ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. Справа№ 920/1159/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Куксова В.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Орел С.С. (довіреність № 14-290 від 20.12.2021);

від відповідача: не з`явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021, (повний текст складено 03.12.2021)

у справі № 920/1159/17 (головуючий суддя Котельницька В.Л., судді Соп`яненко О.Ю., Заєць С.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут»

про стягнення 11 735 627,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся до Господарського суду Сумської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз Збут», в якому просить стягнути з відповідача 11735627,56 грн заборгованості за договірними зобов`язаннями по договору на купівлю-продаж природного газу від 30.12.2015 СМЗ/2016-Н, а саме: 9009661,86 грн пені, 693418,72 грн 3% річних, 2032546,98 грн інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на купівлю-продаж природного газу від 30.12.2015 СМЗ/2016-Н.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 04.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що жодним нормативним актом не встановлено обов`язку порядку зарахування субвенцій, зазначеного судом. Висновок, що розмір субвенцій має спрямовуватись як оплата саме у той місяць, в якому були укладені СПР є виключно хибним тлумаченням норм постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20. Декларування джерела походження коштів не є тотожнім принципам визначення порядку зарахування даних коштів. Дані юридичні факти мають різні за змістом правові наслідки.

4.2. Також, апелянт вказує на те, що матеріали справи не містять доказів, щоб підтвердили висновок щодо прямої пов`язаності суми перерахованої субвенції до вартості отриманого у відповідному місяці природного газу. Розмір заборгованості вираховується виходячи яз з поточної заборгованості з субвенцій, так і з несплаченої своєчасно за попередні періоди. Фактично розмір субвенцій взагалі не прив`язується до конкретного договору постачання природного газу, має значення лише розмір обсягу отриманого населенням товару та, виходячи з цього, розмір різниці вартості, що підлягає компенсації. Більше того, постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 не містить жодних вимог щодо зарахування коштів за конкретний період постачання. На думку апелянта слід врахувати недоведеність та відсутність у матеріалах справи доказів, щоб підтвердили факт включення до розміру субвенції виключно різниці в тарифах, вирахованої з вартості поставленого газу у конкретному періоді за конкретним договором.

4.3. Скаржник зазначає, що правові наслідки для сторін спору (у тому числі - зміна порядку зарахування коштів та порядку оплати) через укладення ряду СПР виникають лише з моменту набрання чинності відповідних протокольних рішень. До даного моменту діють умови договору та порядок зарахування коштів, передбачений ним, відсутні правові підстави для зміни порядку оплати та порядку зарахування коштів. При цьому відповідач розраховувався за отриманий природний газ і власними коштами. Дані кошти зараховувались у порядку черговості погашення заборгованості. На момент проведення фінансування певного СПР частина заборгованості вже була сплачена (така ситуація виникла майже у кожному місяці поставки), відтак отримані на підставі СПР кошти мали бути зараховані з урахуванням вже погашеної часткової оплати.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 16.05.2022 та 19.05.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли аналогічні за змістом відзиви відповідача на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 - без змін.

5.2. У поданих відзивах відповідач, зокрема, зазначає про те, що підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків сторони, в тому числі і позивач, визначили, що такі суми коштів за вказані періоди є предметом регулювання спільних протокольних рішень та встановили інший порядок взаєморозрахунків, за період погоджені у спільних протокольних рішень, ніж був встановлений договором. Вважає, що позивач не мав права зараховувати кошти отримані по спільним протокольним рішенням на інші періоди, ніж вказані у них, оскільки кожне перерахування державних коштів по спільним протокольним рішенням мало чітко визначене призначення платежу.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022, для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Кравчук Г.А.

6.2. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2022, в зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, для вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Куксов В.В., Мальченко А.О.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 зобов`язано Господарський суд Сумської області направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 920/1159/17. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 920/1159/17 до Північного апеляційного господарського суду.

6.4. 31.01.2022 супровідним листом № 920/1159/17/6/22 від 26.01.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/1159/17.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 поновлено Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17, вказану апеляційну скаргу залишено без руху, установлено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали Акціонерне товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 264 051,62 грн.

6.6. 04.04.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено докази сплати останнім судового збору у розмірі 264 051,62 грн.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/1159/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 та повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 07.06.2022.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судовому засіданні 07.06.2022 представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

7.2. Уповноважений представник відповідача в судове засідання 07.06.2022 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали на електронну адресу відповідача, що підтверджується довідкою про повідомлення учасників про дату, час та місце судового засідання.

7.3. 06.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява відповідача про долучення документів до матеріалів справи.

7.4. 07.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття представника в судове засідання, з урахуванням оголошення повітряних тривог і здійснення ворожих обстрілів.

7.5. Колегія суддів, вивчивши доводи поданого клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки відповідач не був позбавлений можливості подати відповідне клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, при цьому матеріали справи містять відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому фактично викладено всі заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 30.12.2015 між Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (в подальшому - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" (далі - відповідач, покупець) укладено договір №СМЗ/2016-Н купівлі-продажу природного газу (далі за текстом - "Договір"), відповідно до умов якого продавець зобов`язувався передати покупцеві у 2016 році природний газ, а останній прийняти та оплатити газ на умовах цього договору (т. І, а.с. 18-23).

8.2. В подальшому між сторонами спору були укладені додаткові угоди, а саме: 31.01.2016 додаткова угода №1, 29.02.2016 додаткова угода №2, 31.05.2016 додаткова угода №3, 30.04.2016 додаткова угода №4. Умови договору були викладені з урахуванням змін, внесених зазначеними додатковими угодами (т. І, а.с. 24-29).

8.3. Згідно з умовами п. 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (далі - споживачі покупця).

8.4. Пунктом 2.1 договору визначено, що продавець передає з 01.01.2016 по 31.09.2016 (включно) газ обсягом до 249710,875 тис. м3, у тому числі за місяцями:

січень 2016 року - 84462,970 тис. м3, лютий 2016 року - 54366,340 тис. м3, березень 2016 року - 50881,565 тис. м3, що загалом складає за І квартал - 189710,875 тис. м3;

квітень 2016 року - 25000,000 тис. м3, травень 2016 року - 8500,000 тис. м3, червень 2016 року - 6500,000 тис. м3, що загалом складає за ІІ квартал - 40000,000 тис. м3;

липень 2016 року - 6500,000 тис. м3, серпень 2016 року - 6000,000 тис. м3, вересень 2016 року - 7500,000 тис. м3, що загалом складає за ІІІ квартал - 20000,000 тис. м3;

8.5. Відповідно до п.3.2 Договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

8.6. Згідно з п. 5.4 Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу і становить 972105995,27 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - ,32 грн.

8.7. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

8.8. Остаточний розрахунок з оплати придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводився за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 (Офіційний вісник України, 2005 р. № 2, ст. 88) і мав бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

8.9. Відповідно до умов п. 6.2 Договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП. За наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

8.10. Зі змісту п. 6.4 Договору вбачається, що у платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу.

8.11. Згідно з п. 6.5. Договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від покупця, погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу, визначеного покупцем:

1)у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов`язані з одержанням виконання;

2)у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3)у третю чергу погашається основна сума боргу.

8.12. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і договором.

8.13. Зі змісту п. 7.2 Договору вбачається, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

8.14. Відповідно до п. 9.3 Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогами про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.

8.15. Згідно з п. 11.1 Договору цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 30.09.2016 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

8.16. Позивач на виконання умов договору у період з січня 2016 року по березень 2016 року передав, а відповідач прийняв у власність природний газ на загальну суму ,19 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 на суму 304074167,81, від 29.02.2016 на сумі 238022116,22 грн, від 31.05.2016 на суму 259734110,29 грн, від 30.04.2016 на суму 154657711,51 грн, від 31.05.2016 на суму 66443750,99 грн, від 30.06.2016 на суму 38802371,72 грн, від 31.07.2016 на суму 38163665,29 грн, від 31.08.2016 на суму 40167961,81 грн, від 30.09.2016 на суму 74638588,55 грн та сторонами не заперечується (т. І, а.с. 30-38).

8.17. З метою оплати вартості переданого природного газу на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 №20 (далі - Постанова № 20) між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Сумській області, Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" були складені та підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, а саме: 17.02.2016 - №531; 22.07.2016 - №№1952, 1969, 1970, 1971, 2002; 17.08.2016 - №№2155, 2154, 2156; 19.09.2016 - №№2374, 2373, 2375; 19.10.2016 - №№2518, 2517, 2516 (т. І, а.с. 47-50, 52-55, 57-59, 61-64, 66-68, 70-72, 76-78, 80-82, 84-87, 89-91, 93-95, 98-100, 102-104, 106-108, 110-112).

8.18. Відповідно до розділу 1 зазначених спільних протокольних рішень їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

8.19. Розділом 2 кожного з зазначених спільних протокольних рішень погоджено перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.

8.20. Згідно із розділом 3 спільних протокольних рішень з метою їх реалізації сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688; перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим спільним протокольним рішенням.

8.21. Сторони, що підписали спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (Розділ 4 спільних протокольних рішень).

8.22. Відповідно до п.5.1. зазначених спільних протокольних рішень, усі спірні питання, пов`язані з виконанням цього спільного протокольного рішення, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо спірні питання неможливо вирішити шляхом переговорів, вони вирішуються у порядку, встановленому законодавством України.

8.23. Відповідно до п.5.2. зазначених спільних протокольних рішень останні набирають чинності з моменту підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов`язань за цими спільними протокольними рішеннями.

8.24. Так, зокрема, у розділі 2 спільного протокольного рішення №1971 від 22.07.2016 сторони визначили:

- п.2.2. Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні 1 (Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області) у сумі 227600000,00 грн з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20";

- п. 2.3. Сторона 1 перераховує на рахунок сторони 2 (Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації) кошти в сумі 227600000,00 грн із записом у графі "призначення платежу": "за лютий-березень 2016 р. "с" 216049066,89 грн, «за березень-квітень 2016 р. «п» 11550933,11 грн, Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20";

- п.2.4. Сторона 2 перераховує Стороні 3 (Товариство з обмеженою відповідальністю "СУМИГАЗ ЗБУТ") кошти за пільги і субсидії у сумі 227600000,00 грн із записом у графі "призначення платежу": "за лютий-березень 2016 р. "с" 216049066,89 грн, «за березень-квітень 2016 р. «п» 11550933,11 грн, Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20";

- п.2.5. Сторона 3 перераховує Стороні останній (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") кошти в сумі 227600000,00 грн, у тому числі ПДВ 37933333,33 грн, за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 №СМЗ/2016-Н із записом у графі "призначення платежу": "Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20, дата і номер Спільного протокольного рішення за природний газ за 2017 рік, договір від 18.04.2017 №17-244-Н, у тому числі ПДВ 5 500 000,00грн";

- п.2.6. Сторона остання перераховує кошти в сумі 227600000,00 грн до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

8.25. Аналогічні умови перерахування коштів визначені Сторонами 1, 2, 3 та Стороною останньою в інших Спільних протокольних рішеннях, а саме: №531 про перерахування 260000000,00 грн, №1970 про перерахування 95000000,00 грн, №1952 про перерахування 7737000,00 грн, №1969 про перерахування 200000000,00 грн, №2155 про перерахування 34800000,00 грн, №2154 про перерахування 1000000,00 грн, №2156 про перерахування 1000000,00 грн, №2002 про перерахування 71087471,00 грн, №2374 про перерахування 600000,00 грн, №2373 про перерахування 26000000,00 грн, №2375 про перерахування 1000000,00 грн, №2518 про перерахування 12827583,00 грн, №2517 про перерахування 30000000,00 грн, №2516 про перерахування 20000000,00 грн.

8.26. Відповідно до вказаних Спільних протокольних рішень позивачу було сплачено в рахунок погашення заборгованості за природний газ 994052054,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів: №531 29.03.2016 в сумі 260000000,00 грн, №1970 27.07.2016 в сумі 95000000,00 грн, №1952 27.07.2016 в сумі 7737000,00 грн, №1971 02.08.2016 в сумі 227600000,00 грн, №1969 02.09.2016 в сумі 200000000,00 грн, №2155 02.09.2016 в сумі 34800000,00 грн, №2154 02.09.2016 в сумі 1000000,00 грн, №2156 02.09.2016 в сумі 1000000,00 грн, №2002 04.10.2016 в сумі 71087471,00 грн, №2374 04.10.2016 в сумі 600000,00 грн, №2373 04.10.2016 в сумі 26000000,00 грн, №2375 27.09.2016 в сумі 1000000,00 грн, №2518 21.10.2016 в сумі 12827583,00 грн, №2517 21.10.2016 в сумі 30000000,00 грн, №2516 21.10.2016 в сумі 20000000,00 грн.

8.27. Станом на 16.11.2016 відповідач повністю здійснив оплату за поставлений природний газ в сумі ,19 грн. (оплата згідно з Спільними протокольними рішеннями та оплата, яка не була врегульована Спільними протокольними рішеннями та проведена відповідачем в порядку, передбаченому пунктом 6.2 договору, через поточний рахунок зі спеціальним режимом використання згідно з нормативами розподілу коштів з призначенням платежу - на виконання відповідних постанов Кабінету Міністрів України).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами пов`язані із виконанням відповідачем, як покупцем, зобов`язань із своєчасної оплати природного газу за договором на купівлю-продаж природного газу № СМЗ/2016-Н від 30.12.2015.

9.2. Як вбачається з матеріалів справи сторонами, з метою організації проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій», були підписані спільні протокольні рішення, за якими встановлено послідовність виконання сторонами взаєморозрахунків.

9.3. Згідно положень спільних протокольних рішень № № 531, 1952, 1969, 1970, 1971, 2002, 2155, 2154, 2156, 2374, 2373, 2375, 2518, 2517, 2516 останні набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов`язань за цими спільними протокольними рішеннями.

10. Доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підписавши Спільні протокольні рішення сторони погодилися з тим, що між ними в цій частині встановлюється інший (відмінний від загального) порядок розрахунків, а тому на заборгованість, яка погашена відповідно до Спільних протокольних рішень, не нараховуються пеня, 3% річних та інфляційні втрати у зв`язку зі зміною порядку розрахунків.

10.2. Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивачем не обґрунтовано та відповідними належними доказами не підтверджено наявності суми боргу та його розміру, яку відповідач, як зазначає позивач, сплатив за рахунок власних коштів (з урахуванням факту того, що позивачем зарахування коштів по спільним протокольним рішенням здійснювалось на власний розсуд), і що заявлені до стягнення пеня, 3% річних та інфляційні втрати нараховані саме на суму боргу, що не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків та яка була несвоєчасно оплачена відповідачем за рахунок коштів з рахунку зі спеціальним режимом використання.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника в частині тверджень щодо укладених спільних протокольних рішень та підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на такі доводи.

11.2. Відповідно до положень Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, та Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, держава визначила спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні грошових коштів зі спеціальних рахунків на рахунки позивача за визначеними нормативами. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 917/536/19.

11.3. Тобто правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині (стосовно розміру пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо: виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. Отже, на виконання таких законодавчих актів держава в особі відповідних державних органів приймає підзаконні нормативні акти.

11.4. Таким чином, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, а сторони, підписавши спільне протокольні рішення, погодилися з тим, що між ними встановлюється інший (не той, що був передбачений у договорі) порядок розрахунків.

11.5. Вказаний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 31.05.2019 у справі № 924/296/18.

11.6. У постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 908/885/18 викладені правові висновки, що для нарахування пені на підставі договору, 3% річних та "інфляційних втрат" на підставі статті 625 ЦК України необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільним протокольним рішенням, а підставою для стягнення таких нарахувань за порушення грошового зобов`язання може бути наявність суми основного боргу, яка не була предметом регулювання спільного протокольного рішення та яка була несвоєчасно сплачена відповідачем за рахунок власних коштів.

11.7. З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено нарахування 3% річних, пені та інфляційних втрат починаючи з 25.02.2016, при цьому спільні протокольні рішення підписані сторонами 17.02.2016, 22.07.2016, 17.08.2016, 19.09.2016, 19.10.2016. Доказів того, що відповідачем проводилися оплати за поставлений природний газ поза періодами, визначеними у спільних протокольних рішеннях, матеріали справи не містять, як і не містять підтверджуючих відомостей про те, якими чином позивачем зараховувалися кошти, отримані зі спільними протокольними рішеннями.

11.8. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту здійснення оплат з боку відповідача поза періодами спільних протокольних рішень, матеріали справи не містять доказів того, що нараховані суми пені, 3% річних та інфляційних втрат не були предметом спільних протокольних рішень.

11.9. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Позивачем не доведено порушення його прав та інтересів з боку відповідача в частині несвоєчасності проведення оплат за договором СМЗ/2016-Н на купівлю-продаж природного газу від 30.12.2015.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

13.7. Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13.8. Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

13.9. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.10. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

13.11. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.12. Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.13. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами. Для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України.

13.14. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ.

13.15. Відповідно до зазначеного Порядку постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

13.16. Газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання для виконання покладених на них спеціальних обов`язків щодо постачання та продажу природного газу. При цьому, якщо для певної категорії (групи) споживачів встановлено ціни, які відрізняються від звичайних чи ринкових цін, газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають в установах уповноваженого банку окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання для кожної такої категорії (групи) споживачів.

13.17. Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог.

13.18. Уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями.

13.19. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

13.20. Газопостачальні підприємства інформують упродовж 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

13.21. Газопостачальні підприємства укладають у двомісячний строк із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування коштів за спожитий природний газ виключно на такий рахунок.

13.22. Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

13.23. У разі припинення (закінчення строку виконання) спеціальних обов`язків газопостачальних підприємств і оптових продавців газопостачальні підприємства і оптові продавці закривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку. Про закриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання уповноважений банк у дводенний строк письмово повідомляє НКРЕКП.

13.24. Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз".

13.25. Таке регулювання визначено у Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 (далі - Порядок № 20).

13.26. За змістом цього Порядку визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

13.27. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.28. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.29. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.30. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.11.2021 у справі № 920/1159/17 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

4. Справу № 920/1159/17 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.06.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

В.В. Куксов