РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

08.06.2022Справа № 910/1529/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8)

до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6)

про стягнення 5 318 054,35 грн.

за участю представників
від позивача: Зініна Н.М.

від відповідача: Ніколова В.М.

У судовому засіданні 08.06.2022, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості у розмірі 5 318 054,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач отримавши у повному обсязі послуги за умовами договору №286/2/20/118 від 30.12.2020 та відповідні документи на їх оплату, що визначені у п. 5.1. договору, безпідставно відмовляється від оплати отриманих послуг, що є підставою для стягнення існуючої заборгованості в судовому порядку у розмірі 5 318 054,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1529/22, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.03.2022.

10.02.2022 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що позивачем заявлено до стягнення грошову суму 5 318 054,82 грн, що перевищує ціну визначену договором. За доводами відповідача, збільшення вартості (ціни договору) суперечить вимогам ЗУ «Про публічні закупівлі», оскільки ціна є істотною умовою укладеного договору і буде відрізнятись від цінової пропозиції оприлюдненої на офіційному веб-порталі публічних закупівель.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Судове засідання 02.03.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

За таких обставин, ухвалою суду від 03.05.2022 призначено наступне судове засідання у справі №910/1529/22 на 08.06.2022.

У судовому засіданні 08.06.2022, за участі представників сторін та з урахуванням поданої позивачем заяви про слухання справи по суті, суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті у цьому ж судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України.

У судовому засіданні суд заслухав представника позивача, яка підтримала позовні вимоги та надала пояснення по суті спору, та представника відповідача, яка заперечувала проти позову та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

31.12.2021 між Міністерством оборони України (далі замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер» (далі виконавець, позивач) укладено договір №286/2/20/118 про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги щодо забезпечення харчуванням, забезпечення комплектами продуктів за Каталогом продуктів харчування особового складу та штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах).

Відповідно до умов договору, виконавець зобов`язується у 2021 році надати послуги особовому складу та штатним тваринам військових частин в стаціонарних та польових умовах при залученні суб`єктів господарювання, зазначені у специфікації до цього договору, здійснити освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити, у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору (п.п.2.1.; п.п.7.1.2. договору в редакції додаткової угоди № 12 від 03.09.2021 року).

У пункті 2.2. договору наведено перелік військових частин, яким надаються послуги згідно з умовами цього договору.

Послуги надаються особовому складу військових частин Збройних Сил України, іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у тому числі годування штатних тварин, зазначених в пунктах 2.2 та 2.3 цього договору в межах дислокації, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення, відповідно до Каталогу продуктів (додаток 13.1). У разі потреби, послуги можуть надаватися в інших місцях відповідно до заявки представника замовника (п. 2.3 договору).

Ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації договору (п.п.2.5. договору).

Обсяги послуг визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю заявок (п.п.6.4.2. договору).

Відповідно до п. 3.5 договору приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця.

На підставі оформлених актів приймання наданих послуг з організації харчування та/або актів приймання-передачі послуг, із забезпечення комплектами продуктів щотижнево (станом на понеділок наступного тижня) складається зведений акт приймання наданих послуг з організації харчування (додаток 13.5) (далі - зведений акт), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий, третій та четвертий - представниками замовника і представниками виконавця (п.п.3.5.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 21.01.2021 року).

Якість та обсяг наданих послуг із забезпечення комплектами продуктів зазначаються у Звезеному акті приймання-передачі послуг із забезпечення комплектами продуктів (додаток 13.6.), який підтверджує виконання своїх зобов`язань Виконавцем за відповідний період. Зведений акт складається щотижнево (станом на понеділок наступного тижня), але не пізніше 5-ти робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі у чотирьох примірниках: перший примірник - Замовнику, другий, четвертий - Представнику Змовника, третій - Представнику Виконавця (п.п.3.5.5. договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 21.01.2021 року та додаткової угоди № 3 від 19.02.2021 року).

Відповідно до п. 4.1 договору в редакції додаткової угоди № 16 від 17.01.2022, ціна цього договору становить 656 115 676 грн 50 коп., у тому числі: без ПДВ 547 126 948,45 грн, ПДВ 108 988 728,05 грн, із них :

у 2021 році: 546 763 130,69 грн, у тому числі: без ПДВ 455 939 124,40 грн, ПДВ 90 824 006,29 грн (за загальним фондом);

у 2022 рік: 109 352 545,81 грн, у тому числі: без ПДВ 91 187 824,05 грн, ПДВ 18 164 721,76 грн (за загальним фондом).

Згідно з п.п.5.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 21.01.2021 року), розрахунки за договором проводяться шляхом оплати фактично наданих Виконавцем та прийнятих Представником Замовника Послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 30 календарних днів з дня надходження до Замовника належним чином оформлених наступних документів:

- рахунків-фактур;

- Зведених актів приймання наданих послуг з організації харчування (додаток 13.5.1. або додаток 13.5.2. та/або додаток 13.5.3.) та/або Зведеного акту приймання-передачі послуг із забезпечення комплектами продуктів (додаток 13.6.);

- повідомлення-підтвердження, яке заповняється Представником Замовника.

Згідно п. 6.1 договору послуги виконавцем надаються протягом строку, який зазначено у специфікації до цього договору.

Послуги надаються особовому складу військових частин, зазначених в пунктах 2.2 та 2.3 цього договору в місцях дислокації військової частини, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення та іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин, згідно із затвердженим Каталогом продуктів. Послуги можуть надаватися в інших місцях, які встановлюються представником замовника відповідно до свого розпорядку дня та специфіки завдань, які виконуються військовою частиною (п. 6.4 договору).

