ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 923/285/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Колоколова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 28 грудня 2021 року (повний текст складено 28.12.2021)

по справі № 923/285/21

за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ВОЛНА 1"

про: стягнення 54 896,99 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Соловйов К.В.,

дата та місце винесення рішення: 28.12.2021, м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (далі-позивач, Управління) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ВОЛНА 1" надмірно сплачених коштів у розмірі 54 896,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що видача Приватним акціонерним товариством "ВОЛНА 1" документів з недостовірними відомостями про заробітну плату зумовила неправильність нарахування пенсії та спричинила завдання позивачу матеріальної шкоди, яка полягає у переплаті пенсійних коштів.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 28.12.2021 у справі №923/285/21 (суддя Соловйов К.В.) у задоволені позовних вимог Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області до Приватного акціонерного товариства "ВОЛНА 1" відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим що, позивачем не доведено утворення протягом періоду з 01.03.2010 по 30.06.2020 майнової шкоди в розмірі 54 896,99 грн. (в сумі надміру виплаченої пенсії), саме як наслідку надання відповідачем довідок про суму заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 , - довідки без номеру та без дати про суми заробітку за 1986-1987 роки та довідки від 01.02.2017 без номеру про суми заробітку за 1988-1992 роки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 28.12.2021 у справі №923/285/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив, що для відмови у задоволені позовних вимог судом першої інстанції слугувало, переконання, що при первинному обрахуванні пенсії ОСОБА_1 . Управління не звернуло увагу на те, що довідка без номеру та дати ЗАТ «Волна 1» про суми заробітку для обчислення пенсії за 1986-1987 містили недоліки.

Проте, скаржник зазначає, що жодним нормативно-правовим документом не закріплено норму про те, що рукописне зазначення сум заробітку є суттєвим недоліком. Крім того, відсутність реквізитів :дата та номер, при наявності печатки установи, яка видала довідку не є поважним, адже достовірність підтверджується саме, підпис особи, яка видала довідку та печатка підприємств.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області вважає, що у даному випадку мають місце (є доведеними) усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від 28.12.2021 у справі №923/285/21. Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи наведене, а також принцип незмінності складу суду, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку судова колегія вважає за необхідне розглянути справу поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

На обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, перебуває ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Пенсію за віком ОСОБА_1 призначено з урахуванням довідок про заробітну плату за період роботи в Колгоспі «Волна Революции» (на підставі наказу №4 від 20.04.1993 перейменовано КСП «Хвиля революції»; на підставі наказу №1 від 23.05.1996 перейменовано в ЗАТ «Волна»; на підставі наказу №1 від 02.04.2011 перейменовано в ПАТ «Волна»; на підставі наказу №1 від 02.03.2019 перейменовано в ПрАТ «Волна 1») на підставі комплексного бригадира від 01.02.2007 б/н за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 та без дати та б/н за період роботи 01.01.1986 по 31.12.1987, виданих ЗАТ «Волна».

За першою з цих довідок вказано про те, що заробіток ОСОБА_1 для обчислення пенсії склав за 1986-1987рр в загальному розмірі 7679крб. 38коп., з яких 3095 за 1986 рік, з зазначенням сум заробітку щомісяця, в розмірі від 170 до 578, та 4584,38 за 1987 рік, з зазначенням сум заробітку щомісяця, в розмірі від 230 до 1230, а також вказано про те, що довідка видана на підставі особових рахунків за 1986-1987рр.

За іншою з цих довідок вказано про те, що згідно з особовими рахунками за 1988-1992рр заробіток ОСОБА_1 для обчислення пенсії склав за 1988-1992рр в загальному розмірі 0грн. 35284коп., з яких:

-в розмірі 0,05520 за 1988 рік, з зазначенням однакової суми заробітку щомісяця, а саме, в розмірі 0,00460;

-в розмірі 0,06826 за 1989 рік, з зазначенням суми заробітку щомісяця, в розмірі від 0,00463 до 0,00464;

-в розмірі 0,05561 за 1990 рік, з зазначенням суми заробітку щомісяця, в розмірі від 0,00568 до 0,00569;

-в розмірі 0,06423 за 1991 рік, з зазначенням суми заробітку щомісяця, в розмірі від 0,00535 до 0,00536;

-в розмірі 0,10954 за 1992 рік, з зазначенням суми заробітку щомісяця, в розмірі від 0,00912 до 0,00913.

На виконання постанови Правління Пенсійного фонду України №19-1 від 03.09.2018 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 за №1077/32529, якою затверджено Порядок проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, для перевірки достовірності довідок про заробітну плату. Для цього Управлінням було проведено звірку відповідності даних первинних документів довідок про заробітну плату. Довідки звірено за період оптимального заробітку для призначення пенсії.

Так в подальшому у липні 2019 року, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Херсонській області, разом з Приватним акціонерним товариством "ВОЛНА 1", проведено звіряння даних з вказаних двох наявних у пенсійній справі довідок, які надані були ЗАТ «Волна» про суми заробітку ОСОБА_1 для обчислення пенсії за 1986-1987 роки та за 1988-1992 роки, в частині даних цих довідок про розмір заробітку для обчислення пенсії за 1986-1990 роки, з даними первинних документів про розмір заробітку ОСОБА_1 за 1986-1990 роки.

При проведені звірки були використані книги по нарахуванню заробітної плати колгоспу «Волна Революції» за 1986-1990 роки. В ході перевірки позивачем були виявлені розбіжності у сумах заробітної плати даних первинних документів із даними сум заробітної плати, зазначених у довідці про заробітну плату.

За результатом звіряння, позивачем було оформлену довідку від 09.07.2019 №138/2-07, за якою встановлено наявність розбіжностей між даними первинних документів та наявних в пенсійній справі довідок ЗАТ "Волна" про суми заробітку ОСОБА_1 за 1986-1990 роки, а саме, за первинними документами нарахована заробітна плата складає:

-за 1986 рік: 287,00 - у січні, 190,00 - у лютому, 198,00 - у березні, 150,00 - у квітні, 150,00 - у травні, 166,00 - у червні, 185,00 - у липні, 167,00 - у серпні, 191,00 - у вересні, 295,00 - у жовтні, 88,00 - у листопаді, 1028,00 - у грудні;

-за 1987 рік: 505,38 - у січні, 194,00 - у лютому, 168,00 - у березні, 168,00 - у квітні, 168,00 - у травні, 198,00 - у червні, 198,00 - у липні, 207,00 - у серпні, 221,70 - у вересні, 206,00 - у жовтні, 191,00 - у листопаді, 2267,30 - у грудні;

-за 1988 рік: 538,20 - у січні, 168,00 - у лютому, 86,00 - у березні, 202,00 - у квітні, 194,00 - у травні, 211,00 - у червні, 197,00 - у липні, 198,00 - у серпні, 168,00 - у вересні, 223,00 - у жовтні, 610,00 - у листопаді, 2740,00 - у грудні;

- за 1989 рік: 155,00 - у січні, 0,00 - у лютому, 0,00 - у березні, 1372,00 - у квітні, 168,00 - у травні, 168,00 - у червні, 168,00 - у липні, 176,00 - у серпні, 173,00 - у вересні, 669,00 - у жовтні, 490,00 - у листопаді, 735,35 - у грудні;

-за 1990 рік: 3124,00 - у січні, 210,00 - у лютому, 310,00 - у березні, 236,32 - у квітні, 226,00 - у травні, 241,00 - у червні, 239,00 - у липні, 269,00 - у серпні, 270,00 - у вересні, 269,00 - у жовтні, 268,00 - у листопаді, 983,00 - у грудні.

Крім того , у довідці від 09.07.2019 №138/2-07 звіряння даних зазначено, що за підсумками звірки необхідно надати нову довідку про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 з 01.01.1986 по 31.12.1990 роки. Вказана довідка звіряння даних від 09.07.2019 № 138/2-07 була підписана керівником відповідача без будь-яких зауважень або заперечень, з скріпленням його підпису відбитком печатки відповідача.

В подальшому Приватним акціонерним товариством "ВОЛНА 1" надано оновлену довідку про заробітну плату №304 від 11.07.2019 виданою на ім`я ОСОБА_1 .

Із даної довідки вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 для обчислення пенсії, за якою заробіток для обчислення пенсії склав за 1986-1990 роки в загальному розмірі склав 0 гривень 24241 копійок, з яких : в розмірі 0,03095 за 1986 рік; в розмірі 0,04692 за 1987 рік; в розмірі 0,05535 за 1988 рік; в розмірі 0,04274 за 1989 рік; в розмірі 0,06645 за 1990 рік.

У вересні 2020 року Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Херсонській області разом із Приватним акціонерним товариством "ВОЛНА 1", проведено звіряння даних з наявної у пенсійній справі довідки від 01.02.2007 без номера, яку надало ЗАТ «ВОЛНА» про суми заробітку ОСОБА_1 для обчислення пенсії за 1988-1992 роки, в частині даних цієї довідки про розмір заробітку ОСОБА_1 за 1991-1992рр.

При проведені звірки Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Херсонській області були використані книги про нарахування заробітної плати колгоспу «Волна Революції» (на теперішній час Приватне акціонерне товариство "ВОЛНА 1") за 1991-1992 роки. В ході перевірки Управлінням були виявлені розбіжності у сумах заробітної плати , у зв`язку з чим позивачем оформлено довідка 22.09.2020 № 148/2-07.

Крім того, у довідці від 22.09.2020 №148/2-07 звіряння даних зазначено, що Приватному акціонерному товариству "ВОЛНА 1" необхідно надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 для обчислення пенсії за період 01.01.1991 по 31.12.1992, у урахування результату проведеного звіряння даних. Вказана довідка звіряння даних від 22.09.2020 №148/2-07 була підписана керівником відповідача без будь-яких зауважень або заперечень, з скріпленням його підпису відбитком печатки відповідача.

В подальшому Приватним акціонерного товариства "ВОЛНА 1" надана довідка №86 про заробітну плату ОСОБА_1 для обчислення пенсії, за якою заробіток для обчислення пенсії склав за 1991-1992 роки в загальному розмірі 0грн. 17062коп., серед яких:

-в розмірі 0,08216 за 1991 рік, з зазначенням суми заробітку щомісяця, в розмірі від 0,00266 до 0,02156;

-в розмірі 0,08846 за 1992 рік, з зазначенням суми заробітку щомісяця, в розмірі від 0,00 до 0,02672.

За обліком позивача, з урахуванням (на підставі) даних довідок відповідача від 11.07.2019 № 304 та від 19.10.2020 № 86 про заробітну плату ОСОБА_1 для обчислення пенсії за 1986-1990рр та за 1991-1992рр, встановлено виникнення в період з 01.03.2010 по 30.06.2020 переплати ОСОБА_1 пенсії в сумі 54 896,99грн.

21.07.2020 позивачем складено листи до ОСОБА_1 та до Приватного акціонерного товариства "ВОЛНА 1" про необхідність вирішення ними питання про повернення (відшкодування) в добровільному порядку 54 896,99грн надміру виплаченої пенсії.

Листом від 31.07.2020 № 51 відповідач відмовився відшкодовувати позивачеві вказані, в розмірі 54 896,99грн кошти надміру виплаченої пенсії, мотивуючи таку власну позицію відсутністю вини відповідача у виникненні переплати цих коштів.

За письмовою заявою від 01.09.2020 ОСОБА_1 відмовився повертати суму переплати пенсії, мотивуючи це тим, що переплата пенсії виникла не з його вини.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

З огляду на матеріали справи вбачається, що предметом спору у цій справі є вимога Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ВОЛНА 1" суми переплаченої пенсії. Підставою позову є неправомірні, на думку Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, дії відповідача, що призвели до наслідків у вигляді переплат пенсії у сумі 54 896,99 грн. Правовими підставами позову є норми статті 1166 Цивільного кодексу України.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особо, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що школи завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача збитків/шкоди є причиною, а збитки/шкода, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі -Порядок).

Вказаний порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 4.2 Порядку передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Крім того, відповідно до статті 101 "Про пенсійне забезпечення" відділи соціального забезпечення мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, орган, що призначає пенсію, контролює і перевіряє правильність всіх документів, що подаються та має право вимагати як від підприємств, установ та організацій, так і від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. При цьому працівники цих органів Законом зобов`язані перевірити такі документів та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 917/1860/17).

Водночас зазначені невідповідності в довідках відповідача про заробітну плату для обчислення пенсії, наданих відповідачем, не викликали сумнівів у відповідальних осіб пенсійного фонду при прийнятті документів та призначенні пенсії із завищеним коефіцієнтом заробітку, не стали підставою для можливої перевірки цих відомостей, ними не були витребувані пояснення щодо неадекватності та надмірної величини зазначеної заробітної плати. У відповідальних працівників органу не виникло питань щодо можливої помилки в наданій їм довідці та невідповідності дійсності її даних. Без жодних питань чи зауважень такі документи були прийняті та на підставі них здійснено розрахунок пенсії.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що немає причинного зв`язку між фактом видачі відповідачем довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та надмірною виплатою сум пенсій в розмірі 54 896,99 грн., оскільки матеріальна шкода виникла внаслідок дій позивача, а не відповідача, тому що саме позивачем було прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 , встановлений її розмір та проведена безпосередня виплата грошових коштів, крім того саме на працівників цих органів покладено обов`язок перевірити такі документи та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Судовою колегією відхиляються посилання апелянта відносно того, що вказані у оскаржуваному рішенні недоліки довідок про заробітну плату не є суттєвими не приймаються до уваги, адже дійсно вказані недоліки не є істотними, проте при виявлені них працівники Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області повинні були провести перевірку достовірності даних вказаних у довідках про нарахування заробітної плати за власною ініціативою. Однак, довідки про заробітну плату за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 та період з 01.01.1986 по 31.12.1987 були прийняті позивачем, та з урахуванням вищезгаданих довідок було призначено пенсію за віком ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, в даному випадку позивачем не доведено належними та допустимими доказами недоведена наявність всіх елементів, необхідних для застосування до відповідача деліктної відповідальності, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення спірної суми.

За таких обставин, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Херсонської області від 28.12.2021 у справі №923/285/21 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 28.12.2021 у справі №923/285/21 - без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Колоколов С.І.