ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 року м. Дніпро Справа № 904/8060/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Новікова Р.Г.) від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21

за позовом Приватної фірми "Орія" м. Харків

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Жовті Води

про стягнення суми боргу в розмірі 3 165 491 грн. 93 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021р. у справі № 904/8060/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Приватної фірми "Орія" (ідентифікаційний код: 24472933; 61052, м. Харків, пров. Пискунівський, буд. 4) суму боргу в розмірі 3 165 491 грн. 93 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 47 482 грн. 38 коп.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21:

- заяву Приватного підприємства «Орія» від 29.11.2021 про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 15750грн. - задоволено частково;

- стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Приватної фірми «Орія» (ідентифікаційний код: 24472933; місцезнаходження: 61052, м. Харків, пров. Пискунівський, буд. 4) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 750 грн. 00 коп.

До Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні відповідних позовних вимог позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивачем не доведено належними доказами реальності адвокатських витрат, заявлених до стягнення, та обґрунтованості їх розміру, адже справа є незначної складності.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21.

Апеляційний господарський суд у постановленій ухвалі зазначив, що у зв`язку із затвердженням Верховною Радою Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», про день, час та місце судового засідання учасники провадження у справі будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

З метою забезпечення стабільного здійснення судочинства та беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 13.06.2022р.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись при цьому на обґрунтованість розміру адвокатських витрат та умови укладеного з адвокатом договору на надання правової допомоги.

Учасники справи наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, приписи ст.ст. 202, 270 ГПК України, а також те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а апеляційним судом не визнавалася явка в судове засідання представників учасників справи обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено місцевим господарським судом та не оспорюється сторонами, 24.05.2021 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - покупець, відповідач) та Приватною фірмою "Орія" (далі - постачальник, позивач) було укладено договір про закупівлю товару № 333/13/51П (далі - договір, а.с. 9-15), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар (пункт 1.1. договору).

У пункті 11.1. договору сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Доказів зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

У пункті 1.2. договору сторони визначили, що постачальник зобов`язується поставити Сплави, код ДК 021:2015-1462 (Балка та листовий прокат зі сталі 08КП) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

У відповідності до вказаних умов, позивачем та відповідачем було підписано Специфікацію № 1 до договору, в якій вони визначили найменування продукції, яка буде постачатися, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну вартість продукції (а.с. 16).

У пункті 5.1. договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється партіями в період травень-грудень 2021р. Обсяг кожної партії товару уточнюється у заявках підписаних працівниками Покупця. Термін поставки кожної партії товару протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися Постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів на адресу вказану в цьому договорі (отримання Постачальником оригіналу заявки є необов`язковим).

Відповідно до пунктів 5.2. та 5.3. договору поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця: ГМЗ, вул. Залізнична, 13, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; Складське господарство, вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; РМЗ, вул. Заводська, 3б, м. Жовті Води, Дніпропетровська область; СКЦ, вул. Об`їзна, 9, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. При поставці партії товару постачальник надає сертифікат виробника, рахунок фактуру, видаткову накладну та товарно-транспортні документи.

При цьому, у пункті 5.4. договору сторони визначили, що датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 165 491 грн. 93 коп. відповідно до наступних видаткових накладних: видаткової накладної № 0000278 від 25.05.2021 на суму 105 441 грн. 60 коп., видаткової накладної № 0000293 від 31.05.2021 на суму 1 480 003 грн. 80 коп., видаткової накладної 0000306 від 07.06.2021 на суму 1 580 046 грн. 53коп.

У розділі 4 договору сторонами були визначені умови щодо порядку здійснення оплати, а саме:

- товар, який поставляється відповідно до договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України (пункт 4.1. договору);

- покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти банківських днів (пункт 4.2. договору).

Отже, судом встановлено, що строк оплати поставленого позивачем у спірний період за договором товару на загальну суму 3 165 491 грн. 93 коп. є таким, що настав.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, поставлений за договором товар на загальну суму 3 165 491 грн. 93 коп. не був оплачений відповідачем, внаслідок чого за договором у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 3 165 491 грн. 93 коп.

Таким чином, в порушення вказаних вище умов договору, відповідач поставлений у спірний період товар не оплатив, чим порушив свої зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за договором в загальній сумі 3 165 491 грн. 93 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2021р. у справі № 904/8060/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Приватної фірми "Орія" (ідентифікаційний код: 24472933; 61052, м. Харків, пров. Пискунівський, буд. 4) суму боргу в розмірі 3 165 491 грн. 93 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 47 482 грн. 38 коп.

02.12.2021 до господарського суду надійшла заява Приватної фірми «Орія» від 29.11.2021 про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 15750,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21:

- заяву Приватного підприємства «Орія» від 29.11.2021 про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 15750грн. - задоволено частково;

- стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Приватної фірми «Орія» (ідентифікаційний код: 24472933; місцезнаходження: 61052, м. Харків, пров. Пискунівський, буд. 4) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 750 грн. 00 коп.

Саме в цій частині додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21 і оскаржується відповідачем та згідно з ч. 2 ст. 269 ГПК України переглядається апеляційним судом.

Частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу місцевий господарський суд виходив з того, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих послуг, заява позивача щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення гонорару успіху у розмірі 4000,00 грн. не відповідає критерію розумності їхнього розміру, а співрозмірним у цій частині із виконаною роботою у господарському суді є розмір гонорару успіху у сумі 2000,00 грн., тому справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 750 грн. 00 коп.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо);

- такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, порядок розподілу судових витрат судом визначений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, частина 8 якої передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2021 між Приватною фірмою "Орія" (далі - клієнт, позивач) та адвокатом Кундіусом Іллею В`ячеславовичем було укладено Договір про надання правової допомоги (далі договір на надання правової допомоги).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 договору № б/н про надання правової допомоги від 01.09.2021, гонорар адвоката визначається/розраховується відповідно до кількості витрачених адвокатом годин для надання правової допомоги клієнту, передбаченої розділом 1 цього договору. Сума гонорару зазначається в актах прийому-передачі наданої правової допомоги та вказується у рахунках-фактурах.

Сторони погодили, що за надані адвокатом послуги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, що визначається з урахуванням усього обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та витраченого адвокатом часу, зокрема:

- за збір, аналіз та підготовку доказів, складання та подання до відповідного суду позовної заяви на виконання цього договору клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 8000грн.;

- за підготовку (складання і оформлення) та подання за належністю будь-якого процесуального документа (чи іншого документа, необхідного для належного виконання цього договору, у тому числі додаткових доказів), виконання інших робіт (послуг) пов`язаних з наданням правової допомоги клієнту, клієнт сплачує адвокату гонорар з розрахунку: 1500грн. за одну годину роботи адвоката;

- за підготовку та участь адвоката в одному судовому засіданні будь-якої судової інстанції (в тому числі відрядження в інше місто для участі в судовому засіданні) клієнт сплачує адвокату 2500грн. При цьому розмір гонорару за підготовку та участь в одному судовому засіданні не залежить від того відбулося чи не відбулося судове засідання, від тривалості судового засідання, тощо, і сплачується клієнтом в будь-якому випадку.

В разі фактичної оплати боржником заборгованості після пред`явлення позову, задоволення позову (апеляційної, касаційної скарги) ПФ «ОРІЯ» та ухвалення рішення суду про стягнення на користь ПФ «ОРІЯ» грошових коштів, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар успіху в розмірі 3% від суми грошових коштів фактично стягнутих судом, сплачених боржником.

Додатковою угодою № 4 від 25.11.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 змінений пункт 2.3 цього договору та викладений в новій редакції: «в разі фактичної оплати боржником заборгованості після пред`явлення позову, задоволення позову (апеляційної, касаційної скарги) ПФ «ОРІЯ» та ухвалення рішення суду про стягнення на користь ПФ «ОРІЯ» грошових коштів, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар успіху в розмірі 4000грн.».

В акті прийому-передачі наданої правової допомоги №2 до договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 наведений детальний перелік та опис виконаних робіт та наданих послуг:

- послуги вартістю 8000грн. складаються з: - вивчення та юридичний аналіз адвокатом документів та матеріалів необхідних для складання позовної заяви (договору про закупівлю товару №333/13/51П від 24.05.2021; специфікації №1 до договору про закупівлю товару №333/13/51П від 24.05.2021; видаткової накладної №0000278 від 25.05.2021 суму 105441,60грн.; видаткової накладної №0000293 від 31.05.2021 суму 1480003,80грн.; видаткової накладної №0000306 від 07.06.2021 суму 1580046,53грн.) - тривалість 1 година; надання клієнту консультацій та правових роз`яснень щодо варіантів та перспектив здійснення захисту прав клієнта по стягненню з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» заборгованості за договором про закупівлю товару №333/13/51П від 24.05.2021 тривалість 0,5години; складання позовної заяви від 17.09.2021 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості у розмірі 3165491,93грн. (обсяг - 5 арк.) тривалість 1,5години; формування двох примірників позовної заяви до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 17.09.2021 разом з додатками, завірення додатків (екземпляр для суду), направлення позовної заяви відповідачу та Господарському суду Дніпропетровської області тривалість 1година;

- послуга вартістю 750грн. зі складання та подання до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про розгляд справи без участі позивача від 13.10.2021 (обсяг - 2 арк.) тривалість 0,5години;

- послуга вартістю 3000грн. зі складання, формування та подання відповідачу, Господарському суду Дніпропетровської області заяви про стягнення судових витрат від 29.11.2021 (обсяг - 6 арк.) тривалість 2години;

- гонорар успіху адвоката в розмірі 4000грн. відповідно до пункту 2.3. договору, у зв`язку з задоволенням позову ПФ «ОРІЯ» до ДП «СХІДГЗК» у справі №904/8060/21.

Таким чином, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надані такі документи: договір № б/н про надання правової допомоги від 01.09.2021, додаткові угоди № 2 від 05.10.2021, № 4 від 25.11.2021 до договору, акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 2 від 29.11.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.09.2020, а також рахунок на оплату № 2 від 29.11.2021, платіжне доручення № 3259 від 29.11.2021, банківську виписку.

Зазначені докази подані суду в межах строків, визначених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Так, під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач заперечував проти заявленого до стягнення позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на таке:

- позивачем подано до суду лише позовну заяву, як заяву по суті спору, яка судячи з її змісту, не вимагала значних витрат часу на її складення, клопотання про залучення до матеріалів справи документів та акту приймання-передачі послуг адвоката;

- дослідивши подані позивачем матеріали та об`єктивно оцінивши час, необхідний для оцінки цих матеріалів, відповідач вважає, що заявлений в акті приймання-передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання зазначених у акті робіт (наданих послуг) є явно завищеним та не відповідає критерію розумності враховуючи те, що справа не є складною. Разом з тим, відповідач зазначає, що матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій (запитів чи звернень до підприємств, установ, організацій) з метою збирання доказів, і це може бути лише підтвердженням того, що всі необхідні докази були у позивача;

- позивачем не надано детального обґрунтованого опису робіт (наданих послуг), тому відповідач вважає, що, беручи до уваги критерії реальності, розумності та необхідності надання зазначених в ньому адвокатських послуг, з урахуванням складності справи, немає підстав для стягнення витрат на адвокатські послуги у розмірі 15 750,00 грн.;

- гонорар успіху у розмірі 4000,00 грн. за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні ст.ст. 632, 903 ЦК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Як вірно вказано місцевим господарським судом, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та документи, на підставі яких позивач просив стягнути вказані витрати, зокрема, наведений позивачем перелік наданих послуг, витрачений час та їх вартість, господарський суд першої інстанції прийшов до висновку, що співмірними та такими, що відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 11 750,00 грн.

Місцевий господарський суд виходив з того, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тому, надані позивачем документи підтверджують обґрунтованість його витрат на адвоката, в цій частині, а їх неспівмірність не спростована відповідачем.

В той же час, під час визначення адекватного, розумного та обґрунтованого розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі місцевий господарський суд відзначив, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих послуг, заява позивача щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення гонорару успіху у розмірі 4000,00 грн. не відповідає критерію розумності їхнього розміру, а співрозмірним у цій частині із виконаною роботою у господарському суді є розмір гонорару успіху у сумі 2000,00 грн., тому справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 750 грн. 00 коп., з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Отже, місцевий господарський суд, врахувавши вищенаведені норми права та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті прийому-передачі наданої правової допомоги, дійшов до вірного висновку про наявність підстав для покладення на відповідача частини витрат позивача на професійну правничу допомогу розмірі 13 750 грн. 00 коп., який не спростовано доводами апеляційної скарги апелянта.

Колегія суддів апеляційного суду також враховує, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та його скасування відсутні.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021р. у справі № 904/8060/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 21.06.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз