ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу

20 червня 2022 року м.Харків Справа № 913/144/22
Провадження №33/913/144/22
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №4 від 18.01.2022, додатковою угодою №1 від 19.01.2022 за поставлену електричну енергію у січні-лютому 2022 році у загальному розмірі 216 312 грн 85 коп.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Овіс Трейд» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу від 13.06.2022 на стягнення з боржника - Відділу освіти Новопсковської селищної ради заборгованості в сумі 216 312 грн 85 коп. за поставлену електричну енергію у січні - лютому 2022 році за договором про постачання електричної енергії споживачу №4 від 18.01.2022, додатковою угодою №1 від 19.01.2022, а також покладення на боржника витрати по сплаті судового збору в сумі 3 245 грн 00 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.
Дослідивши подані матеріали заяви, суд дійшов висновку, що вони подані з порушенням вимог п.4, п.5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) з наступних підстав.
У відповідності до вимог пунктів 4, 5 ч.2 ст.150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Також п.4 ч.3 ст.150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Як вбачається, заява про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості в сумі 216 312 грн 85 коп. обґрунтована неналежним виконанням останнім зобов`язань за вказаним договором щодо проведення своєчасного та повного розрахунку за поставлену йому електричну енергію в січні та лютому 2022 року на підставі: 1) акту приймання-передачі №1847 від 31.01.2022 на суму 138 900,96 грн та 2) акту приймання-передачі №2853 від 28.02.2022 на суму 240 386,40 грн.
Разом з цим, виклад обставин, на яких ґрунтується вказана вимога про стягнення з боржника саме 216 312 грн 85 коп. боргу та перелік доказів, якими б заявник обґрунтував обставини, на яких ґрунтується його вимога саме в зазначеній сумі наразі в заяві про видачу судового наказу відсутні.
Загальна сума, на яку була здійснена поставка електричної енергії у вказаний період за цими актами складає 379 287,36 грн. (138 900,96 грн +240 386,40 грн.).
Заявник зазначає про проведення боржником часткового розрахунку за поставлену електроенергію у визначений період, однак не зазначає на яку саме суму та якими саме доказами ці обставини підтверджуються.
Виклад обставин формування сальдо заборгованості в заяві відсутній, належним чином посвідчені копії платіжних доручень або виписки з рахунку на підтвердження здійснених платежів боржником, які були враховані постачальником за визначений період також не додані.
Натомість заявником додано реєстр документів, оформлений як внутрішній документ, в якому зазначені 4 платежі боржника на загальну суму 250 737,12 грн (138 900,96 грн +240 386,40 грн - 250 737,12 грн = 128 550,24 грн, а не 216 312 грн 85 коп., як визначає заявник у заяві про видачу судового наказу).
Однак, як вбачається з зазначених призначень платежів останні здійснені в рахунок проведення розрахунку за іншим актом приймання-передачі №1847 від 15.02.2022, який заявником не долучено взагалі.
Разом з цим, в долученому акті звірки розрахунків, який не підписаний іншою стороною, заявником відображено, що на 31.01.2022 продаж електроенергії здійснено взагалі на іншу суму 226 663,57 грн, а не 138 900,96 грн, як зазначено в долученому акті №1847 від 31.01.2022.
Належний виклад обставин щодо здійснення продажу електроенергії боржнику у визначений період в січні 2022 року на суму саме 226 663,57 грн та підтвердження її відповідними доказами в заяві наразі відсутній.
Окремо суд звертає увагу заявника на те, що в самому акті прийому-передачі електричної енергії №2853 від 28.02.2022 сторонами зазначено, що на 01.02.2022 заборгованість за поставлену електроенергію складає - 138 900,96 грн. У лютому 2022 року надійшло в оплату поставленої електроенергії - 250 737,12 грн. На 28.02.2022 заборгованість по оплаті поставленої електроенергії складає 128 550, 24 грн (=138 900,96 грн +240 386,40 грн - 250 737,12 грн), а не 216 312 грн 85 коп., як визначає заявник у заяві про видачу судового наказу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною першою ст.77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).
Таким чином, оскільки заявником заява про видачу судового наказу подана з порушенням п.4, п.5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150 ГПК України, за відсутності належного викладу обставин на яких ґрунтується заявлена вимога про стягнення заборгованості саме в розмірі 216 312 грн 85 коп. (не наведення даних щодо формування сальдо заборгованості з урахуванням конкретних оплат боржника, які були враховані постачальником за визначений період поставки) та всіх необхідних доказів, якими б заявник обґрунтував обставини, на яких ґрунтується його вимога саме в зазначеній сумі боргу, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу про стягнення з боржника заборгованості в сумі 216 312 грн 85 коп., витрат по сплаті судового збору в сумі 3 245 грн 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.
Згідно з ч.2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Так, відповідно до пп.21 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду заяви про видачу судового наказу у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року для працездатних осіб - 2 481 грн 00 коп.
Отже, у відповідності до зазначених вимог Закону, звертаючись із відповідною заявою, заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 248 грн 10 коп.
За таких обставин, судовий збір було внесено заявником в більшому розмірі, ніж встановлено Законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено Законом.
Враховуючи зазначене, на даний час існує необхідність повернення заявнику зайво сплаченого судового збору в розмірі 2 996 грн 90 коп.., який може бути повернуто останньому з Державного бюджету України на підставі ухвали суду у разі звернення останнім із відповідним письмовим клопотанням до суду.
Таким чином, оскільки заявником заява про видачу судового наказу подана з порушенням п.4, п.5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150 ГПК України суд на підставі п.1 ч.1 ст.152 ГПК України відмовляє ТОВ «Овіс Трейд» у видачі судового наказу про стягнення з боржника - Відділу освіти Новопсковської селищної ради заборгованості в сумі 216 312 грн 85 коп. за поставлену електричну енергію у січні - лютому 2022 році за договором про постачання електричної енергії споживачу №4 від 18.01.2022, додатковою угодою №1 від 19.01.2022, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 245 грн 00 коп. та витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.
Суд наразі роз`яснює заявнику про те, що у відповідності до положень ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись п.4, п.5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150, ч.2 ст.151, п.1, ч.1 ст.152, 232, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Овіс Трейд» у видачі судового наказу за заявою від 13.06.2022 про стягнення з Відділу освіти Новопсковської селищної ради заборгованості в сумі 216 312 грн 85 коп. за поставлену електричну енергію у січні - лютому 2022 році за договором про постачання електричної енергії споживачу №4 від 18.01.2022, додатковою угодою №1 від 19.01.2022, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 245 грн 00 коп. та витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею 20.06.2022 та може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку, визначеному ст. 256-258 ГПК України.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