ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"10" червня 2022 р. Справа № 916/1119/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши заяву (вх.№ 1164/22) товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, ) про видачу судового наказу до боржника Снігурівської міської ради (57301, Миколаївська область, Баштанський район, м. Снігурівка, вул. Центральна, буд.72, )

ВСТАНОВИВ:

08.06.2022р. товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Снігурівської міської ради 137 618,09 грн. заборгованості. Заяву обґрунтовано неналежним виконанням Снігурівською міською радою прийнятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №43/59 від 23.12.2021р. та комерційної пропозиції до нього в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію в лютому та березні 2022р.

Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду договір №43/59 від 23.12.2021р. з додатком №3 до нього, рахунки №43/59/2/1 від 04.03.2022р. на суму 104 452,12 грн., №43/59/3/1 від 07.04.2022р. на суму 33 165,97 грн., а також акти приймання-передавання товарної продукції від 28.02.2022р. на суму 104 452,12 грн. та від 31.03.2022р. на суму 33 165,97 грн. При цьому, всі надані заявником акти приймання- передавання товарної продукції з боку боржника підписані не були.

З поданої до господарського суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником на виконання умов договору №43/59 від 23.12.2021р. було поставлено у власність боржника електричну енергію на загальну суму 137 618,09 грн., яка з боку Снігуріської міської ради взагалі оплачена не була, що і стало підставою для звернення заявника до суду із даною заявою.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу, суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Господарський суд зазначає, що з наданих заявником доказів вбачається, що акти приймання-передавання електричної енергії від 28.02.2022р. та від 31.03.2022р. з боку Снігурівської міської ради підписані не були.

При цьому, доказів виконання заявником обов`язку, визначеного п. 3 комерційної пропозиції до договору про постачання електричної енергії №43/59 від 23.12.2021р., в частині надсилання актів на адресу боржника, як за допомогою сервісу «Особистий кабінет» або направленням поштовим зв`язком, - заявником суду надано не було.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку, що під час розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» у порядку наказного провадження не вбачається за можливе встановити факт продажу заявником електричної енергії, а, отже, вказані вимоги повинні бути предметом розгляду суду в порядку позовного провадження.

З викладених обставин, суд доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги за договором про постачання електричної енергії споживачу №43/59 від 23.12.2021р., що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору, а також заявлені до стягнення витрати на правову допомогу, покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 129, 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» у видачі судового наказу за заявою (вх.№ 1164/22 від 06.06.2022р.) про стягнення із Снігурівської міської ради 137 618,09 грн. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Ю.І. Мостепаненко