Підпунктом 6.4.1 договору визначено, що обсяги послуг харчування визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю щодоби до 18:00 год. дня, що передує дню отримання послуг відповідно до затвердженої розкладки продуктів заявки на приготування їжі, в якій зазначається кількість осіб, які перебувають на забезпеченні по прийманням їжі (сніданок, обід, вечеря, друга вечеря варти, тощо) та місце організації харчування у двох примірниках. Перший - залишається у представника виконавця, другий - в їдальні та повертається представнику замовника наступного дня з підписом представника виконавця та підтверджуючими документами.

Відповідно до підпункту 6.4.2. договору обсяги послуг забезпечення комплектами продуктів визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю попередньої та поточної заявок на забезпечення харчовими продуктами за каталогом продуктів.

Згідно п.п. 7.1.2, 7.1.3, 7.1.4, 7.1.5 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані виконавцем послуги у кількості, строки та за цінами згідно з положеннями цього договору; приймати послуги через представників замовника; вести облік наданих виконавцем послуг; контролювати своєчасне, належним чином оформлення представниками замовника та представниками виконавця визначених актів приймання наданих послуг з організації харчування, актів приймання-передачі комплектів, зведених актів.

Підпунктами 7.3.4, 7.3.5, 7.3.6, 7.3.7 договору визначено, що представник замовника зобов`язаний здійснювати контроль за станом надання виконавцем послуг у порядку, передбаченому цим договором; щоденно підтверджувати якість та обсяг наданих послуг шляхом оформлення актів в порядку, передбаченому пунктом 3.5 цього договору; на підставі оформлених актів складати зведений акт приймання наданих послуг з організації харчування; у встановлені пунктом 6.16.2 цього договору терміни, надавати представнику виконавця заявку на освіження продовольства у військовій частині.

Виконавець в свою чергу зобов`язаний надавати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором; надавати послуги у строки, зазначені у специфікації до цього договору; підписувати щоденний і зведений акт приймання наданих послуг із харчування, а також акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; подавати замовнику зведений акт приймання наданих послуг з організації харчування разом з документами, передбаченими пунктом 5.1 цього договору, для здійснення оплати послуг (п.п. 7.4.1, 7.4.2, 7.4.9 договору).

Відповідно до пункту 11.1 договору в редакції додаткової угоди № 13 від 09.12.2021 року, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.03.2022, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення за умови надання платіжних документів у межах дії договору. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння.

Зі зведених актів приймання наданих послуг з організації харчування, повідомлень-підтверджень отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку, які були підписані сторонами договору, вбачається, що в період дії договору позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 5 318 054,35 грн.

За доводами позивача, на виконання умов договору виконавцем протягом 2021 року виставлялись відповідні рахунки-фактури, зокрема, на суму 5 318 054,35 грн, що були залишені з боку замовника без оплати.

19.01.2022 між сторонами було підписано Акт звіряння розрахунків за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 за договором №286/2/20/118 від 30.12.2020, який є невід`ємною частиною договору та з якого вбачається, що відповідачем було отримано від позивача документи, які підтверджують надання послуг на суму 5 318 054,35 грн. При цьому, за доводами відповідача, розходження суми виникло з причини надання виконавцем документів, які підтверджують надання послуг, невчасно та поза межами договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, на виконання умов договору №286/2/20/118 від 30.12.2020 позивачем протягом 2021 року було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 5 318 054,35 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зі змісту п.п.5.1. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 21.01.2021 року вбачається, що розрахунки за договором проводяться шляхом оплати фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 30 календарних днів з дня надходження до замовника належним чином оформлених документів: рахунків-фактур; зведених актів приймання наданих послуг з організації харчування та/або зведеного акту приймання-передачі послуг із забезпечення комплектами продуктів, повідомлення-підтвердження, яке заповняється представником замовника.

Судом встановлено, що на виконання умов цього пункту договору, позивачем надано відповідачу зведені акти приймання наданих послуг з організації харчування та зведені акти приймання послуг із забезпечення комплектами продуктів, повідомлення-підтвердження отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України в централізованому порядку, які підписані відповідачем, а також виставлені на оплату рахунки-фактури, про що свідчать реєстри на оплату послуг харчування згідно договору №286/2/20/118 від 30.12.2020.

При цьому, доводи відповідача про відсутність коштів, передбачених на такі цілі та ненадходження їх з Держаного бюджету України, не приймаються судом до уваги, оскільки в силу приписів ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність належного фінансування не є підставою для звільнення від виконання договірних зобов`язань. Крім того судом встановлено, що надані відповідачу документи для оплати були надані в період дії договору №286/2/20/118 від 30.12.2020, оскільки відповідно до п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди № 13 від 09.12.2021 року останній діяв до 31.03.2022.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, приймаючи до уваги зазначене та враховуючи, що відповідачем взяті на себе зобов`язання за договором не виконано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер» про стягнення з Міністерства оборони України заборгованості у розмірі 5 318 054,35 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙСЬКСЕРВІС-ВОЛОНТЕР" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8, ідентифікаційний код 40887542) заборгованість у розмірі 5 318 054 грн. 35 коп. та витрати сплаті судового збору у розмірі 79 770 грн 82 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.06.2022

Суддя Л. Г. Пукшин