ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 515/658/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 - участі не брали,

від Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" - участі не брали,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник"

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021, прийняте суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 27.09.2021,

у справі №515/658/20

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник"

про стягнення 8 450 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", в якому з урахуванням поданої в подальшому заяви про відмову від позову в частині вимог просив стягнути на його користь з відповідача надміру сплачені суми боргу по членським внескам у розмірі 4200 грн та за електроенергію у розмірі 4250 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним збереженням відповідачем грошових коштів, надміру сплачених позивачем в якості членських внесків та вартості спожитої останнім електроенергії.

Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 13.08.2020 у справі №515/658/20 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" на користь ОСОБА_1 надміру сплачені суми боргу по членським внескам у розмірі 4200 грн та за електроенергію у розмірі 4250 грн, а також судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.03.2021 частково задоволено апеляційну скаргу Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник"; скасовано заочне рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 13.08.2020 у справі №515/658/20; закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" про стягнення надміру сплачених сум боргу по членським внескам та за електроенергію; роз`яснено позивачу, що він має право звернутися з даним позовом в порядку господарського судочинства до Господарського суду Одеської області, а також про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Одеської області.

В подальшому ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.05.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією та вирішено передати справу №515/658/20 до Господарського суду Одеської області.

За умовами частин шостої, сьомої статті 31 Господарського процесуального кодексу України спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Господарського суду Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А. від 31.05.2021 справу №515/658/20 прийнято до свого провадження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено частково; стягнуто з Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" на користь ОСОБА_1 4250 грн надміру сплаченої суми боргу за електроенергію, 422,93 грн витрат на сплату судового збору та 4024 грн витрат на професійну правничу допомогу; відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в частині стягнення надміру сплаченої суми боргу по членським внескам в розмірі 4200 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" 1044,70 грн витрат на сплату судового збору та 5293,05 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Судове рішення мотивоване доведеністю факту збереження відповідачем грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 4250 грн, сплачених останнім в якості доплати за електроенергію за 2018 рік, за відсутності достатньої правої підстави, у той час як 4200 грн, сплачених позивачем в рахунок членських внесків, були правомірно нараховані та отримані Товариством громадян-власників дачних будинків "Дачник", внаслідок чого дана сума грошових коштів не підлягає поверненню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство громадян-власників дачних будинків "Дачник" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 в частині задоволення позовних вимог про стягнення сплаченої суми боргу за електроенергію у розмірі 4250 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що добровільне здійснення позивачем доплати за спожиту електроенергію за 2018 рік не є безпідставною виплатою, адже необхідність останньої випливає з усталених правовідносин надання на договірній основі конкретного блага - електроенергії, щодо якості якої ОСОБА_1 не висувалось жодних претензій, а тому правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України, якою регламентовано зобов`язання у зв`язку з набуттям та збереженням майна без достатньої правової підстави, відсутні. Водночас відповідач зазначає про ненадання позивачем до суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що сплачена ним за електроенергію сума грошових коштів у розмірі 4250 грн є надмірною, зокрема, перерахованою за неспожиту ОСОБА_1 електричну енергію.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 14.12.2021 (вх.№4187/21/Д2 від 16.12.2021) ОСОБА_1 просить рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 в оскаржуваній відповідачем частині залишити без змін. В обґрунтування зазначеного відзиву позивач посилається на те, що він був вимушений сплатити Товариству громадян-власників дачних будинків "Дачник" надмірну суму коштів у зв`язку з загрозою відключення належного йому будинку від електропостачання у випадку несплати відповідних коштів, при цьому жодних розрахунків заборгованості відповідачем надано не було, а відсутність будь-яких порушень ОСОБА_1 чинного законодавства під час споживання електроенергії підтверджується наявним у матеріалах справи актом огляду належного останньому електролічильника.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Лавриненко Л.В. від 29.11.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

Крім того, ОСОБА_1 також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, у даній апеляційній скарзі апелянт зауважує на тому, що відповідачем не було надано до суду належних доказів на підтвердження прийняття повноважними загальними зборами членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" рішення про збільшення розміру членських внесків, а відтак сплачені позивачем грошові кошти у сумі 4200 грн фактично є надмірно сплаченою сумою членських внесків, що безпідставно утримується відповідачем та, як наслідок, має бути повернута в силу вимог статті 1212 Цивільного кодексу України. Скаржник також звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що згідно зі статутом Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції від 04.03.2017 у разі об`єднання кількох земельних ділянок однією особою усі платежі (внески, плата за землю, за зовнішнє освітлення та інше) сплачуються з кожної земельної ділянки початкового планування, проте належні позивачу земельні ділянки не об`єднані між собою та мають окремі кадастрові номери.

31.12.2021 до суду апеляційної інстанції від Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 29.12.2021 (вх.№4187/21/Д3 від 31.12.2021), в якому останнє просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 в оскаржуваній позивачем частині - без змін. У вказаному відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що позивач, придбавши другу земельну ділянку, набув обов`язок щодо сплати внесків за кожну з належних йому ділянок, проте з 2012 року останній безпідставно сплачував членські внески у неповному обсязі. Відповідач також наголошує на тому, що відповідно до протоколу загальних зборів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" від 02.05.2012 було вирішено сплачувати членські внески пропорційно площі земельних ділянок, а саме: за кожний рік, починаючи з 2004 року, в затвердженому розмірі 200 грн, а потім - по 300 грн з кожної ділянки (з 0,02 га), при цьому позивач не оскаржує змістовне значення цього рішення, натомість, звертаючи увагу на оформлення протоколу, зазначає обставини, які не впливають на правомірність рішення членів товариства, тим більше, що рішення, оформлене цим протоколом, виконується членами товариства і на теперішній час ніким не оскаржувалося та загальними зборами не скасовувалося, а в подальшому таке саме рішення було знову прийнято загальними зборами (протокол від 04.05.2014) та аналогічні положення у 2017 році були внесені до нової редакції статуту товариства. Водночас, за твердженням відповідача, обставина збільшення у 2017 році розміру членських внесків з 300 грн до 600 грн не була заявлена ОСОБА_1 в якості підстави позову при зверненні до суду, а даний аргумент був вперше наведений лише у відповіді на відзив, а саме: після спливу процесуального строку для зміни підстав позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Лавриненко Л.В. від 20.12.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 спільно з апеляційною скаргою Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник".

Між тим у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Лавриненко Л.В. з 24.01.2022 за розпорядженням керівника апарату суду №22 від 24.01.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №515/658/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 для апеляційного розгляду справи №515/658/20 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 у визначеному складі суддів прийнято справу №515/658/20 до свого провадження та призначено останню до розгляду на 16.02.2022 о 12:00.

З огляду на тимчасову непрацездатність судді Поліщук Л.В. з 15.02.2022, за розпорядженням керівника апарату суду №71 від 15.02.2022 було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №515/658/20.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 для апеляційного розгляду справи №515/658/20 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Богатиря К.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 у визначеному складі суддів прийнято справу №515/658/20 до свого провадження

16.02.2022 судове засідання у справі №515/658/20 не відбулося у зв`язку з надходженням повідомлення про замінування будівлі суду та проведенням евакуації відвідувачів та працівників суду, про що Південно-західним апеляційним господарським судом складено відповідну довідку від 16.02.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 призначено справу №515/658/20 до розгляду на 02.03.2022 об 11:00.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України №2102-IX від 24.02.2022.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Однак, з огляду на загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 №6-ОД "Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

За таких обставин, беручи до уваги викладене, судове засідання у справі №515/658/20, призначене на 02.03.2022, не відбулося, про що складено відповідну довідку.

В подальшому, враховуючи звільнення судді ОСОБА_2 у відставку з 17.02.2022, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №515/658/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду для апеляційного розгляду справи №515/658/20 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2022 у визначеному складі суддів прийнято справу №515/658/20 до свого провадження та, з огляду на введення в Україні воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації, вирішено про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 повідомити додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 призначено справу №515/658/20 до розгляду на 08.06.2022 о 9:30; попереджено учасників справи про те, що явка представників останніх у судовому засіданні 08.06.2022 обов`язковою не визнається, а також запропоновано їм надати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 08.06.2022 представники сторін участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІ а.с.228-231).

При цьому суд апеляційної інстанції також наголошує на тому, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, що узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вказаною, зокрема, в рішенні останнього у справі "Пономарьов проти України". Відтак обидві сторони, будучи ініціаторами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і цікавитись провадженням, відкритим за поданими ними скаргами.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2004 проведено державну реєстрацію Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0000008.

За умовами пунктів 1.1, 1.2, 1.4 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", затвердженого рішенням загальних зборів власників дачних будинків, оформленим протоколом №1 від 10.07.2004 (далі - статут Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2004 року), дане товариство є громадською організацією добровільно об`єднаних громадян, створене на підставі рішення загальних зборів від 10.07.2004 (протокол №1) згідно зі статтею 36 Конституції України та Закону України "Про об`єднання громадян". Товариство за своїм правовим статусом є місцевим об`єднанням громадян і діє на території Татарбунарського району Одеської області.

Метою створення і діяльності товариства є задоволення спільних законних інтересів членів товариства, пов`язаних зі здійсненням їх діяльності без цілі отримання прибутку. Завданнями товариства є: захист прав та законних інтересів членів товариства; вирішення питань ефективної і раціональної діяльності товариства та використання його майна; вирішення всіх питань, пов`язаних із забезпеченням діяльності товариства для досягнення поставленої мети (пункти 2.1, 2.2 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2004 року).

В силу пунктів 3.2, 3.3 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2004 року членами товариства можуть бути громадяни, які досягли 14 років. Для вступу в члени товариства громадянин подає письмову заяву виконавчому органу товариства, який приймає рішення про прийом до товариства.

ОСОБА_1 є власником дачного будинку з мансардою загальною площею 196,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 02.11.2010, видане Тузлівською сільською радою на підставі рішення Виконавчого комітету Тузлівської сільської ради №155 від 27.10.2010, і витяг про державну реєстрацію прав №27851774 від 02.11.2010, та власником земельної ділянки площею 0,020 га, розташованої на території с. Лебедівка, Тузлівської сільської ради, Татарбунарського району Одеської області (кадастровий номер :04:001:0261), що підтверджується договором купівлі-продажу б/н від 08.04.2011, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 , посвідченим державним нотаріусом Татарбунарської районної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. і зареєстрованим в реєстрі за №648, та витягом з Державного реєстру правочинів №9766882 від 08.04.2011.

Місцевим господарським судом встановлена та сторонами не заперечується обставина належності ОСОБА_1 двох земельних ділянок площею 0,02 га кожна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 (під дачним будинком) і АДРЕСА_2 (з кадастровим номером :04:001:0261).

В адресованій керівнику Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" заяві б/н від 15.05.2008 позивач просив зареєструвати його в якості члена даного товариства та зобов`язався виконувати всі встановлені статутом та зборами членів товариства вказівки, за які нестиме відповідальність, а також гарантував сплату внесків щорічно до 1 травня, починаючи з 2004 року.

30.05.2008 правлінням Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" було прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 30.05.2008, про прийняття ОСОБА_1 до складу членів вказаного товариства.

Рішенням загальних зборів членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленим протоколом б/н від 02.04.2010, вирішено, зокрема, з 2010 року збільшити розмір добровільних внесків з 200 грн до 300 грн.

В подальшому рішенням загальних зборів членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленим протоколом №9 від 02.05.2012, вирішено, зокрема, заборгованість з добровільних внесків сплачувати з 2004 року з кожної земельної ділянки (по 0,02 га) в затвердженому розмірі - 200 грн, а потім - по 300 грн.

04.05.2014 відбулися загальні збори членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", на яких було прийняте оформлене протоколом №11 від 04.05.2014 рішення про те, що члени товариства, які мають більш, ніж одну ділянку площею 0,02 га, зобов`язані платити членські внески у розмірі 300 грн за кожну придбану ділянку.

04.03.2017 загальними зборами Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" було прийнято оформлене протоколом №2 від 04.03.2017 рішення про затвердження нової редакції статуту даного товариства (далі - статут Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року), у зв`язку з чим 10.03.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №5000008 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи.

Згідно з пунктом 1.12 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року у разі об`єднання кількох земельних ділянок однією особою усі платежі (внески, плата за землю, за зовнішнє освітлення та інше) сплачуються з кожної земельної ділянки початкового планування.

Відповідно до пункту 5.1 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року органами управління товариства є загальні збори членів товариства, правління, голова правління.

Підпунктами 4.8.2, 4.8.3 пункту 4.8 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року визначено, що члени товариства зобов`язані виконувати рішення керівних органів товариства і своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, плату за використану електроенергію, вступні, цільові та членські внески в розмірах та строки, що встановлюються правлінням товариства.

У разі невиконання членом товариства вимог статуту, рішень правління або загальних зборів він попереджається правлінням в письмовій формі про необхідність усунення порушення в місячний термін. У разі невиконання вимог правління має право відключити земельну ділянку від електромережі до усунення недоліків у місячний термін. У разі невиконання вимог питання виноситься на загальні збори для прийняття остаточного рішення (підпункт 4.9.3 пункту 4.9 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року).

В силу підпункту 5.7.10 пункту 5.7 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року до виключної компетенції загальних зборів членів товариства належить вирішення питання встановлення розмірів вступного, членського, цільового внесків та термінів їх сплати.

Рішенням правління Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленим протоколом б/н від 28.05.2017, вирішено, зокрема, збільшити розмір внесків у 2 рази (з 300 грн до 600 грн).

18.08.2019 членами правління та кількома членами Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" було підписано адресоване позивачу попередження б/н від 18.08.2019, в якому ОСОБА_1 повідомлено про виявлення порушення норм підключення до електроенергії, споживання та оплати за електроенергію домогосподарством останнього, а саме: відсутній вільний доступ до лічильника для візуального контролю; вхідний кабель має бути підведений зовні будинку, а не замурований; виявлено факт невірного обліку спожитої електричної енергії за показниками за 2016 рік - 4909 кВт, за 2017 рік - 4968 кВт, за 2018 рік - 2638 кВт та за 2019 рік - 781 кВт, у зв`язку з чим на лінію позивача для контролю спожитої електроенергії встановлено додатковий лічильник. Крім того, у вказаному попередженні зазначено про те, що членами комісії було виміряно потужність споживаної електричної енергії, яка склала 2,5 кВт на годину, при цьому згідно з виміром та показниками контрольного лічильника розрахунок склав: 2,5 кВт х 24 години = 60 кВт на добу > 60 кВт х 92 дні (червень, липень, серпень місяці) = 5520 кВт >> 5520 кВт х 2 (2018, 2019 роки) = 11040 кВт, відтак всього за підрахунками підписантів вказаного попередження заборгованість ОСОБА_1 склала 18318 грн. Водночас даним попередження позивача проінформовано про наявність у нього заборгованості зі сплати членських внесків у розмірі 5100 грн.

З огляду на викладене, посилаючись на пункт 4.9.3 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", у вищенаведеному попередженні б/н від 18.08.2019 викладено вимогу: надати вільний доступ до лічильника; вивести вхідний кабель зовні будинку; погасити поточну заборгованість з електричної енергії; погасити заборгованість з членських внесків, а також зазначено про те, що у випадку невиконання цієї вимоги до 18.09.2019, відповідач залишає за собою право відключити позивача від електричної енергії.

Згідно з актом огляду електролічильника абонента - ОСОБА_1 , складеного 29.08.2019 комісією у складі трьох осіб, у тому числі ОСОБА_4 , яка значиться також і підписантом адресованого позивачу попередження б/н від 18.08.2019, під час огляду лічильника не було виявлено механічних втручань, можлива неправильна робота лічильного механізму.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій квитанцій до прибуткового касового ордера б/н від 28.08.2019 та б/н від 29.08.2019 позивач сплатив відповідачу 5100 грн із зазначенням у квитанції підстави платежу "погашення боргу з членських внесків за 2012-2019 роки (ділянки №14, №15)" та 4250 грн із зазначенням підстави платежу "за електричну енергію за 2018 рік - доплата".

