ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/79/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Острогтрансгруп" (33023, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Рівне, вул. Київська, будинок 21, )

до відповідача Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (33009, Рівненська обл., місто Рівне, провулок Робітничий, будинок 5, )

про стягнення 3 600 грн

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: Гаврик Антон Вікторович (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 16.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Острогтрансгруп" (далі - ТОВ "Острогтрансгруп", позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" (далі - ДП "Авіком Рівне", відповідач), у якому, посилаючись на ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 27, 42, 162, 163, 233-237 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3 600 грн 00 коп. за зберігання придбаної щебеневої продукції за Договором зберігання від 02.02.2021.

Ухвалою від 04.02.2022, зокрема, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

22 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою від 23.02.2022, вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.03.2022.

Ухвалою від 17.03.2022 розгляд справи по суті відкладено на 05.05.2022.

Ухвалою від 05.04.2022, зокрема, розгляд справи відкладено до завершення військової агресії російської федерації проти України або до отримання судом від усіх учасників провадження письмової згоди щодо розгляду даної справи.

Ухвалою від 18.05.2022, розгляд справи по суті призначено на 31.05.2022.

У судовому засіданні 31.05.2022 судом оголошено перерву до 16.06.2022.

Ухвалою від 31.05.2022 повідомлено ТОВ "Острогтрансгруп", що наступне судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 16.06.2022.

16 червня 2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням воєнного стану та залученням уповноваженого представника ДП "Авіком Рівне" адвоката Найдича М.А. до охорони важливих об`єктів у складі добровольчих загонів територіальної оборони, що унеможливлює його участь у судовому засіданні.

16 червня 2022 року судом встановлено, що представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи ДП "Авіком Рівне" повідомлене належним чином, що підтверджується підписом представника відповідача Гольонко Маргарити Миколаївни, виконаним власноруч у розписці про оголошення перерви у судовому засіданні, яке відбулося 31.05.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Щодо клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом встановлено, що неявка відповідача у судове засідання 16.06.2022 є повторною, оскільки представник ДП "Авіком Рівне" не з`являвся у судові засідання 17.03.2022 , 05.04.2022 та 16.06.2022 відповідно.

Суд зауважує, що залучення уповноваженого представника ДП "Авіком Рівне" до охорони важливих об`єктів у складі добровольчих загонів територіальної оборони, що унеможливлює його участь у судовому засіданні, не є поважною причиною для відкладення судового засідання з розгляду справи по суті, адже юридична особа не обмежена у кількості представників, які можуть представляти її інтереси у судах.

Присутній у режимі ВКЗ представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

02 лютого 2021 року між ТОВ "Острогтрансгруп" (далі - продавець) та ДП "Авіком Рівне" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № 022021-17.

Як вбачається із п. 1.1. Договору купівлі-продажу № 022021-17 від 02.02.2021 продавець зобов`язується передати у власність покупцю щебеневу продукцію відповідно до замовлень покупця, а покупець приймати та своєчасно здійснювати її оплату.

Водночас, з метою зберігання придбаної щебеневої продукції, 02.02.2021 між позивачем (далі - зберігач) та відповідачем (далі - поклажодавець) укладено договір зберігання (далі - Договір).

15 березня 2021 року між зберігачем та поклажодавцем укладено Додаткову угоду № 1, 16.03.2021 Додаткову угоду № 2 та 01.10.2021 Додаткову угоду № 3, що є невід`ємними частинами Договору.

Судом встановлено, що згідно з п. 1.1. Договору сторони визначили його предмет, а саме: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, згідно відповідних документів, які є невід`ємною частиною цього Договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання майно, найменування, вартість та кількість якого вказується в актах прийому-передачі до цього Договору (щебеневу продукцію) за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Рудня Новенька.

Сторони обумовили між собою права та обов`язки зберігача, обов`язки поклажодавця, порядок розрахунку і оплати, відповідальність сторін, вирішення спорів, строк дії договору та інші умови.

Пунктом 2.1. Договору передбачено обов`язки зберігача, зокрема: вживати всіх необхідних заходів для забезпечення зберігання майна в період дії цього Договору (п. 2.1.1. Договору); нести відповідальність за втрату або ушкодження майна Поклажодавця, що знаходиться у Зберігача, незалежно від причини ушкодження або втрати, з моменту одержання майна від Поклажодавця до закінчення його зберігання (п. 2.1.3. Договору); повернути майно Поклажодавцю за першою вимогою останнього (п. 2.1.5. Договору).

Видача майна зі зберігання здійснюється згідно довіреності, письмового розпорядження Поклажодавця - протягом двох діб від моменту отримання такого розпорядження (п. 2.5. Договору).

Як вбачається із додаткової угоди № 1 до Договору, сторони виріши змінити п. 1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, згідно відповідних документів, які є невід`ємною частиною цього Договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання майно, найменування, вартість та кількість якого вказується в актах прийому-передачі до цього Договору (щебеневу продукцію) за адресами:

- Хмельницька область, Шепетівський район, с. Рудня Новенька.

- Рівненська область, Острозький район, с. Вільбівне, вул. Польова 6;

- Хмельницька область, Шепетівський район, м. Полонне.

У додатковій угоді № 3 до Договору, сторони виріши змінити п. 1.1. Договору та викласти його в наступній редакції: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, згідно відповідних документів, які є невід`ємною частиною цього Договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання майно, найменування, вартість та кількість якого вказується в актах прийому-передачі до цього Договору (щебеневу продукцію) за адресами:

- Хмельницька область, Шепетівський район, с. Рудня Новенька (на території "Торговий дім "Гранітсервіс")

- Хмельницька область, Шепетівський район, м. Полонне (на території ТОВ "Полонський спецкар`єр").

У відповідності до п. 7.1. Договору останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Зазначений договір з додатками № 1, № 2 та № 3 підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що передача відповідачем придбаного Товару на зберігання позивачу підтверджується актами прийому передачі до Договору, а саме:

№ 107 від 02.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 690, 58 т);

№ 108 від 03.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 690, 64 т);

№ 109 від 04.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 690, 61 т);

№ 110 від 05.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 690, 60 т);

№ 111 від 08.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 693, 41 т);

№ 112 від 09.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 693, 55 т);

№ 113 від 10.02.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 629, 81 т);

№ 114 від 11.02.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 629, 64 т);

№ 115 від 12.02.2021 (передано Щебенево-піщані суміші (С7) вагою 691, 33 т);

№ 115 від 15.02.2021 (передано Щебенево-піщані суміші (С7) вагою 682, 29 т);

№ 117 від 16.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 935, 89 т);

№ 118 від 16.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 794, 11 т);

№ 119 від 17.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 935, 91 т);

№ 120 від 17.02.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 754, 58 т);

№ 121 від 18.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 835, 16 т);

№ 122 від 18.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 841, 02 т);

№ 123 від 19.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 850, 01 т);

№ 140 від 19.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 834, 12 т);

№ 124 від 22.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 134, 52 т);

№ 125 від 22.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 851,08 т);

№ 126 від 22.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 817, 08 т);

№ 128 від 23.02.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 3 044, 70 т);

№ 129 від 23.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 847, 99 т);

№ 127 від 23.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 857, 01 т);

№ 130 від 24.02.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 596, 23 т);

№ 131 від 24.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 621, 87 т);

№ 132 від 24.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 612, 30 т);

№ 134 від 25.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 205, 41 т);

№ 135 від 25.02.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 621, 19 т);

№ 136 від 25.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 2 246,55 т);

№ 133 від 25.02.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 787,77 т);

№ 137 від 26.02.2021 (передано Щебенево-піщані суміші (С7) вагою 833, 12т);

№ 138 від 26.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 000,77 т);

№ 139 від 26.02.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 2 251,75 т);

№ 141 від 01.03.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 198,70 т);

№ 142 від 02.03.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 3 060,20 т );

№ 143 від 03.03.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 3 214,20 т);

№ 144 від 04.03.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 023,60 т);

№ 145 від 04.03.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 3 208, 40 т);

№ 146 від 05.03.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 264,91 т);

№ 149 від 05.03.2021 (передано щебінь фракції 5-20 мм вагою 3 021,44 т);

№ 147 від 09.03.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 134,52 т);

№ 148 від 01.03.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 3 180,50 т);

№ 150 від 10.03.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 3 080,34 т);

№ 151 від 11.03.2021 (передано щебінь фракції 40-70 мм вагою 3 112, 60 т);

№ 152 від 12.03.2021 (передано щебінь фракції 20-40 мм вагою 892,69 т).

Відтак як вбачається із матеріалів справи, відповідачем передано позивачу на зберігання щебеневу продукцію.

Судом встановлено, що позивачем здійснювалось зберігання щебеневої продукції, про що сторони зафіксували між собою у актах надання послуг до Договору, а саме:

акт надання послуг № 1 від 31.03.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ;

акт надання послуг № 8 від 30.04.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ;

акт надання послуг № 9 від 31.05.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ;

акт надання послуг № 10 від 30.06.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ.

Акти надання послуг № 1, 8, 9 та 10 підписані позивачем та відповідачем, що підтверджує відсутність у відповідача претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг зі зберігання).

Відтак як вбачається із матеріалів справи, позивачем надано відповідачу послуги зі зберігання щебеневої продукції.

Згідно з п. 4.1. Договору за зберігання майна поклажодавець здійснює авансову оплату зберігачеві в розмірі 1 200 грн, в.т.ч. ПДВ - 20 % за весь період зберігання. Після оплати, зберігач надає поклажодавцю можливість зберігати майно протягом 30 діб.

Судом встановлено, що відповідач оплатив для позивача 01.04.2021 на підставі п. 4.1. Договору авансову оплату в розмірі 1 200 грн, що підтверджується фільтрованою випискою за період з 02.02.2021 по 20.12.2021.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідач не забрав у зберігача майно згідно з п. 3.1.2. Договору, а сторони дійшли між собою згоди про продовження його зберігання, що підтверджується актами надання послуг № 8 від 30.04.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ; № 9 від 31.05.2021 та № 10 від 30.06.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ.

У позовній заяві позивач стверджує, що з незрозумілих причин, у порушення вимог Договору відповідач повністю не розрахувався з позивачем за зберігання продукції, сплативши тільки за один місяць зберігання 01.04.2021.

Оскільки на переконання позивача відповідач не виконав в повному обсязі та у встановлений строк взятих на себе зобов`язань з оплати зберігання придбаної щебеневої продукції у вказаний у Договорі період, внаслідок чого у нього виник борг в сумі 3 600,00 грн., який і просить суд стягнути з поклажодавця зберігач у позовній заяві.

При цьому у позовній заяві позивач зауважує, що робив спроби врегулювання спору шляхом переговорів. Письмових претензій про повернення заборгованості відповідачу не направлялось.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що твердження позивача про порушення строків оплати послуг зі зберігання не відповідає дійсності, оскільки останнім не було здійснено підрахунку фактичного залишку майна, не було надано рахунку-фактури на оплату послуг. Підписання Сторонами Актів надання послуг ніяким чином не впливають на безумовний обов`язок із оплати послуг, оскільки такий обов`язок для відповідача не настав у зв`язку з невиконанням позивачем вимог п. 4.3. Договору.

Таким чином, як стверджує відповідач, обов`язок ДП "Авіком Рівне" оплатити 3 600,00 грн для ТОВ "Острогтрансгруп" не настав, оскільки позивачем не було здійснено підрахунку фактичного залишку майна згідно умов п 4.3. Договору.

Відповідач зауважує, що 27.01.2022 року ДГІ "Авіком Рівне" надіслало на адресу ТОВ "Острогтрансгруп" розпорядження поклажодавця про видачу майна зі зберігання вих. № 25, додатком до якого долучено довіреність на отримання щебеневої продукції №3 від 27.01.2022.

Дане розпорядження було відправлене на юридичну адресу ТОВ "Острогтрансгруп": 33023, м. Рівне, вул. Київська, 21, що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення у цінний лист.

Попри належне направлення розпорядження, ТОВ "Острогтрансгруп" не було вчинено жодних дій щодо видачі майна зі зберігання.

Також відповідач звернувся до ТОВ "Полонський спецкар`єр" (лист вих. № 28 від 31.01.2022) та ТОВ "Торговий дім "Гранітінвест" (лист вих. № 27 від 31.01.2022) про надання інформації чи знаходиться на їх територіях щебенева продукція (щебінь фракції 20-40 мм, 40-70 мм, 5-20 мм), яка має відношення до ТОВ "Острогтрансгруп" та у якій кількості.

Вказаними двома підприємствами було надано відповідь про те, що продукція, яка має відношення до ТОВ "Острогтрансгруп" не зберігається за адресою Хмельницької області, Шепетівського району, м. Полонне (лист за вих. № 209 від 03.02.2022р.) та с. Рудня Новенька (лист за вих. № 7 від 03.02.2022р.).

Таким чином, майно не знаходиться в місцях, де мало зберігатись позивачем, що вказує на втрату майна зберігачем.

Відповідно до п. 2.3, Договору зберігання Зберігач не має права користуватись майном, крім випадків, узгоджених з Поклажодавцем, за умови, що таке узгодження оформляється письмово.

Позивач попри наявну заборону, передбачену п. 2.3. Договору зберігання, на свій розсуд та без попереднього узгодження з Поклажодавцем скористався майном, чим порушив умови Договору зберігання, не забезпечив зберігання товару та не повернув його Поклажодавцю. Відповідно, послуги по зберіганню не надані,

У зв`язку з неналежним виконанням зберігачем своїх обов`язків за Договором зберігання (втратою переданого на зберігання майна), ДП "Авіком Рівне" подано позов до ТОВ "Острогтрансгруп" про стягнення збитків. Справа № 918/1226/21 за зустрічною позовною ДП "Авіком Рівне" до ТОВ "Острогтрансгруп" про стягнення збитків знаходиться на розгляді Господарського суду Рівненської області.

Відтак, вимоги ТОВ "Острогтрансгруп" про стягнення заборгованості в розмірі 3 600 грн 00 коп., на думку відповідача не підлягають до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором зберігання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивачем надано для відповідача послуги зі зберігання щебеневої продукції, що підтверджується актами надання послуг до Договору, а саме:

акт надання послуг № 1 від 31.03.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ;

акт надання послуг № 8 від 30.04.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ;

акт надання послуг № 9 від 31.05.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ;

акт надання послуг № 10 від 30.06.2021 на суму 1 200,00 грн з ПДВ.

Також як свідчать матеріали справи, відповідач оплатив для позивача 1 200 грн авансової оплати у відповідності до п. 4.1. Договору.

Згідно з п. 4.3. Договору поклажодавець здійснює платежі за цим договором протягом двох банківських днів від моменту підрахунку фактичного залишку майна, згідно пункту 4.1., на підставі рахунку-фактури.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній рахунок фактура, наявність якого необхідна для повного проведення розрахунків на підставі п. 4.3. Договору.

Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що момент підрахунку фактичного залишку майна настав.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ГПК України. Доказування необхідності призначення експертизи не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Для підтвердження обґрунтованості доводів позивача, у матеріалах справи повинні міститися докази настання моменту того, що строк виконання зобов`язання відповідачем настав.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак суд дійшов висновку, що позов у даній справі є передчасним, оскільки рахунок-фактура, який є підставою для настання підстав для оплати за Договором зберігання, не оформлено.

При цьому, господарський суд не досліджує аргументи відповідача щодо наявності претензій до позивача в частині неповернення майно, переданого на зберігання, оскільки такі не стосуються предмету спору у даній справі.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд на підставі доказів, наданих позивачем, встановив факт перебування сторін у договірних відносинах та встановив факт надання позивачем послуг зі зберігання відповідачу. Однак, сторони обумовили між собою, що повний розрахунок за Договором здійснюється протягом двох банківських днів від моменту підрахунку фактичного залишку майна, згідно пункту 4.1., на підставі рахунку-фактури.

Оскільки момент підрахунку фактичного залишку майна не настав, даний позов є передчасним.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп. залигається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 124, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Острогтрансгруп" до Дочірнього підприємства "Авіком Рівне" про стягнення 3 600 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.06.2022

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич