ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року Справа № 918/1222/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

органу прокуратури - Немкович І.І.;

позивачів - не з`явилися;

відповідача - Гус О.С. - адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року (повний текст складено 14.04.2022) у справі №918/1222/21 (суддя Качур А.М.)

за позовом Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради, Рівненської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 285 493,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року у справі №918/1222/21 позов Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Рівненської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 285 493,00 грн - задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради 285 493,00 грн.

В задоволенні вимог про визнання недійсними додаткових угод №4 від 19 серпня 2021 року, №5 від 30 серпня 2021 року, №6 від 31 серпня 2021 року, №7 від 07 жовтня 2021 року, №8 від 08 жовтня 2021 року, №9 від 11 жовтня 2021 року, №10 від 28 жовтня 2021 року, №11 від 29 жовтня 2021 року відмовлено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Рівненської обласної прокуратури 4282,39 грн судового збору.

Судові витрати у вигляді 18160,00 грн судового збору покладено на позивача.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсними додаткових угод скасувати на прийняти нове судове рішення, яким позов в цій частині задоволити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.22 у справі №918/1222/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року у справі №918/1222/21. Розгляд справи призначено на 06.06.2022.

Також не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 у справі №918/1222/21 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року у справі №918/1222/21. Об`єднано апеляційні скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Призначено справу №918/1222/21 до розгляду на 06 червня 2022 р. об 11:30 год.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянти посилаються на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" вважає останню безпідставною та необгрунтованою, а тому просить залишити її без задоволення. ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" у відзиві на апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури просить в її задоволенні відмовити.

В судове засідання представники позивачів не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів, враховуючи заперечення присутніх в судовому засіданні прокурора та представника відповідача щодо відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників позивачів.

Безпосередньо в судовому засіданні прокурор та представник відповідача повністю підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" слід відмовити, апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури - задоволити, рішення Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року у справі №918/1222/21 в частині відмови в задоволенні позову скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 травня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (позивач/споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (відповідач/постачальник) був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28 травня 2021 року (далі - договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з у мовами цього договору.

Згідно з умовами пункту 1.2. договору умови останнього розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, постанови КМУ від 20.03.2020 р. №225 "Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (CoVІD-19) на території України" (зі змінами) (згідно з найменуванням послуги - Постачання (продаж) електричної енергії постачальниками універсальних послуг бюджетним установам за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів (з урахуванням послуг з передачі та розподілу) на відповідній території).

Згідно з умовами п.5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до додатку №2 до договору, ціна за електричну енергію становить 3,01 грн./кВт*год без ПДВ, та визначається відповідно до формули: Ц(спож)= Цзак+Цп+Тпередача+Трозподіл, де: Цзак - закупівельна ціна за розрахунковий період; Цп - ціна на послуги пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу; Тпередача - тариф на послугу з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК"Укренерго"; Трозподіл - тариф на послуги з розподілу електричної енергії відповідного оператора системи розподілу.

Як слідує зі звіту про договір про закупівлю, що укладений без використання електронної системи закупівель UА-2021-06-01-000589-а за предметом: "Електрична енергія", договір №328 від 28.05.2021 року було укладено без використання електронної системи закупівель.

У зазначеному звіті про договір про закупівлію міститься інформація про характеристику товару, що закуповується, зокрема наведено обґрунтування укладення договору про закупівлю та зазначено, що КНП "Центральна міська лікарня" є опорною лікарнею для надання медичної допомоги при лікуванні коронавірусної хвороби Сovid-19 в Рівненській області, у зв`язку з чим було придбано та введено в експлуатацію у березні 2021 року кисневу станцію, закуплено кисневі концентратори, апарати ШВЛ, та інше медичне обладнання, яке при постійному використанні збільшило споживання електроенергії в установі.

В обґрунтуванні укладення договору про закупівлю також наведені правові норми, на підставі яких проводилась дана закупівля та визначався предмет такої закупівлі, вид (характеристика) товару та його ціна. Зокрема, наведено посилання на пункт 3-1 розділу Х "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про публічні закупівлі"; постанову Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 р. №225 "Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (CoVІD-19) на території України"; постанову Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 р. № 272 "Про внесення зміни до переліку товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України"; пункт 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України щодо визначення "бюджетної установи"; пункт 93 частини 1 статті 1 та частини 3 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" щодо визначення "універсальної послуги"; положення Методики розрахунку тарифу на послуги постачальника універсальних послуг затвердженої постановою НКРЕКП від 05 жовтня 2018 року №1176; положення Порядку формування цін на універсальні послуги затвердженого постановою НКРЕКП від 05 жовтня 2018 року №1177.

Також в обґрунтуванні укладення договору про закупівлю зазначено, що тариф на універсальну послугу є державним регульованим тарифом, всі складові вартості електричної енергії, що поставляються за універсальною послугою підлягають державному регулюванню, а постачальником універсальної послуги на території Рівненської області за постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 визначено відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", яка є єдиним постачальником універсальної послуги постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території розташування та здійснення діяльності КНП "Центральна міська лікарня".

Отже, змістом та умовами пропозиції переговорної процедури про закупівлю без використання електронної системи закупівель було визначено придбання бюджетною установою електричної енергії на спеціальних умовах передбачених в рамках заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, що вирізняються не лише особливим порядком проведення закупівлі, але й предметом такої закупівлі (електрична енергія для забезпечення функціонування опорної лікарні в умовах пандемії коронавірусної хвороби), видом/характеристикою товару (постачання електроенергії постачальником універсальної послуги бюджетній установі) та його ціною (не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів, котра є державним регульованим тарифом).

У серпні 2021 року ТОВ "РОЕК" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з листом, в якому повідомило, що зі змісту даних офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" вбачається зростання ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньо добовому ринку у серпні 2021 року, у зв`язку з чим відповідач запропонував КНП "Центральна міська лікарня" укласти додаткову угоду.

19 серпня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №4, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 3,18881 грн./кВт*год без ПДВ.

У серпні 2021 року ТОВ "РОЕК" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з листом в якому повідомило, що зі змісту даних офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" вбачається зростання ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у серпні 2021 року, у зв`язку з чим відповідач запропонував КНП "Центральна міська лікарня" укласти додаткову угоду.

30 серпня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №5, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 3,38548 грн./кВт*год без ПДВ.

У серпні 2021 року ТОВ "РОЕК" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з листом в якому повідомило, що зі змісту даних офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" вбачається зростання ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у серпні 2021 року, у зв`язку з чим відповідач запропонував КНП "Центральна міська лікарня" укласти додаткову угоду.

31 серпня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №6, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 3,60179 грн./кВт*год без ПДВ.

У вересні 2021 року ТОВ "РОЕК" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з листом в якому повідомило, що зі змісту даних офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" вбачається зростання ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у вересні 2021 року, у зв`язку з чим відповідач запропонував КНП "Центральна міська лікарня" укласти додаткову угоду.

07 жовтня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №7, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 3,81590 грн./кВт*год без ПДВ.

08 жовтня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №8, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 3,99574 грн./кВт*год без ПДВ.

11 жовтня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №9, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 4,24393 грн./кВт*год без ПДВ.

У жовтні 2021 року ТОВ "РОЕК" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з листом в якому повідомило, що зі змісту даних офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" вбачається зростання ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у жовтні 2021 року, у зв`язку з чим відповідач запропонував КНП "Центральна міська лікарня" укласти додаткову угоду.

28 жовтня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №10, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 4,54762 грн./кВт*год без ПДВ.

У жовтні 2021 року ТОВ "РОЕК" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради з листом в якому повідомило, що зі змісту даних офіційного вебсайту ДП "Оператор ринку" вбачається зростання ціни на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у жовтні 2021 року, у зв`язку з чим ТОВ "РОЕК" запропонував КНП "Центральна міська лікарня" укласти додаткову угоду.

29 жовтня 2021 року між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" було укладено додаткову угоду №11, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились внести зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Відповідно до вказаної угоди ціна за одиницю товару становить 4,88165 грн./кВт*год без ПДВ.

Відповідно по пункту 13.8 договору, умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі РДН) та внутрішньо добовому ринку (далі ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку" за адресою в мережі Інтернет https//www.oree.com.ua згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії". У якості документального підтвердження даних, сторонами визнаються, зокрема, завірені належним чином копії (роздруківки з вебсайту) оприлюднених результатів роботи РДН/ВДР та про діяльність ДП "Оператор ринку" за відповідний період, які оприлюднюються ДП "Оператор ринку" згідно із законодавством або інші документи органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціпи товару на ринку.

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послугу разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару па ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих ній (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Істотні умови договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін та нормативів, які застосовуються у договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії та тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, які враховуються в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачають за договором.

У цьому випадку зміну ціни здійснюють у такому порядку:

- підставою для зміни ціни є набрання чинності постановою НКРЕКН про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується у договорі;

- нову (змінену) ціну застосовують з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).

8) зміни умов у зв`язку із продовженням дії договору па строк, достатній для проведення процедури закупівлі спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, у кладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Прокурор вказує, що ключовим для закупівлі бюджетними установами електричної енергії у постачальників універсальних послуг згідно постанови КМУ №225 є те, що ціна не повинна перевищувати ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів з урахуванням послуг з передачі та розподілу на відповідній території. Інформацію про ціни на універсальні послуги оприлюднено на веб-сайті ТОВ "РОЕК".

Згідно з відомостями, що містяться на веб-сайті ПрАТ "Рівнеобленерго", станом на травень 2021 року ціна на універсальну послугу для малих непобутових споживачів для другого класу напруги становить 334,774 коп./кВт.год без ПДВ (401,729 коп./кВт.год з ПДВ).

Станом на серпень ціна на універсальну послугу становила 202,685 коп./кВт.год без ПДВ (243,222 коп./кВт.год з ПДВ); станом на вересень 2021 року - 302,233 коп./кВт.год без ПДВ (362,680 коп./кВт.год з ПДВ), станом на жовтень - 311,431 коп./кВт.год без ПДВ (373,717 коп./кВт.год з ПДВ).

Прокурор зазначає, що надані TOB "РОЕК" підтвердження коливання цін стосуються ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку. Проте, постачальником жодним чином не обґрунтовано та не доведено наявність коливання цін універсальної послуги для малих непобутових споживачів, у зв`язку з чим, на переконання прокурора, укладення додаткових угод суперечить вимогам ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та постанові Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року № 225.

Згідно актів приймання-передачі електроенергії за червень №А- від 07.07.2021 та за липень №А- від 09.08.2021 КНП "Центральна міська лікарня" сплачено 785 075,41 грн та 686 312,52 грн за ціною 3,010000.

Відповідно до акту приймання-передачі електроенергії за серпень 2021 року №А- від 09.09.2021, постачальником було здійснено постачання 72 011 кВт*год. за ціною - 3,601790 грн/кВт*год., вказані послуги оплачені 14 вересня 2021 року.

Відповідно до акту приймання-передачі електроенергії за вересень 2021 року №489001307/9/1 від 11.10.2021, постачальником було здійснено постачання 73 746 кВт*год. за тарифом 4,05017 грн/кВт*год., загальна вартість 358 420,96 грн, вказані кошти оплачено 18 жовтня 2021 року.

Відповідно до акту приймання-передачі електроенергії за жовтень 2021 року №489001307/10/1 від 09.11.2021, постачальником було здійснено постачання 68 486 кВт за тарифом 4,74155 грн/кВт*год, загальною вартістю 389 675,59 грн, вказані кошти оплачено 16 листопада 2021 року.

Прокурор вказує, що за результатами виконання договору з врахуванням додаткових угод, якими було збільшено вартість товару, TOB "РОЕК" внаслідок укладення додаткових угод безпідставно отримав від КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради кошти у сумі 285 493 грн.

Враховуючи викладене, прокурор, посилаючись на те, що укладення додаткових угод суперечить вимогам ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та постанові Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року №225, а тому укладені додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, а переплачені суми за такими правочинами підлягають поверненню особі, яка їх сплатила, звернувся до суду з позовом про визнання недійсними Додаткових угод №4 від 19 серпня 2021 року, №5 від 30 серпня 2021 року, №6 від 31 серпня 2021 року, №7 від 07 жовтня 2021 року, №8 від 08 жовтня 2021 року, №9 від 11 жовтня 2021 року, №10 від 28 жовтня 2021 року, №11 від 29 жовтня 2021 року та стягнення з ТОВ "РОЕК" безпідставно отриманих коштів в сумі 285 493 грн.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання вказаних угод недійсними, оскільки оспорювані додаткові угоди є нікчемними в силу вимог закону, та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "РОЕК" коштів в розмірі 285 493 грн.

При цьому, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваному рішенні, що спірні додаткові угоди укладені з порушенням вимог ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки містять умови, які не відповідають вимогам тендерної пропозиції, якою в даному випадку слід вважати вимоги спеціального закону, що ставляться до умов певного виду договору, укладеного без використання електронної системи закупівель у відповідності до постанов КМУ №225 та №272, тоді як згідно ст.43 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії", договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України, від 20 березня 2020 р. № 225 "Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України", відповідно до пунктів 8 і 9 розділу I Закону України від 17 березня 2020 р. № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" Кабінет Міністрів України постановляє затвердити: Порядок проведення закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України; перелік товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України.

Поряд з тим, вказаною постановою встановлено, що за результатами проведених з 19 квітня 2020 р. закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, згідно із затвердженим цією постановою переліком замовник в електронній системі закупівель оприлюднює звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель, договір про закупівлю та всі додатки до нього, звіт про виконання договору про закупівлю відповідно до статті 10 Закону України "Про публічні закупівлі".

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 р. № 272 "Про внесення зміни до переліку товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України" постановлено внести зміни до переліку товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 р. № 225 "Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 31, ст. 1074, ст. 1077, № 42, ст. 1361, № 100, ст. 3250), доповнивши розділ "Роботи та послуги" абзацом такого змісту: "Постачання (продаж) електричної енергії постачальниками універсальних послуг бюджетним установам за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів (з урахуванням послуг з передачі та розподілу) на відповідній території".

Постанова №272 набрала чинності з дня офіційного опублікування - 01.04.2021 та діє протягом 60 календарних днів з дня її офіційного опублікування, тобто до 31.05.2021 (п.2 Постанови №272).

З урахуванням викладеного, КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради проведено закупівлю електроенергії без використання електронної системи, як таку, що пов`язана із запобіганням виникнення та поширення коронавірусної хвороби СОVID-19 на підставі Постанов №225 та №272, за результатами чого був укладений договір №328 про постачання електричної енергії споживачу від 28.05.2021.

Згідно постанови КМУ від 31 березня 2021 року №272 укладення договору без використання електронної системи закупівель можливе лише постачальниками універсальних послуг бюджетним установам за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів.

Вказані вимоги зафіксовані у самому договорі №328 від 28 травня 2021 року (розділ І "Загальні положення").

Слід зазначити, що правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі". Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Разом з тим, відповідно до п.3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про публічні закупівлі", на період дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", дія цього Закону не поширюється на випадки, якщо предметом закупівлі є лікарські засоби, вакцини або інші медичні імунобіологічні препарати, розхідні матеріали для надання медичної допомоги хворим на СОVID-19 та медичні вироби для вакцинації від СОVID-19, медичне обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу пацієнтам, хворим на СОVID-19, системи постачання медичних газів, необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19). Перелік таких лікарських засобів та порядок їх закупівлі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За результатами такої закупівлі в електронній системі закупівель замовник оприлюднює звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель, договір про закупівлю та всі додатки до нього, звіт про виконання договору про закупівлю відповідно до ст. 10 цього Закону.

Тобто, як на те вказують вищезазначені законодавчі норми, на відносини між сторонами, які виникли в рамках Постанови №272, не поширюється дія вимог Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки закупівля електричної енергії КНП ЦМЛ здійснювалася безпосередньо у постачальника універсальної послуги (TOB "РОЕК"), без використання електронної системи закупівель, без проведення процедури закупівлі, передбаченої Законом "Про публічні закупівлі", за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів (з урахуванням послуг з передачі та розподілу) на відповідній території.

Додатковим правовим аргументом доказу того, що на спірні правовідносини між позивачем-1 та відповідачем не поширюється дія вимог Закону України "Про публічні закупівлі" є вказівка частини 4 статті 3 даного Закону на те, що відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом. Тобто, відносини, що регулюються Постановою №272, не можуть регулюватися Законом України "Про публічні закупівлі".

Вказане підтверджується і позивачем-1, зокрема інформацією, наведеною в Звіті про договір про закупівлю, укладеному без використання електронної системи закупівель UA -2021-06-01-000589-а, оприлюдненому ним в електронній системі закупівлі "Прозоро".

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що вказана закупівля електроенергії відбулася без використання електронної системи закупівель, тобто без використання жодної із визначених процедур закупівель, де учасник має подавати тендерні пропозиції чи узгоджені цінові пропозиції, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що до спірних правовідносин норми матеріального права мають бути застосовані з урахуванням Закону України "Про публічні закупівлі".

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що спірні додаткові угоди не відповідають вимогам тендерної пропозиції (якою на думку суду першої інстанції є Постанови КМУ №225 та №272), а саме ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а отже є нікчемними в силу вимог ч.ч. 4, 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", є помилковим та таким, що зроблений з неправильним застосуванням вказаної норми матеріального права.

Натомість, спірні додаткові угоди, які суперечать вимогам чинного законодавства, а саме Постанові №225 (зі змінами внесеними Постановою №272), підлягають визнанню судом недійсними у відповідності до вимог Цивільного кодексу України.

У абз.2 ч.3 ст.6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

В силу ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст.203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону визначені параграфом 2 глави 16 Цивільного кодексу України. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як вже зазначалося вище, спеціальними підзаконними нормативно-правовими актами (постанови КМУ №225 та №272) встановлено умови щодо можливості укладення договорів без використання електронної системи закупівель.

Водночас, дотримання таких умов є обов`язковим, а за обставин недотримання таких умов, укладення договорів та додаткових угод до них з посиланням на відповідні нормативні акти є неприпустимим, та повинно було б здійснюватись за загальними процедурами, що передбачені Законом України "Про публічні закупівлі".

Як зазначалося вище, звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель містить інформацію про технічні та якісні характеристики товарів, робіт, послуг. Звіт передбачає, що купівлю електричної енергії буде здійснено за ціну, яка не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів.

В даному випадку, за змістом та умовами пропозиції переговорної процедури про закупівлю без використання електронної системи закупівель було визначено придбання бюджетною установою електричної енергії на спеціальних умовах передбачених в рамках заходів, спрямованих на запобігання коронавірусної хвороби, що вирізняються не лише особливим порядком проведення закупівлі, але й предметом такої закупівлі (електроенергія для забезпечення діяльності опорного медзакладу), видом/характеристикою товару (постачання електроенергії постачальником універсальної послуги бюджетній установі) та ціною (що не може перевищувати ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що після укладення договору сторонами правочину укладено ряд додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару (додаткова угода №4 від 19.08.2021, додаткова угода №5 від 30.08.2021, додаткова угода №6 від 31.08.2021, додаткова угода №7 від 07.10.2021, додаткова угода №8 від 08.10.2021, додаткова угода №9 від 11.10.2021, додаткова угода №10 від 28.10.2021, додаткова угода №11 від 29.10.2021).

Як підставу для укладення додаткових угод сторонами визначено зміну ціни на "ринку на добу на перед", положення пункту 13.8. договору та пп.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Водночас, матеріали справи не містять доказів збільшення ціни універсальної послуги для малих непобутових споживачів (з урахуванням послуг з передачі та розподілу) на відповідній території за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в розмірах, які визначені додатковими угодами.

Слід зазначити, що інформацію про ціни на універсальні послуги оприлюдено на веб-сайті ТОВ "РОЕК".

Апеляційним судом встановлено, що станом на травень 2021 року ціна на універсальну послугу для малих непобутових споживачів, приєднаних до мережі ПрАТ "Рівнеобленерго" для другого класу напруги становить 334,774 коп./кВт.год без ПДВ (401,729 коп./кВт.год з ПДВ). Станом на серпень 2021 року така ціна становила 202,685 коп./кВт.год без ПДВ (243,222 коп./кВт.год з ПДВ). Однак, не дивлячись на зменшення ціни на універсальну послугу у серпні 2021 року, між сторонами укладено три додаткові угоди - №4 від 19.08.2021, №5 від 30.08.2021, №6 від 31.08.2021, якими збільшено ціну за одиницю товару до 3,60179 грн./кВт*год без ПДВ.

З вказаного слідує, що ціна на електроенергію за договором про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021 перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів на території Рівненської області на 77%.

Станом на вересень 2021 року ціна на універсальну послугу становила 302,233 коп./кВт.год без ПДВ (362,680 коп./кВт.год з ПДВ), а станом на жовтень - 311,431 коп./кВт.год без ПДВ (373,717 коп./кВт.год з ПДВ).

У той же час, у жовтні між сторонами укладено додаткові угоди №7 від 07.10.2021, №8 від 08.10.2021, №9 від 11.10.2021, №10 від 28.10.2021, №11 від 29.10.2021, якими збільшено ціну до 4,88165 грн./кВт*год без ПДВ.

Отже, ціна згідно додаткової угоди №11 від 29.10.2021 на 56% перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів на території Рівненської області.

Проаналізувавши вказану інформацію, апеляційним господарським судом встановлено, що ціна з урахуванням підписаних сторонами додаткових угод значно перевищує ціну на універсальну послугу, що діяла на момент їх підписання.

Більше того, судом з матеріалів справи встановлено, що в обґрунтування збільшення ціни за одиницю товару сторонами покладено збільшення ціни на ринку "на добу наперед", що не відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України №272 від 31 березня 2021 року, на підставі якої було укладено договір про постачання електричної енергії та умовам самого договору, яким передбачено найменування послуги - Постачання (продаж) електричної енергії постачальниками універсальних послуг бюджетним установам, за ціною що не перевищує ціну універсальної послуги.

Ключовим для закупівлі бюджетним установам електричної енергії у постачальників універсальних послуг згідно Постанови №225 є те, що ціна не повинна перевищувати ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів (з урахуванням послуг з передачі та розподілу) на відповідній території.

При цьому, доводи ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", що після закінчення дії цієї постанови постачання електричної енергії постачальниками універсальних послуг бюджетним установам за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів припиняється, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки строк дії постанови протягом 60 календарних днів з дня її опублікування був визначений саме для можливості проведення закупівель та укладення відповідних договорів для забезпечення функціонування медичних закладів, які задіяні у протидії поширенню коронавірусної хвороби, а не для строку визначення ціни, за якою постачатиметься електроенергія таким закладам за тарифом універсальної послуги.

Щодо посилань відповідача на пункт 13.8. договору, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказаними положеннями договору передбачено випадки зміни істотних умов договору, в тому числі у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Як вбачається, в даному випадку було визначено, що зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі РДН) та внутрішньо добовому ринку (далі ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку" за адресою в мережі Інтернет https//www.oree.com.ua згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Вказані положення договору містять перелік документів, які можуть підтверджувати факт коливання ціни електричної енергії. Разом з тим, положеннями постанови КМУ №255 від 20 березня 2020 року та №272 від 31 березня 2021 року та умовами самого договору передбачено, що постачання (продаж) електричної енергії відбувається на умовах постачання універсальних послуг бюджетним установам, а ціна не може перевищувати ціну універсальної послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, постачальник не надавав замовнику жодних документів, які б підтверджували факт коливання ціни на універсальну послугу, доказів зміни регульованих тарифів щодо надання універсальної послуги тощо.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції приймаються до уваги доводи прокурора щодо відсутності документального підтвердження наявності підстав для внесення змін до договору в частині зміни ціни за одиницю товару в бік збільшення на підставі спірних додаткових угод.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що за результатами укладення спірних додаткових угод вносилися зміни до основного договору щодо ціни за електроенергію, що в результаті значно перевищило ціну на універсальну послугу, що в свою чергу суперечить вимогам Постанови №225, колегія суддів дійшла висновку, що додаткові угоди №4 від 19.08.2021, №5 від 30.08.2021, №6 від 31.08.2021 № 7 від 07.10.2021, №8 від 08.102021, №9 від 11.10.2021, №10 від 28.10.2021, №11 від 29.10.2021 підлягають визнанню недійсними відповідно до ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

У своєму позові прокурор просить суд стягнути суму переплачених за додатковими угодами коштів в розмірі 285 493,00 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача переплачених за додатковими угодами коштів в розмірі 285 493,00 грн, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч.1 ст.670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Обов`язок повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК "Купівля-продаж".

Оскільки додаткові угоди №4 від 19.08.2021, №5 від 30.08.2021, №6 від 31.08.2021 № 7 від 07.10.2021, №8 від 08.102021, №9 від 11.10.2021, №10 від 28.10.2021, №11 від 29.10.2021 визнані судом недійсними, то зобов`язання сторін регулюються договором, а отже і поставка товару, і його оплата повинна здійснюватись сторонами відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно отримана відповідачем оплата у сумі 285 493,00 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.670 ЦК України, з огляду на що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо наявності підстав для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді із зазначенням уповноваженого органу, в інтересах якого заявлено позов, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України). При цьому, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Відтак, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 від 26.05.2020.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Поняття "інтереси держави" визначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, зазначивши, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Відповідна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Закупівля товарів, робіт та послуг за бюджетні кошти, а також укладення додаткових угод до договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст.68 Конституції України).

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які належать до їхньої компетенції, а також у захисті прав та свобод інтересів місцевого значення, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку в спосіб, який належить до їх відання.

Слід також зазначити, що внесення Кабінетом Міністрів України змін до Постанови №225 шляхом доповнення переліку постачанням (продажем) електричної енергії постачальниками універсальних послуг бюджетним установам за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих непобутових споживачів (з урахуванням послуг з передачі та розподілу) на відповідній території, спрямоване на захист прав споживачів електричної енергії, зокрема, надання бюджетним установам, у тому числі лікарням, можливості отримувати послуги з постачання електричної енергії без перебоїв.

У той же час, ініціювання TOB "РОЕК" "каскадного" збільшення ціни за одиницю товару, також повідомлення про розірвання договору у разі відмови від підписання Додаткових угод (докази наявні в матеріалах справи) суперечить меті здійснення закупівель товарів, робіт і послуг, спрямованих на запобігання COVID-19.

Крім того, укладенням додаткових угод до договору поставки електричної енергії порушені матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням додаткових угод КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради фактично отримала менший обсяг електричної енергії, у порівнянні з первісним договором, за значно вищою ціною.

Як вже зазначалося вище, вказаний договір укладено в рамках "ковідної" закупівлі, що передбачена пунктом 3-1 Розділу X "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно до якого встановлено, що на період дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", дія цього Закону не поширюється на випадки, якщо предметом закупівлі є товари необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19). За результатами такої закупівлі в електронній системі закупівель замовник оприлюднює звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель, договір про закупівлю та всі додатки до нього, звіт про виконання договору про закупівлю відповідно до статті 10 цього Закону.

Враховуючи викладене, вказаним Законом з метою економії, оперативності та ефективності закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних для запобігання поширенню коронавірусної хвороби, запроваджено окремий порядок проведення таких закупівель.

Враховуючи обмежений потенціал державного бюджету, складність прогнозування розвитку пандемії та її впливу на економіку і наповнення бюджету, ефективність та цільове використання медичними установами коштів на цілі, пов`язані із запобіганням виникненню і поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), беззаперечно становлять суспільний інтерес.

Відповідно до ст.140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 2 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частин 4, 5 цієї ж статті самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (ст.62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до Статуту КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради, затвердженого рішення Рівненської міської ради від 16.08.2018 №4741, Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (далі - підприємство) є закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає медичні послуги в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Відповідно до Розділу 4 Статуту, підприємство є юридичною особою публічного права. Права і обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації.

Підприємство користується закріпленим за ним комунальним майном на правах оперативного управління.

Підприємство самостійно здійснює некомерційну господарську діяльність, організовує свою діяльність відповідно до фінансового плану, затвердженого засновником, самостійно організовує надання послуг за цінами (тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством України

Разом з тим, засновником і власником підприємства є територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради (далі - засновник). Підприємство здійснює медичну та господарську некомерційну діяльність, є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику.

Підприємство створене на базі майна територіальної громади міста Рівного.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Статуту, майно підприємства є комунальною власністю, що належить територіальній громаді міста Рівного в особі Рівненської міської ради, і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Майно підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому засновником (Рівненською міською радою).

Відповідно до п.3 розділу 7 Статуту, засновник (Рівненська міська рада) здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради і закріплене за підприємством на праві оперативного управління.

Враховуючи викладене та зважаючи на положення п.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, отже вона є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в даній справі Виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Рівненської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 285 493,00 грн.

Однак, ні КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради, ні Рівненська міська рада, як засновник підприємства, жодних заходів щодо оскарження додаткових угод та стягнення надміру сплачених коштів не вживало.

На підтвердження вжиття заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором додані до позовної зави відповідні листи.

Так, 17 грудня 2021 року Рівненська окружна прокуратура звернулась до Рівненської міської ради з листом №50-7247вих-21, в якому зазначено, що за результатами опрацювання системи публічних закупівель "Прозорро" встановлено, що за наслідками укладених додаткових угод до договору №328 від 28 травня 2021 року ціна за договором суперечить постанові КМУ №225 від 20 березня 2020 року, у зв`язку з чим виконуючий обов`язки керівника прокуратури просив надати інформацію щодо вжиття міською радою заходів щодо оскарження додаткових угод №4-11, що укладені до договору №328 від 28.05.2021 року.

Згідно з відповіддю Рівненської міської ради №01-18/2470/2463 від 29.12.2021 Рівненську окружну прокуратуру повідомлено, що станом на 20 грудня 2021 року замовник не здійснював заходів щодо оскарження додаткових угод та стягнення надміру сплачених коштів.

29 грудня 2021 року Рівненська окружна прокуратура звернулась до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" та Рівненської міської ради з листом №50-7534вих-21, в якому зазначила, що за результатами опрацювання системи публічних закупівель "Прозорро" встановлено, що за наслідками укладених додаткових угод до договору №328 від 28 травня 2021 року ціна за договором суперечить постанові КМУ №225 від 20 березня 2020 року. Враховуючи, що сторонами не вжито жодних дій щодо вказаних обставин, що свідчить про їх бездіяльність, виконуючим обов`язки керівника прокуратури повідомлено про наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" та Рівненської міської ради шляхом звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що прокурором дотримано встановленого ст.23 Закону України "Про прокуратуру" порядку щодо звернення до органу, уповноваженого на захист майнових інтересів держави/територіальної громади, яким у даній справі є Рівненська міська рада, з повідомленням про виявлені порушення та надання розумного строку для реагування на стверджуване порушення. У зв`язку з отриманням відповіді зазначеного компетентного органу про непред`явлення позову та відсутність будь-яких посилань цих органів на вчинення дій для усунення виявлених порушень, прокурор правомірно скористався процесуальними повноваженнями щодо звернення з даним позовом до суду.

При цьому слід зазначити, що при поданні даного позову прокурор не замінює позивача та не є його альтернативою, а виконує субсидіарну роль, щоб інтереси держави, які в даному випадку збігаються із публічним інтересом, не були незахищені. Участь прокурора в даній справі, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу інтересів сторін та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу територіальної громади, який полягає у захисті прав великого числа громадян.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області в частині визнання спірних додаткових угод нікчемними та, як наслідок, відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки, викладені в ньому, не відповідають обставинам справи.

При цьому, рішення Господарського суду Рівненської області в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" сплачених відповідно до спірних додаткових угод коштів в сумі 285 493,00 грн ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

З огляду на це, апеляційну скаргу ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" слід залишити без задоволення; апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволити; рішення Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року у справі №918/1222/21 в частині відмови в задоволенні позову скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому, судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанціях у відповідності до вимог ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволити.

3. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05 квітня 2022 року у справі №918/1222/21 в частині відмови в задоволенні позову скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

"Визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 19.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 30.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 31.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 07.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №8 від 08.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №9 від 11.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №10 від 28.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Визнати недійсною Додаткову угоду №11 від 29.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №328 від 28.05.2021, укладеного між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, Рівненська область, місто Рівне, вул. Князя Володимира 71-Б, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул. 16 Липня, будинок 52, ) 18 160,00 грн судового збору."

В решті рішення залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, Рівненська область, місто Рівне, вул. Князя Володимира 71-Б, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул. 16 Липня, будинок 52, ) 27 240,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

7. Справу №918/1222/21 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "15" червня 2022 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.