Предметом спору у даній справі (з урахуванням поданої позивачем заяви про відмову від позову в частині вимог) є вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача надміру сплачених сум боргу по членським внескам у розмірі 4200 грн та за електроенергію у розмірі 4250 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з доведеності факту збереження відповідачем грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 4250 грн, сплачених останнім в якості доплати за електроенергію за 2018 рік, за відсутності достатньої правої підстави, у той час як 4200 грн, сплачених позивачем в рахунок членських внесків, були правомірно нараховані та отримані Товариством громадян-власників дачних будинків "Дачник", внаслідок чого дана сума грошових коштів не підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань регламентовані Законом України "Про громадські об`єднання".

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка.

Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи (частина третя статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання").

Колегія суддів вбачає, що відповідно до положень статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" як у редакції 2004 року, так і в редакції 2017 року органами управління товариства є загальні збори членів товариства, правління, голова правління.

Рішення загальних зборів учасників та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Як зазначалося вище, рішенням загальних зборів членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленим протоколом №9 від 02.05.2012, вирішено, зокрема, заборгованість з добровільних внесків сплачувати з 2004 року з кожної земельної ділянки (по 0,02 га) в затвердженому розмірі - 200 грн, а потім - по 300 грн.

Крім того, рішенням загальних зборів членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленим протоколом №11 від 04.05.2014, вирішено, що члени товариства, які мають більш, ніж одну ділянку площею 0,02 га, зобов`язані платити членські внески у розмірі 300 грн за кожну придбану ділянку.

Доводи позивача про неправомочність вищенаведених загальних зборів членів Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" внаслідок відсутності кворуму, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки предметом спору у даній справі є вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача грошових коштів, які, за твердженням останнього, були ним надміру сплачені, а не вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів вказаного товариства, відтак встановлення обставин наявності або відсутності кворуму під час проведення зазначених загальних зборів виходить за межі розгляду даної справи, не входить до предмету доказування у цій справі та повинно розглядатись в межах окремого самостійного провадження.

Південно-західний апеляційний господарський суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність у протоколі №9 від 02.05.2012 підпису голови загальних зборів, з огляду на наявність підпису секретаря цих зборів - ОСОБА_5 , яка в силу пункту 5.5 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2004 року вважається уповноваженою особою для його підписання, не має своїм наслідком автоматичну та безумовну недійсність прийнятих вказаними зборами рішень, оскільки не спростовує сам факт їх проведення та прийняття відповідних рішень.

Судом встановлено та сторонами не заперечується те, що ОСОБА_1 належать дві земельні ділянки площею 0,02 га кожна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 (під дачним будинком) і АДРЕСА_2 (з кадастровим номером :04:001:0261), при цьому вказана площа (0,02 га) виступає площею земельних ділянок початкового планування.

Згідно з пунктом 1.12 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року у разі об`єднання кількох земельних ділянок однією особою усі платежі (внески, плата за землю, за зовнішнє освітлення та інше) сплачуються з кожної земельної ділянки початкового планування.

Доводи позивача про те, що наведений вище пункт статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" не застосовується до ОСОБА_1 внаслідок того, що належні йому земельні ділянки не об`єднані між собою та мають окремі кадастрові номери, апеляційним господарським судом оцінюються критично, оскільки зміст даного пункту не свідчить про можливість його застосування виключно у випадку об`єднання декількох земельних ділянок в одну із заміною державного акта та встановленням нових меж в натурі, а фактично стосується набуття однією особою речових прав на земельні ділянки початкового планування, що також узгоджується з раніше прийнятими рішеннями загальних зборів про покладення на членів товариства відповідача обов`язку зі сплати членських внесків за кожну придбану ділянку окремо.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає про наявність у ОСОБА_1 обов`язку сплачувати внески за кожну з двох належних йому земельних ділянок, а не лише за одну із них, як помилково стверджує позивач.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням правління Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленим протоколом б/н від 28.05.2017, вирішено, зокрема, збільшити розмір внесків у 2 рази (з 300 грн до 600 грн).

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні відхилив твердження позивача про прийняття вказаного рішення правління товариства відповідача з порушенням встановленої компетенції, пославшись, у тому числі на те, що вказана обставина збільшення розміру членських внесків на підставі рішення правління Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник", оформленого протоколом б/н від 28.05.2017, не була зазначена ОСОБА_1 в якості підстави позову, якою останній обґрунтовує свої вимоги щодо захисту його прав та охоронюваних законом інтересів, натомість даний позов заявлено лише з підстави необґрунтованого прийняття відповідачем рішень про сплату членських внесків з урахуванням кількості земельних ділянок, що належать одній особі. За таких обставин, з огляду на те, що твердження про неправомірність збільшення рішенням правління розміру внеску до 600 грн було вперше викладене позивачем у відповіді на відзив б/н від 02.09.2021 (вх.№23378/21 від 06.09.2021), і беручи до уваги те, що останній не звертався до суду у визначеному частиною третьою статті 46 Господарського процесуального кодексу України порядку з відповідною письмовою заявою про зміну підстав позову, Господарський суд Одеської області дійшов висновку про те, що даний позов підлягає розгляду за первісно заявленою підставою.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За умовами частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №922/2575/19.

Таким чином, враховуючи те, що шляхом подання заяви по суті справи - відповіді на відзив б/н від 02.09.2021 (вх.№23378/21 від 06.09.2021) позивач доповнив позов новими обставинами (відсутність компетенції правління товариства для прийняття рішення про збільшення внесків) при збереженні первісних обставин (безпідставне прийняття відповідачем рішень про сплату членських внесків з урахуванням кількості земельних ділянок, що належать одній особі), Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про дотримання ОСОБА_1 вимог процесуального закону та, відповідно, необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо зміни підстав позову.

Між тим, з огляду на те, що Господарський суд Одеської області, не зважаючи на своє твердження про те, що даний позов підлягає розгляду лише за первісно заявленою підставою, все одно дослідив обставину наявності у правління Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" компетенції для прийняття рішення про збільшення внесків та відхилив твердження позивача про відсутність у даного керівного органу такої компетенції також і у зв`язку з необґрунтованістю відповідного доводу ОСОБА_1 , тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення у зв`язку з помилковістю висновку місцевого господарського суду щодо зміни позивачем підстав позову колегія суддів не вбачає.

В силу підпункту 5.7.10 пункту 5.7 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року до виключної компетенції загальних зборів членів товариства належить вирішення питання встановлення розмірів вступного, членського, цільового внесків та термінів їх сплати, у той час як підпунктами 4.8.2, 4.8.3 пункту 4.8 статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року визначено, що члени товариства зобов`язані виконувати рішення керівних органів товариства і своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, плату за використану електроенергію, вступні, цільові та членські внески в розмірах та строки, що встановлюються правлінням товариства.

З огляду на викладене, у статуті Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року фактично наявна колізія в частині положень щодо визначення керівного органу товариства, компетентного встановлювати розмір та строки сплати внесків членами товариства (підпункт 4.8.3 пункту 4.8 і підпункт 5.7.10 пункту 5.7 вказаного статуту).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про громадські об`єднання" статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи.

Отже, як слушно зазначив суд першої інстанції, закон не визначає імперативно орган громадського об`єднання, повноважний на встановлення розміру членських внесків, та відносить визначення такого керівного органу до компетенції самої юридичної особи, яка має самостійно відобразити компетенцію відповідного органу у положеннях статуту.

З урахуванням викладеного, колізія положень статуту Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" в редакції 2017 року має бути вирішена самим товариством, а до того моменту застосування положень підпункту 4.8.3 пункту 4.8 статуту товариства відповідача у зазначеній редакції, який надає право встановлювати розмір внеску правлінню товариства відповідача, є правомірним, тим більше, що докази визнання вказаного положення статуту або оформленого протоколом б/н від 28.05.2017 рішення правління Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" про збільшення розміру внесків недійсними, у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, беручи до уваги те, що кожний член Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" був зобов`язаний сплачувати по 300 грн на рік за кожну належну йому земельну ділянку в період з 2012 по 2016 роки (включно) та по 600 грн на рік за кожну належну йому земельну ділянку, починаючи з 2017 року, загальна сума внесків ОСОБА_1 , що підлягали сплаті ним за дві земельні ділянки з 2012 року по 2019 рік, складає 6600 грн (розраховано наступним чином: (300 грн х 2 ділянки х 5 років) + (600 грн х 2 ділянки х 3 роки) = 6600 грн), при цьому сторонами не заперечується факт сплати позивачем за вказаний період внесків у загальній сумі 1500 грн, у зв`язку з чим різницю в сумі 5100 грн (6600 грн - 1500 грн = 5100 грн) останнім було сплачено 28.08.2019, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 28.08.2019 із зазначенням у квитанції підстави платежу "погашення боргу з членських внесків за 2012-2019 роки (ділянки №14, №15)".

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що 4200 грн, які були сплачені позивачем у складі суми 5100 грн, є правомірно нарахованими та, відповідно, отриманими відповідачем членськими внесками, правові підстави для повернення вказаної суми ОСОБА_1 відсутні, у зв`язку з чим Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення суми боргу по членським внескам у розмірі 4200 грн.

Стосовно позовної вимоги про стягнення надміру сплаченої суми за електроенергію у розмірі 4250 грн колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, у тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №917/803/18.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, була відсутня взагалі або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначалося вище, 18.08.2019 членами правління та кількома членами Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" було підписано адресоване позивачу попередження б/н від 18.08.2019, в якому ОСОБА_1 повідомлено про виявлення порушення норм підключення до електроенергії, споживання та оплати за електроенергію домогосподарством останнього, а саме: відсутній вільний доступ до лічильника для візуального контролю; вхідний кабель має бути підведений зовні будинку, а не замурований; виявлено факт невірного обліку спожитої електричної енергії за показниками за 2016 рік - 4909 кВт, за 2017 рік - 4968 кВт, за 2018 рік - 2638 кВт та за 2019 рік - 781 кВт, у зв`язку з чим на лінію позивача для контролю спожитої електроенергії встановлено додатковий лічильник. Всього за підрахунками підписантів вказаного попередження заборгованість ОСОБА_1 склала 18318 грн.

Між тим колегія суддів зауважує на тому, що вищенаведене попередження б/н від 18.08.2019 не є належним доказом наявності у позивача заборгованості за електроенергію, оскільки, по-перше, останнє не містить жодних відомостей про те, хто саме проводив відповідні заміри та чи були у цих осіб спеціальне обладнання і відповідні знання; по-друге, дане попередження не є актом про порушення, передбаченим Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, тобто документом встановленої форми, який складається уповноваженими особами для фіксації факту порушення на об`єкті споживача та є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 29.08.2019 позивач сплатив відповідачу 4250 грн із зазначенням підстави платежу "за електричну енергію за 2018 рік - доплата".

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у матеріалах справи жодного належного у розумінні процесуального закону доказу наявності у ОСОБА_1 заборгованості за електроенергію у 2018 році, для погашення якої ним було здійснено доплату у розмірі 4250 грн, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що дана сума грошових коштів була отримана відповідачем без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим, беручи до уваги відсутність також і доказів повернення Товариством громадян-власників дачних будинків "Дачник" цієї суми коштів позивачу, висновок Господарського суду Одеської області щодо задоволення позовної вимоги про стягнення надміру сплаченої суми боргу за електроенергію у розмірі 4250 грн є обґрунтованим.

Враховуючи часткове задоволення позову, судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального закону пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 50,3%) правомірно стягнуто з Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" на користь ОСОБА_1 422,93 грн витрат зі сплати судового збору та 4024 грн витрат на професійну правничу допомогу та, в свою чергу, з ОСОБА_1 на користь Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" 1044,70 грн витрат зі сплати судового збору та 5293,05 грн витрат на професійну правничу допомогу, тим більше, що клопотань про зменшення розміру витрат іншої сторони на професійну правничу допомогу ні позивачем, ні відповідачем до суду подано не було.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 покладаються на ОСОБА_1 , а за подання апеляційної скарги Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" - на Товариство громадян-власників дачних будинків "Дачник".

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2021 у справі №515/658/20 - без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 покласти на ОСОБА_1 .

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Товариства громадян-власників дачних будинків "Дачник" покласти на Товариство громадян-власників дачних будинків "Дачник".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.06.2022.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук