ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"01" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3454/21
Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши заяву державного підприємства «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3454/21 за позовом
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
про витребування майна із незаконного володіння
за участю представників учасників справи:
прокурор: не з`явився;
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3454/21 за позовом Заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до селянського (фермерського) господарства «Ранкова Зоря», за участю третьої особи державного підприємства Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, про витребування майна із незаконного володіння.
Рішенням Господарського суду Київської області від 18.05.2022 позов задоволено повністю.

23.05.2022 від представника державного підприємства «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» надійшла заява про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33300 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.05.2022 зазначену заяву призначено до розгляду на 01.06.2022.

В судове засідання 01.06.2022 прокурор та представники сторін не з`явилися.

Розглянувши в судовому засіданні заяву представника третьої особи про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що третя особа звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, повідомивши у поясненнях щодо позовних вимог, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу третьою особою надано до суду договір про надання правової допомоги від 08.12.2020 № 08-12-2020, укладений між Адвокатським бюро «Василя Бонтлаба» та державним підприємством «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (клієнт); акт № 1 здачі-приймання наданої правової допомоги від 18.05.2022 на загальну суму 33300 гривень, та платіжне доручення № 650 від 19.05.2022 на підтвердження оплати наданих послуг у розмірі 33300 гривень.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених третьою особою витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 33300 гривень.

У постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Судом враховано, що хоча третя особа і має право на отримання відшкодування своїх витрат на оплату послуг адвоката на рівні зі стороною судового процесу, втім, приймаючи до уваги сутність розглядуваних правовідносин, той факт, що безпосередньо судом здійснювався судовий розгляд позову саме прокурора, заявленого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, саме прокурором визначалася правова позиція по справі та підтримання позовних вимог та розглядуваний спір стосується інтересів третьої особи лише опосередковано, а тому покладення на відповідача по справі усіх витрат понесених третьою особою на оплату послуг адвоката не вбачається судом розумним та необхідним.

Здійснивши аналіз доказів поданих третьою особою в обґрунтування витрат на правову допомогу, та враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заява представника державного підприємства «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню та, відповідно, стягненню з відповідача на користь третьої особи в рахунок відшкодування витрат на правничу допомоги підлягає сума у розмірі 20000 гривень, а у відшкодуванні решти витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73, 76, 77, 80, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника державного підприємства «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» задовольнити частково.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Ранкова Зоря» (08670, Київська обл., Обухівський район, с. Тростинка, код 31147721) на користь державного підприємства «Дослідне господарство «Саливонківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (08662, Київська обл., Васильківський р-н, селище міського типу Гребінки, вулиця Білоцерківська, будинок 24, 00497681) 20000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.06.2022.

Суддя Р.М. Колесник