УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20.06.2022Справа № 910/4567/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» (49051, м. Київ, вул. Курсантська, 3-а)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-А)

Про стягнення заборгованості у розмірі 60 703, 77 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС» (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 60 703, 77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом, укладення якого підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR AVC-2002. В період з 8 квітня по 14 квітня 2021 року позивач виконав перевезення вантажу згідно міжнародної товарно-транспортної накладної CMR AVC-2002 по маршруту JM Anna Paulowna 8313 RN Rutten (Нідерланди) - м. Київ (Україна), транспортний засіб FT 5460 MA|FT 4028 XM. 14.04.2021 вантаж було отримано ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС», що підтверджується відповідною відміткою в розділі 24 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR AVC-2002. Згідно рахунку-фактури від 07.04.2021 та пакувального листа від 07.04.2021 поставка здійснювалась на умовах EXW - Нідерланди (Інкотермс 2010) згідно договору №22/2020.

Згідно умов поставки Інкотермс 2010 умови поставки EXW - Нідерланди покупець несе видатки вивозу товару зі складу продавця, перевезенню, митному оформленню та інше. Тобто, договором перевезення, підтвердженим міжнародною товарно-транспортною накладною відповідач, як вантажоодержувач, несе обов`язок по оплаті послуг перевезення перевізнику - позивачу.

Оскільки, розмір провізної плати сторонами не був установлений, позивач керуючись статтями 311 ГК України, 632, 916 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача розумну плату, що становить 60 703, 77 грн, яку відповідачем в добровільному порядку сплачено не було.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим позивач в позовній заяві зазначає інший поштовий індекс щодо себе, а той що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивач просить стягнути з відповідача розмір провізійної плати, що становить 60 703, 77 грн. При цьому, на ст. 4 позовної заяви позивач зазначає, що з відповідача стягується розумна плата, оскільки розмір провізійної плати умовами міжнародної товарно-транспортної накладної не визначений, відтак плата за надані послуги становить 60 703, 77 грн:

- Добові по Україні складають 5 діб на суму 3 000, 00 грн;

- Добові за кордоном 2 доби на суму 5 353, 86 грн;

- Заробітна плата 3 000, 00 грн;

- Витрати дизельного палива 24 976, 00 грн;

- Інші витрати (дозвільні документи на митниці, сплата за дороги) 7 476, 45 грн;

- Дохід підприємства 16 112, 93 грн.

Разом з тим, якщо сумувати всі вище перелічені витрати, то сукупна сума провізійної плати (а відтак і ціна позову) мала б складати 59 919, 24 грн, а не 60 703, 77 грн, як визначає позивач.

А отже, суд дійшов висновку, що позивач всупереч п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначив ціну позову, що відповідала б дійсності.

Крім того, суд зазначає, що саме по собі зазначення кінцевого розрахунку позовних вимог не є його обґрунтуванням.

До того ж, згідно статті 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Натомість, з викладеного в позовній заяві не можна встановити чи є обґрунтованим розрахунок позовних вимог, оскільки, позивач не зазначає на якій правовій підставі ним був здійснений розрахунок всіх сум, що включенні до провізної плати та є на думку позивача розумною платою, не наводить суду математичний розрахунок визначення зазначених сум та не підтверджує, зокрема якими саме доказами обґрунтовано визначення саме такої ціни витрат.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Разом з тим, суд повідомляє позивача про те, що клопотання про витребування доказів, яке було подано разом з позовною заявою буде розглянуто судом після усунення недоліків позову, що встановлені даною ухвалою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням вірного поштового індексу позивача згідно відомостей з ЄДР;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням достовірної ціни позову;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких