ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"20" червня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/379/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Соловей Л.А.,

розглянувши матеріали заяви Радомишльської районної спілки споживчих товариств (м.Равдомишль)

про забезпечення позову до подання позовної заяви від 16.06.2022 №22;

особи, які можуть отримати статус відповідачів у справі:

1. Департамент реєстрації Житомирської міської ради (м.Житомир)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю" ТЦ ФРАЙ" (м.Київ)

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2022 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява Радомишльської районної спілки споживчих товариств про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2021 заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви від 16.06.2022 №22розподілено судді Соловей Л.А.

У вказаній заяві заявник зазначає, що позивачем готується позовна заява про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії; однак до прийняття рішення суду по цій справі існує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки питання стосується права заявника як потенційного власника майна, а будь-які подальші наміри з приводу розпорядження цим майном можуть створити юридичну невизначеність та утруднити виконання рішення у справі.

Заявник просить суд накласти арешт на приміщення Універмагу загальною площею 6128,7кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що Радомишльська районна спілка споживчих товариств є первісним і єдиним власником приміщення Універмагу, який розташований в м.Радомишль, вул.Велика Житомирська, 1/2, яка його за власні кошти побудувала та успішно експлуатувала понад 20 років, що підтверджується копією свідоцтва про право власності.

У 2008 році Радомишльська райспоживспілка зазнала рейдерського нападу, в результаті якого приміщення Універмагу тимчасово вибуло з володіння райспоживспілки.

Так, новостворене (в серпні 2008 року) СТ "Жиско", яке в жовтні 2008 року орендувало у райспоживспілки лише половину приміщення Універмагу, після проведення ремонту на орендованій частині Універмагу, в 2009 році звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання права власності на все приміщення Універмагу (справа №8/84-НМ). Розгляд даної справи у судах різних інстанції тривав понад 8 років.

За час розгляду справи №8/84-НМ приміщення Універмагу неодноразово було відчужене, зокрема: споживче товариство "Жиско" продало ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас", ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас" продало гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_1 продав гр. ОСОБА_2 і 08.08.2018 в результаті незаконних електронних торгів, проведених на виконання рішення суду право власності на спірне приміщення набуло ТОВ "ТЦ ФРАЙ".

У серпні 2018 Радомишльська райспоживспілка, як єдиний законний власник вищезазначеного приміщення Універмагу звернулась до суду з позовами:

- до Державного підприємства "СЕТАМ", Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві третіх осіб на стороні відповідачів - ТОВ "ТЦ ФРАЙ" , гр. ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, проведених 08.08.2018 на виконання рішення суду щодо продажу вищезазначеного приміщення Універмагу (справа №910/11305/18);

- до ТОВ "ТЦ ФРАЙ", третьої особи на стороні відповідача гр. ОСОБА_2 з позовом про витребування приміщення Універмагу з чужого незаконного володіння (справа №906/730/18).

За результатами розгляду справи №910/11305/18 постановою Верховного Суду від 10.02.2021 касаційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств задоволено: постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва 05.11.2019 у справі №910/11305/18 скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Позов Радомишльської районної спілки споживчих товариств до Державного підприємства "Сетам" та Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання недійсними торгів задоволено; визнано недійсними електронні торги, проведені 08.08.2018 Державним підприємством "Сетам" щодо продажу приміщення універмагу загальною площею 6 128,70кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та оформлені протоколом електронних торгів.

Так, на думку заявника, у зв`язку із скасуванням постановою Верховного Суду від 10.02.2021 електронних торгів, проведених 08.08.2018, ТОВ "ТЦ ФРАЙ" втратило право власності на приміщення Універмагу, а власником приміщення Універмагу залишилась Радомишльська райспоживспілка.

За результатами розгляду справи №906/730/18 рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог до ТОВ "ТЦ ФРАЙ" про витребування майна - приміщення Універмагу на підставі ч.2 ст.388 ЦК України, також зазначеним рішенням скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 18.09.2018, у вигляді накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 апеляційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 у справі №906/730/18 задоволено; рішення Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 р. у справі №906/730/18 скасовано; прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог та витребування у ТОВ "ТЦ ФРАЙ" приміщення Універмагу загальною площею 6128,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь Радомишльської районної спілки споживчих товариств.

Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 у справі №906/730/18 касаційну скаргу ТОВ "ТЦ ФРАЙ" задоволено частково; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі № 906/730/18 скасовано, справу № 906/730/18 передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств задовольнити частково; рішення Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 р. у справі №906/730/18 змінено; викладено мотивувальну частину рішення Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 р. у справі №906/730/18 в редакції цієї постанови; в решті рішення Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 у справі №906/730/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №906/730/18 відмовлено у задоволенні касаційної скарги Радомишльської райспоживспілки та залишено без змін постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021. Також були остаточно скасовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на приміщення Універмагу від 18.09.2018.

В листопаді 2021 року Радомишльська райспоживспілка звернулась до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення Універмагу, який розташований в м.Радомишль Житомирсьокї області, вул.В.Володимирська, 1/2.

31.11.2021 державним реєстратором Баренко Є.О. винесено постанову про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень №61933267, якою відмовлено Радомишльській райспоживспілці в Державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення Універмагу.

У грудні 2021 року Радомишльська районна спілка споживчих товариств звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності Департаменту реєстрації Житомирської міської ради протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 відмовлено Радомишльській районній спілці споживчих товариств у відкритті провадження за її адміністративним позовом, у зв`язку з тим, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного (господарського) судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини, та зважаючи на неодноразовість дій юридичних та фізичних осіб щодо відчуження спірного приміщення, Радомишльська районна спілка споживчих товариств звернулась до Господарського суду Житомирської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на приміщення Універмагу, що знаходиться за адресою: вул.Велика Житомирська, 1/2, м.Радомишль.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову з наданими до неї документами судом враховано наступне.

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України).

Відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно із ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом враховано, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (чів) або пов`язаних з ним ін. осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Вбачається, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Судом при вирішенні питання про забезпечення позову враховано, що обранням належного, відповідно до предмету спору, заходу про забезпечення позову дотримується принцип співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим, врешті, досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження, при цьому, прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі, або осіб, що не є учасниками цього процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову у подібних справах суд вважатиме існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову, для чого особі необхідно зібрати максимальну кількість належних та достатніх доказів наявності таких ризиків. Зокрема, особа має довести н а л е ж н і с т ь ї й п р а в а в л а с н о с т і, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. При цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Більше того, інститут забезпечення позову призначений для запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, а не для автоматичного застосування обмежувальних заходів при порушенні зобов`язання іншою стороною. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З наведеного вище вбачається, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на утруднення або неможливість виконання рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підтвердження виникнення у заявника підстав для того, щоб просити суд забезпечити позов, до матеріалів заяви про забезпечення позову надано копію свідоцтва про право власності від 27.12.2004, копію ухвали Господарського суду Житомирської області від 30.07.2018 у справі №906/631/18, копію ухвали Господарського суду Житомирської області від 18.09.2018 у справі №906/730/18, копію постанови Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №910/11305/18, копію рішення Господарського суду Житомирської області від 16.04.2018 у справі №8/84-НМ, копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі №906/730/18, копію постанови Верховного Суду від 07.09.2.2021 у справі №906/730/18, копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі №906/730/18, копію свідоцтва про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення універмагу за ТОВ "ТЦ ФРАЙ" від 10.08.2018, копію рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №61933267 від 30.11.2021, копію ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №240/40062/21, витяг з ЄДРПОУ, копію постанови зборів Ради райспоживспілки від 22.12.2018, копію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.07.2018 у справі №8/84-НМ, копію рішення Господарського суду Житомирської області від 20.10.2020 у справі №906/730/18.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.140 ГПК України).

Частинами 5 та 6 ст.140 ГПК України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом при розгляді вказаної заяви враховано наступне.

В силу вимог ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", у випадку забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника, … виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт.

Заявником не обґрунтовано та не доведено ту обставину, що у випадку накладення арешту на об`єкт нерухомого майна шляхом, наприклад, опечатування об`єкту нерухомого майна наведеного у відповідній заяві, не буде порушено право інших осіб на безперешкодний доступ до такого об`єкту нерухомого майна та чи не буде порушення у зв`язку із вжиттям такого заходу (у вигляді арешту) прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник як п о т е н ц і й н и й в л а с н и к спірного майна має намір пред`явити позов про визнання дій протиправними, забов`язання вчинити дії, однак не враховує, що Департаментом реєстрації Житомирської міської ради було відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване у м.Радомишль, вул.Житомирська1/2, зокрема, з тих підстав, що документи подані для державної реєстрації прав не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

При цьому, до матеріалів заяви про забезпечення позов не подано належних доказів, які підтверджують визнання права власності на об`єкт спірного нерухомого майна за заявником.

Натомість, долучені позивачем до заяви про забезпечення позову копії судових рішень свідчать про те, що протягом тривалого часу існує спір, пов`язаний з правом власності на нежитлове приміщення, що розташоване у м.Радомишль, вул.Житомирська1/2.

Також заявником не надано суду жодних належних доказів, які б підтверджували факт вчинення з боку ТОВ "ТЦ ФРАМ" будь-яких дій щодо реалізації спірного нерухомого майна, чи вчинення будь-яких підготовчих дій щодо реалізації такого майна.

В даному випадку судом прийнято до уваги те, що:

- арешт - це накладення зборони на право розпоряджатись майном з метою його збереження до визначення подальшої долі такого майна;

- заборона відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним. Оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача (чів) та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача (чів) та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача (чів) розпоряджатись спірним майном.

А тому, з урахуванням предмета майбутнього позову про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову, балансу інтересів сторін суд виходить з того, що у даному випадку було б доцільним вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження відповідачу (чам) об`єкту нерухомого майна з а у м о в и д о в е д е н н я п о з и в а ч е м н а я в н о с т і п р а в о в и х п і д с т а в д л я т а к о г о з а б е з п е ч е н н я п о з о в у.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що заявник не довів суду, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна є співмірним із майбутніми заявленими позовними вимогами; такий арешт не порушить права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які не є учасниками судового процесу у даній справі; обрані заходи по забезпеченню позову не мають наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, в свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного тому чи іншому відповідачу майна чи зниження його вартості; обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є її обґрунтованість, суд дійшов висновку відмову у задоволенні заяви від 16.06.2022 №22 про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу заявника на те, що відмова у задоволені заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із відповідною заявою в порядку визначеному чинним законодавством України та належним обґрунтуванням.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про судовий збір" та ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Радомишльській районній спілці споживчих товариств у задоволенні заяви про забезпечення позову від 16.06.2022 №22 до відкриття провадження у справі.

Ухвала набрала законної сили 20.06.2022 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - у справу

2- заявнику (рез з повід)