ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 Справа № 914/2524/20

Господарський суд Львівської області у складі колегії:

головуючого судді Галамай О.З.

суддів Гоменюк З.П.

Запотічняк О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бараняк Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут", м. Львів

до відповідача: Акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка" корпоративного підприємства АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія", м. Львів

про стягнення 58 334, 39 грн

за участю представників:

від позивача: Дятлов О.Л. - представник;

від відповідача: Синчук В.В. - представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" до Акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка" корпоративного підприємства АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія" про стягнення 58 334, 39 грн штрафу.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 12.11.2020 постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.03.2021 задоволено клопотання позивача та призначено колегіальний розгляд справи.

Ухвалою суду від 21.04.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя Галамай О.З., члени колегії Гоменюк З.П. та Манюк П.Т. призначено підготовче засідання.

Надалі у зв`язку з перебуванням судді Манюка П.Т. у відпустці, 05.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та замість судді Манюка П.Т. введено у склад колегії суддю Запотічняк О.Д.

Ухвалою суду від 10.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.05.2022 судове засідання призначено на 08.06.2022.

У судовому засіданні 08.06.2022 сторони підтримали власні доводи та заперечення.

Представник відповідача окрім доводів, зазначених у відзиві та поясненнях ствердила, що комерційну пропозицію від 01.09.2019 товариство не отримувало; докази її надсилання є неналежними, оскільки відсутній електронний цифровий підпис відправника; відправником зазначено канцелярію позивача, повноваження якої для надсилання не підтверджені; лист надіслано в неробочий час.

Позивач звернув увагу, що зазначені твердження відповідача не були викладенні у відзиві на позов, тому вважає безпідставними посилання на них під час розгляду справи по суті. Поряд з цим, ствердив, що обов`язковість накладення електронного цифрового підпису не передбачено умовами договору; канцелярія уповноважена надсилати документи. Крім того, під час з`ясування судом позиції щодо спірних правовідносин ствердив, що договір 08.10.2019 розірвано шляхом припинення.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі заяви-приєднання від 20.12.2018 відповідач приєднався до публічного договору позивача про постачання електричної енергії споживачу на умовах публічної пропозиції №5 із фіксованим терміном його дії до 31.12.2019. Відповідач листом від 04.09.2019 повідомив позивача про дострокове розірвання договору, а ПрАТ «Львівобленерго» листом від 30.09.2019 повідомило позивача про зміну споживачем електропостачальника з 08.10.2019.

У зв`язку зі зміною споживачем електропостачальника до закінчення строку дії договору, позивач заявив вимоги про стягнення штрафу за достроково розірваний/припинений відповідачем договір на суму 58 334, 39 грн.

У відзиві на позов відповідач ствердив, що не отримував змінені умови комерційної пропозиції № 5 від 01.07.2019 та такі не були прийняті і погоджені з ним; ні договір, ні комерційна пропозиція № 5 від 10.12.2018 не містять положень щодо процедури зміни та погодження істотних умов договору, у тому числі шляхом скерування споживачу нової комерційної пропозиції на електронну пошту та прийняття такої шляхом «мовчазної згоди»; комерційна пропозиція № 5 від 01.07.2019 ним не підписна, тому він не підтверджував зміну істотних умов договору; з посиланням на пункт 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) зазначив, що споживач, обравши комерційну пропозицію надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання; з аналізу пункту 7.1 договору постачальник не володіє правом на зміну будь-яких умов договору, особливо істотних в односторонньому порядку; комерційна пропозиція № 5 від 01.07.2019 в порушення статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 3.1.1 ПРЕЕ не містить інформації про право розірвати договір, якщо останній не приймає нові умови; видруки прінтскріну електронної пошти позивача є неналежними та недопустимими доказами; позивач не посилається на жодні норми закону чи договору, які регламентують автоматичне набрання чинності комерційної пропозиції, якщо протягом того чи іншого строку після її отримання споживач не заявив про відмову від договору. Також відповідач ствердив, що саме після отримання рахунків такий з`ясував про зміну позивачем ціни на електроенергію згідно з новою комерційною пропозицією № 5 від 01.09.2019, яка відповідачем не погоджена, тому й заявив про розірвання договору. Щодо оплати рахунку зазначив, що 05.11.2019 такий оплатив їх для здійснення остаточних розрахунків, а не як визнання виконання умов публічної комерційної пропозиції № 5 від 01.07.2019. Крім того, відповідач заявив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат становить 5 000, 00 грн.

Позивач у відповіді на відзив зазначив про безпідставність посилань відповідача на абзац 2 пункту 3.1.5 ПРРЕЕ, яким передбачено, що жодне положення договорів, укладених електропостачальником (постачальником універсальних послуг, постачальником "останньої надії") зі споживачами, не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника, а ці договори не можуть містити положень, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який реалізує зазначене право, в іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення цього договору, оскільки примірний договір про постачання електричної енергії споживачу не містить таких положень, а ним передбачено нарахування штрафних санкцій за дострокове розірвання договору при недотриманні процедури попередження зміни електропостачальника; абзацом 10 частини 7 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у договорі про постачання електричної енергії споживачу визначаються також і умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору, аналогічні положення згідно з абзацом 8 пункту 3.2.7 цих Правил повинні передбачатись і в комерційній пропозиції; у спірних правовідносинах позивач не виступає постачальником універсальних послуг та постачальником "останньої надії", а є електропостачальником за вільними цінами; у договорі відповідач зазначив електронну адресу та сторонами домовлено про можливість направлення на неї повідомлень, тому вважає, що відповідача належно повідомлено про зміну умов договору; відповідач не надав суду доказів неотримання комерційної пропозиції № 5 та таким вчинялись дії щодо виконання її умов, зокрема, шляхом оплати рахунків позивача за електричну енергію; відповідач в порушення умов комерційної пропозиції не повідомив позивача про зміну постачальника та недотримався терміну повідомлення діючого постачальника - 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору; договір достроково розірвано відповідачем в односторонньому порядку шляхом зміни відповідачем електропостачальника 08.10.2019, що підтверджується повідомленням про зміну електропостачальника, отриманого від ПрАТ "Львівобленерго". Враховуючи викладене, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у додаткових поясненнях, крім аналогічних доводів, які викладені у відзиві на позов, додатково зазначив, що лист-відповідь ТОВ «Уарнет» доводить лише факт надсилання позивачем певного листа, але не підтверджує ані факту його отримання, ані вмісту такого листа.

У додаткових поясненнях позивач зазначив, що посилання відповідача на неотримання жодної кореспонденції на свою електронну скриньку є неправдивими та спростовуються листом ТОВ «Уарнет»; ствердив, що жодної іншої кореспонденції, окрім листа із Комерційною пропозицією не надсилав відповідачу; щодо акцептування змін до публічного договору зазначив, що публічний договір укладається не у письмовій формі, а шляхом приєднання до публічного договору, запропонованого електропостачальником на своєму веб-сайті, а Законом України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ та договором передбачена процедура внесення змін до публічного договору - електропостачальник направляє зміни, які він розглядає і має право протягом 20 днів розірвати/припинити договір, якщо він не погоджує запропоновані зміни; невчинення споживачем дій для розірвання договору у зв`язку з незгодою із запропонованими змінами, враховуючи приписи статті 205 Цивільного кодексу України, свідчать про мовчазну згоду на прийняття таких змін. Також звернув увагу на те, що відповідач оплатив рахунок по новій ціні, яка визначена у новій комерційній пропозиції та мав переплату, враховуючи попередній тариф. Тому ствердив, що відповідач прийняв (акцептував) комерційну пропозицію в новій редакції за мовчазною згодою, та більше того, підтвердив її прийняття фактичними діями.

Обставини справи.

Акціонерне товариство "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка" корпоративного підприємства АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія" на підставі заяви-приєднання від 20.12.2018 приєдналось до публічного договору про постачання електричної енергії (далі - договір), який розміщений на офіційному веб сайті ТОВ "Львівенергозбут" www.lez.com.uа на умовах комерційної пропозиції № 5 (базовий з тарифом ОСР).

Зазначена заява підписана споживачем, містить його реквізити, у тому числі, електронну адресу (e-mail) - .

Початком постачання визначено 01 січня 2019 року.

Споживач також підписав додаток № 1 до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії "Перелік, адреса, ЕІС-код точки комерційного обліку споживача, за якими здійснюється постачання електричної енергії", додаток № 2 до заяви-приєднання "Заявка про обсяги договірного споживання електричної енергії у 2019 році".

Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

За змістом пункту 2.1 договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього Договору (пункт 3.2 договору).

Споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей Договір у встановленому цим Договором та чинним законодавством порядку (підпункт 10 пункту 6), перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим Постачальником (підпункт 13 пункту 6 договору).

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 договору Споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

За змістом пункту 13.1 договору його укладено на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Згідно з пунктом 13.2. договору Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Пунктом 13.3. договору передбачено, що за умови дострокового розірвання Договору з ініціативи Споживача, Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику передбачені обраною Споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції.

Додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії є комерційна пропозиція № 5 від 10.12.2018 зі строком дії до 30.06.2019, якою, зокрема, встановлено строк дії договору - 31.12.2019, а також розмір штрафу за дострокове розірвання договору з ініціативи споживача у випадах, не передбачених договором. Зазначена комерційна пропозиція також підписана відповідачем.

У матеріалах справи є також комерційна пропозиція № 5 від 01.07.2019, яка не підписана відповідачем, і яка, серед іншого, містить умову про строк дії договору - до 31.12.2022, а також про розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору: у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору. З метою уникнення споживачем штрафних санкцій за дострокове розірвання/припинення договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити діючого та нового електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну дії чинного договору (абзац 3 пункту 6.1.3 ПРРЕЕ).

Як вбачається зі скріншоту сторінки електронної пошти позивача, 10.06.2019 із електронної адреси .uа ряду адресатам, у тому числі ., надіслано документ "зміни до комерційної пропозиції № 5".

Відповідач 04.09.2019 надіслав позивачу заяву про розірвання договору (вих № 190).

У заяві зазначено, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «Львівенергозбут» своїх зобов`язань згідно з пунктом 13.2 Договору № 60602, споживач повідомляє про неприйняття нових умов, якими збільшено ціну договору та про його дострокове розірвання без застосування штрафних санкцій.

Позивач у відповіді на заяву відповідача надіслав лист № 904-3683 від 13.09.2019, в якому зазначив про те, що йому (споживачу) надсилалась зміни до комерційної пропозиції №5, тому він мав право на розірвання чи припинення договору без штрафних санкцій до 01.07.2019.

У відповіді на зазначений лист відповідач повторно наголосив, що не підписував, не отримував і не приймав пропозицію № 5 та про припинення договору.

Відповідач реалізував своє право на зміну енергопостачальника.

Листом № 145-1288 від 30.09.2019 ПрАТ «Львівобленерго» повідомив позивача про заміну електропостачальника для споживача ПАТ "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка" корпоративне підприємство АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія" з 08.10.2019.

Позивач виставив відповідачу рахунки за липень 2019 - жовтень 2019 року.

Відповідач 30.08.2019 оплатив позивачу 91 287, 94 грн (призначення платежу: опл. за акт. елекрт. за 09.2019 згідно дод уг. до дог № 60602 від 01.01.19), а 05.11.2019 сплатив 13 915, 28 грн (призначення платежу: опл. за акт. елекрт. за 10.2019 згідно рах. № 60602 від 30.10.19 згідно дод уг. до дог № 60602 від 01.01.19).

У листі № 239 від 08.11.2019 відповідач просив позивача повернути йому переплачені кошти за активну електроенергію за жовтень 2019 року на суму 275, 64 грн.

Позивач повернув відповідачу зазначені кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 6692 від 23.12.2019.

Позивач листом від 10.12.2019 повідомив споживача про необхідність сплати штрафу на суму 58 334, 39 грн за дострокове розірвання договору.

Проте відповідач у відповіді на лист не погодився з нарахуванням штрафу, вважає його нарахування безпідставним та незаконним.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умовами частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Як зазначено вище, 20.12.2018 між сторонами у справі виникли договірні відносини на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу (надалі договір) шляхом підписання відповідачем Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції Постачальника №5.

10.06.2019 позивач надіслав на електронну адресу відповідача лист, в якому повідомив про внесення змін з 01.07.2019 до обраної комерційної пропозиції та зазначив про, що згідно з пунктом 13.2 договору постачальник повідомляє споживача про зміну будь-яких умов договору не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.

У пункті 13.7 договору сторонами погоджено, що усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін, або направлені електронною поштою на вказану в цьому договорі електронну адресу сторони. Датою отримання таких повідомлень буде вважатись дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача або дата отримання Стороною повідомлення про надходження іншій Стороні відповідного повідомлення на електронну адресу.

Заперечуючи отримання листа відповідач подав суду лист - відповідь Національного університету «Львівська політехніка» кафедра Телекомунікації № 0211 від 27.11.2020, в якому зазначено, що долучені прінтскріни електронної пошти , папка «вхідні» та папка «спам» підтверджують відсутність листа з публічною Комерційною пропозицією № 5 (в новій редакції).

Проте у відповіді ТОВ «Укрнет» від 27.01.2021 на запит суду зазначено, що 10.06.2019 до електронної поштової скриньки . надійшов один лист, який було надіслано з електронної поштової скриньки .

У судовому засіданні 08.12.2020 суд оглянув оригінали електронних доказів, зокрема, поштову скриньку, з якої надсилався відповідачу лист та вміст зазначено листа, в якому міститься супровідний лист та зміни до комерційної пропозиції від 01.07.2019.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Зазначені вище обставини дозволяють суду дійти висновку, що такий факт скоріше був (мав місце), аніж не був.

Беручи до уваги принцип добросовісної поведінки, суд встановив відсутність порушення постачальником умов договору в частині належного повідомлення (надсилання) відповідача з умовами нової комерційної пропозиції. Слід зазначити, що ознайомлення/неознайомлення з листом залежало виключно від суб`єктивної поведінки та волі споживача, тому суд презюмує ознайомлення з таким. Більше того, відповідач не подав суду жодних доказів надходження на його адресу листа з іншим змістом, ніж нова комерційна пропозиція № 5.

Посилання на відсутність накладення електронного цифрового підпису суд відхиляє, оскільки обов`язковість накладення такого не передбачено умовами договору. Інші твердження відповідача суд вважає надмірним формалізмом, враховуючи факт отримання листа.

Щодо непідписання, непогодження відповідачем нової комерційної пропозиції, суд погоджується з доводами позивача та звертає увагу, що публічний договір укладається не у письмовій формі, а шляхом приєднання до публічного договору, запропонованого електропостачальником на своєму веб-сайті, а Законом України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ та договором передбачена процедура внесення змін до публічного договору - електропостачальник направляє зміни, які він розглядає і має право протягом 20 днів розірвати/припинити договір, якщо він не погоджує запропоновані зміни.

Слід зазначити, що відповідач здійснив оплати за спожиту електричну енергію у серпні та вересні 2019 року за ціною, яка зазначена у новій редакції комерційної пропозиції № 5 і з посиланням на договір у призначенні платежу, чим акцептував її.

Більше того, у комерційній пропозиції від 10.12.2018 зазначено, що її термін дії - до 30.06.2019, а у договорі погоджено, що такий укладається на строк, зазначеній у комерційній пропозиції, яку обрав споживач. Тобто відповідач повинен був усвідомлювати факт закінчення строку комерційної пропозиції від 10.12.2018 та необхідність обрання нової, оскільки споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами не допускається.

Також суд бере до уваги, що зміни у договори відбувались у всіх споживачів, враховуючи реформу оптового ринку електричної енергії, а нові комерційні пропозиції публікувались на сайті позивача.

У статті 56 Закону також зазначено, що у договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

Згідно зі статтею 58 Закону споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Відповідно до статті 59 Закону зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.

Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 Правил).

За змістом пункту 6.1.3 Правил зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Датою початку процедури зміни електропостачальника вважається дата отримання всіх необхідних даних, передбачених пунктом 6.1.5 цієї глави (пункт 6.1.6 ПРРЕЕ).

Такі ж умови передбачені і в укладеному сторонами договорі з урахуванням укладених до даного договору додатків.

У пункті 10.1 договору передбачено, що споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Дія договору припиняється у випадку зміни електропостачальника (пункт 13.5 договору).

Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (пункт 13.2 договору).

За змістом пункту 13.3 договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 Цивільного кодексу України).

Отже, припинення зобов`язання можливе лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до частин 1, 4 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Проте сторони не досягнули згоди щодо розірвання договору за заявою відповідача.

Порядок зміни енергопостачальника за ініціативою споживача врегульовано розділом 6.1 Правил, згідно з положеннями якого зміна постачальника електричної енергії без настання негативних наслідків для споживача можлива лише за умови повідомлення нового постачальника за 21 календарний день до дати закінчення терміни строку дії чинного договору. Процес зміни електропостачальника за ініціативою споживача здійснюється на безоплатній основі і повинен завершитись у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня повідомлення.

Отже, законодавець визначив термін - 21 календарний день, який є достатнім для суб`єктів ринку електричної енергії та учасників роздрібного ринку, які задіяні у цьому процесі для проведення процедури зміни електропостачальника і дотримання цього строку є необхідною умовою для уникнення споживача від негативних наслідків у вигляд сплати штрафу на користь попереднього електропостачальника.

Як зазначено вище, комерційною пропозицією № 5 від 01.07.2019, посеред іншого, визначено строк дії договору до 31.12.2022, розмір штрафу за дострокове розірвання/припинення договору: у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору. З метою уникнення споживачем штрафних санкцій за дострокове розірвання/припинення договору з боку попереднього електропостачальника, споживач повинен повідомити діючого та нового електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (абзац 3 п.6.1.3. ПРРЕЕ).

Листом вих. №145-4289 від 30.09.2019 ПрАТ "Львівобленерго" в порядку пункту 6.1.9. ПРРЕЕ повідомив позивача про отримання запиту на зміну електропостачальника для споживача. 08.10.2019 змінено електропостачальника.

Тобто відповідач дотримався встановленого умовами договору та Правилами порядку зміни постачальника електричної енергії, тому негативні наслідки у вигляді сплати штрафу не можуть виникати.

Як у Законі, так і у Правилах зазначено, що зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі в будь-який час. Договір не може суперечити Закону.

Умовами договору, складовою якого є Правила та комерційна пропозиція, передбачено право споживача на вільний вибір електропостачальника. Штрафні санкції можуть бути застосовані лише у випадку порушення обов`язку, який є складовою цивільного правовідношення.

Зміна електропостачальника, як підстава дострокового припинення договору є правом відповідача, яке він може реалізувати вільно. Накладення на нього штрафних санкцій тільки за сам факт реалізації цього права не лише суперечить загальним засадам цивільно-правової відповідальності, але і вимогам частини 10 статті 56 Закону, так як матиме місце обмеження його прав, оскільки відбувається встановлення йому додаткових умов для зміни електропостачальника. Більше того, з урахуванням того, що за змістом частини 1 статті 230 Господарського кодексу України та статті 549 Цивільного кодексу України штрафні санкції - це санкції у вигляді грошової суми, то встановлення цих санкцій тільки за сам факт зміни електропостачальника накладає на споживача додаткове фінансове зобов`язання, який здійснює зазначене право.

Враховуючи ту обставину, що відповідач діяв у межах, визначених як Правилами, так і Закону України "Про ринок електричної енергії", відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій.

При цьому суд звертає увагу на те, що висновок про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій ґрунтується на відсутності протиправності дій споживача власне в контексті факту зміни електропостачальника (дострокового припинення договору), а не дотримання правил (процедури) такої зміни.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, колегія судді не вбачає підстав для задоволення позову.

Щодо судового збору.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Галамай О.З.

Суддя Гоменюк З.П.

Суддя Запотічняк О.Д.