахуванням безумовної франшизи, а відмова у позові порушує право позивача на відшкодування шкоди у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що згідно умов договору ним була замовлена незалежна оцінка розміру матеріального збитку та встановлено, що він складає 64592,50грн, тому, з врахуванням безумовної франшизи, ним було сплачено на користь вигодонабувача 11506,50 грн, чим повністю виконані зобов`язання з виплати страхового відшкодування; наданий позивачем висновок експерта є неналежним доказом, оскільки не відповідає положенням договору, згідно яких розмір збитку обраховується з урахуванням середньоринкових цін на матеріали і роботи, що діють на момент настання страхового випадку та з урахуванням зносу застрахованого майна; договором страхування визначено вигодонабувача, який має право вимагати від страховика здійснення виплати страхового відшкодування і який не заперечував проти виплати йому страхового відшкодування в розмірі, визначеному відповідачем, тому ТОВ "Джиті" не є належним позивачем.

У заяві від 17.05.2022 представник позивача (адвокат Баховський М.М.) підтримав апеляційну скаргу та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08.02.2019 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 позивач є власником нежитлових приміщень №1-7 гр приміщень №113 (1-поверх літ. "А"), загальною площею 191,7 кв.м. за адресою м.Київ, вул. Ломоносова, будинок 71-З.

28 травня 2021 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Джиті", як страхувальником, відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна", як страховиком, та Акціонерним товариством "Державний експортно імпортний банк України", як вигодонабувачем, було укладено договір добровільного страхування майна №2210/249/001940 (далі - договір), за умовами якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме, нежитлове приміщення № 1-7 групи приміщень № 113 (перший поверх літера "А") по вул. Ломоносова, 71-З у м. Києві.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що страховим випадком є знищення, пошкодження чи втрата )загибель) застрахованого майна внаслідок, у тому числі, впливу води у разі виникнення аварії систем водопостачання, каналізації, опалювальних систем тощо.

Згідно з п. 12.1 договору вигодонабувач має право на отримання страхового відшкодування по застрахованому майну в межах непогашених страхувальником перед вигодонобувачем зобов`язань за кредитним договором, зазначеним в графі вигодонабувач цього договору.

Відповідно до умов п. 12.1.2 страхове відшкодування може бути виплачене страхувальнику лише за наявності письмової згоди вигодонабувача.

02 серпня 2021 року сталося залиття вищевказаного житлового приміщення, розташованого на першому поверсі по вул. Ломоносова, 71-З, у місті Києві. Факт залиття підтверджується актом залиття нежитлового приміщення від 02.08.2021 року, актом, що складений за зовнішнім оглядом про наслідки залиття нежитлового вбудованого приміщення від 02.08.2021 та не заперечується сторонами.

05 серпня 2021 року аварійним комісаром Совун А.О. було складено акт огляду пошкодженого майна.

Згідно заяви відповідача суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ільченком Д.В., на підставі вказаного акту, було складено звіт №107/763 від 10.08.2021 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, яким встановлено, що розмір матеріального збитку, завданий об`єкту оцінки без урахування ПДВ, складає 64592,50 грн.

На підставі звіту про незалежну оцінку відповідачем було складено аварійний сертифікат, згідно якого страхове відшкодування складає 11506,50грн.

12 серпня 2021 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив страхове відшкодування виплатити шляхом перерахування згідно вказаних реквізитів у заяві на безготівковий перерахунок страхового відшкодування. До заяви були додані пояснення про подію, заява на безготівковий перерахунок, договір купівлі-продажу, технічний паспорт, акт про залиття. Також вказано, що кошторис на ремонт буде надано додатково і в подальшому наданий рахунок №2 від 19.08.2021 на суму 191526,00 грн та №1 від 19.08.2021 на суму 222806,00 грн, складені ФОП Харков В.Я.

15 вересня 2021 року відповідач направив на адресу вигодонабувача - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" лист, у якому повідомив про настання події, що має ознаки страхового випадку, вказав орієнтовну суму страхового відшкодування - 11506,50 грн та просив повідомити рішення банку щодо направлення страхової виплати страхувальнику ТОВ "Джиті", а у випадку, якщо банк прийме рішення щодо направлення страхової виплати на погашення заборгованості страхувальника перед банком, вказати реквізити в бланку заяви рахунку.

16 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача з листом №1609/21-1 про виплату страхового відшкодування.

Відповідач листом №3565//23-000 від 16.09.2021 року повідомив позивача, що сума страхового відшкодування за спірним випадком, з врахуванням оціненого розміру матеріального збитку та безумовної франшизи, складає 11506 грн, а також, що він здійснить відшкодування після отримання відповіді вигодонабувача за договором.

30 вересня 2021 року позивач направив відповідачу претензію, у якій вказав, що встановлена відповідачем вартість ремонтних робіт у сумі 80294,40 грн (з ПДВ) є явно заниженою і згідно наданих позивачем рахунків вартість ремонтних робіт та матеріалів складає 414332,00 грн, тому пропонує перерахувати суму страхового відшкодування, яка визнається, на рахунок позивача, а для стягнення збитків в повному обсязі змушений буде звернутись до суду.

22 жовтня 2021 року позивач повторно направив на адресу вигодонабувача - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" лист, у якому повідомив про настання події, що має ознаки страхового випадку, вказав орієнтовну суму страхового відшкодування - 11506,50 грн та просив повідомити рішення банку щодо направлення страхової виплати страхувальнику ТОВ "Джиті", а у випадку, якщо банк прийме рішення щодо направлення страхової виплати на погашення заборгованості страхувальника перед банком, вказати реквізити в бланку заяви рахунку.

Листом від 25.10.2021 відповідач, у відповідь на претензію позивача, повідомив, що ним направлено листа вигодонабувачу і після отримання відповіді буде здійснено виплату страхового відшкодування.

Листом від 02.11.2021 АТ "Державний експортно-імпортний банк України" повідомив відповідачу про те, що він не заперечує проти виплати страхового відшкодування на погашення грошових зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором від 28.05.2021.

Платіжним дорученням №19233 від 05.11.2021 відповідач сплатив на рахунок вигодонабувача страхове відшкодування в сумі 11506,50 грн.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 360 246,00 грн страхового відшкодування, визначеного з наступного розрахунку: 414332,00 грн розмір матеріального збитку - 53086,00 грн безумовна франшиза.

В процесі розгляду справи позивачем також було подано висновок експерта №55/11 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 17.12.2021, згідно якого ринкова вартість відновлювального ремонту складає 414332,00 грн.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно з ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, звертаючись з позовом, позивач повинен довести наявність у нього порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі договору добровільного страхування майна №2210/249/001940 від 28 травня 2021 року, який за своєю правовою природою є договором страхування.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був чинним і обов`язковим для сторін.

Спірні правовідносини сторін врегульовані як загальними положеннями Цивільного кодексу України, так і нормами спеціального Закону України "Про страхування".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, умовами договору страхування може бути передбачено виплату страхового відшкодування на користь іншої особи.

Статтею 8 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з положеннями статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також змінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати, як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору (ч. 4 ст.636 ЦК України).

З наведеного вище вбачається, що, якщо вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді вигодонабувач буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач.

Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі № 910/18954/17, від 29 січня 2020 року у справі №755/18001/16 та постанові Верховного Суду України № 6-2112цс16 від 14 червня 2017 року.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 12.1.2 укладеного між сторонами договору встановлено, що страхове відшкодування може бути виплачене страхувальнику лише за письмовим погодженням вигодонабувача та на умовах цього договору.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач, звертаючись із позовом про стягнення страхового відшкодування на власну користь, не надав суду жодних доказів того, що вигодонабувач (Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України") відмовився від пред`явлення позову до страховика або ж уповноважив/наділив позивача на отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства та умови договору, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачем, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Джиті" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07лютого 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.06.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко