ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2022 р. Справа№ 910/12949/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Куксова В.В.

Розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи Державного агентства меліорації та рибного господарства України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 (суддя Плотницька Н., м. Київ)

за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості

до Державного агентства меліорації та рибного господарства України

про стягнення 96 710,24 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного агенства меліорації та рибного господарства України про стягнення 96 710,24 грн виплачених безробітному ОСОБА_1 , як допомоги по безробіттю за період з 22.07.2020 по 28.06.2020.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що виплачена громадянину ОСОБА_1 допомога в розмірі 96 710,24 грн по безробіттю підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини четвертої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 910/12949/21 за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про стягнення 96 710,24 грн позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного агентства меліорації та рибного господарства України на користь Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості грошові кошти у розмірі 96 710,24 грн, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сума допомоги по безробіттю, виплачена позивачем гр. ОСОБА_1 під час перебування останнього на обліку в центрі зайнятості, як безробітного, підлягають відшкодуванню відповідачем у відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням Державне агентство меліорації та рибного господарства України (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва 26.10.2021 у справі № 910/12949/21 та прияти нове, яким у позові відмовити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що приймаючи рішення місцевий господарський суд не взяв до уваги, що Полтавський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується, однак Полтавський рибоохоронний патруль має самостійний баланс та відповідні рахунки в органах казначейства, тому місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку і стягнув кошти не з Полтавського рибоохоронного патруля, а з відповідача.

Заявник вказує, що відповідно до відповідно до підпункту 11 пункту 12 Положення про Держрибагентство до повноважень Голови Держрибагентства належить призначення та ззвільнення заступників керівників територіальних органів Держрибагентства. Проте, виплату коштів працівникам здійснює в установленому чинним законодавством порядку Полтавський рибоохоронний патруль. Саме тому й наказом Держрибагентства від 29.06.2021 № 55-Т Полтавському рибоохоронному патрулю доручено виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22 279,50 грн.

Крім того скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не був обмежений у. своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції, не подав відзив на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання відповідачем відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2021 апеляційну скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 у справі №910/12949/21 вирішено витребувати з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12949/21 за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про стягнення 96 710,24 грн та відкласти розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Державного агентства меліорації та рибного господарства України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/12949/21.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду №09.01.-08/6617/21 від 28.12.2021 року у справі №910/12949/21 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021, справу №910/12949/21передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач)- Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 клопотання Державного агентства меліорації та рибного господарства України задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21; відкрито апеляційне провадження у справі №910/12949/21; розгляд апеляційної скарги Державного агентства меліорації та рибного господарства України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Наказом Державного агентства рибного господарства України № 80-ТО від 13.09.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля № 1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області.

Наказом Державного агентства рибного господарства України № 55-ТО від 06.07.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля №1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців та скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Державного агентства рибного господарства України, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

У зв`язку із звільненням з вказаної посади ОСОБА_1 подав до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості заяву від 22.07.2020 про надання/поновлення статусу безробітного.

Наказом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 22.07.2020 №НТ200722 ОСОБА_1 з 22.07.2020 надано статус безробітного згідно зі статтею 43 Закону України "Про зайнятість населення".

Наказом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 22.07.2020 №НТ200722 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 22.07.2020 по 16.07.2021.

Наказом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 22.07.2020 №НТ200722 розпочато виплату по безробіттю ОСОБА_1 з 22.07.2020.

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним і скасування наказу Державного агентства рибного господарства України №55-ТО від 06.07.2020; поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля №1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області або запропонувати рівнозначну посаду; стягнення з Державного агентства рибного господарства України середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №440/4280/20 позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України задоволено; наказ Державного агентства рибного господарства України № 55-ТО від 06 липня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля № 1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України середній заробіток за час вимушеного прогулу у загальній сумі 180 561,48 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №440/4280/20 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 року по справі № 440/4280/20 змінено шляхом викладення абзаців 3, 4, 5 резолютивної частини рішення в іншій редакції, а саме: поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля №1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області з 08.07.2020 року; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України середній заробіток за час вимушеного прогулу у загальній сумі 168 665,20 грн; звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 22 792,50 грн. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 440/4280/20 залишено без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі №440/4280/20 у задоволенні заяви Державного агентства меліорації та рибного господарства України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 по справі №440/4280/20 - відмовлено.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 440/4280/20 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 440/4280/20 наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 29.06.2021 за № 55-ТО скасовано наказ Державного агентства рибного господарства України від 06.07.2020 № 55-ТО "Про звільнення

ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля №1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області з 08.07.2020.

Наказом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 01.07.2021 №НТ210701 припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 29.06.2021 у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного та поновленням його на роботі за рішенням суду.

За період перебування на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості ОСОБА_1 з 22.07.2020 по 28.06.2021 допомога по безробіттю була нарахована та виплачена у розмірі 96 710,24 грн, що підтверджується розрахунком.

Наказом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 07.07.2021 №86 наказано вжити заходів по відшкодуванню коштів з Державного агентства рибного господарства України у сумі 96 710,24 грн.

Листом від 07.07.2021 № 16/50/758-21 позивач звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати кошти, виплачені ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 22.07.2020 по 28.06.2021 у сумі 96 710,24 грн.

Спір у даній справі виник внаслідок несплати відповідачем коштів в добровільному порядку, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням працівника на роботі за рішенням суду у розмірі 96 710,24 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Спір у даній справі виник внаслідок несплати відповідачем коштів в добровільному порядку, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням працівника на роботі за рішенням суду у розмірі 96 710 грн 24 коп.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від 02.03.2000р. "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 ст. 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Частиною 1 статті 6 Закону встановлено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону, видами забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю.

Приписами ч. 1 ст. 22 Закону визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 31 Закону передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Частиною 1 ст. 34 Закону передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

У відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону, із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, дослідивши обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачає право Фонду стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення в разі поновлення його на роботі за рішенням суду (аналогічна правова позиція наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2018 у справі №902/291/17, постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №914/2087/17, від 06.07.2018 у справі №921/220/17-г/16, від 09.07.2018р. у справі №914/1875/17, в яких зазначено, що за положеннями ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному).

Отже, нормами статті 35 Закону передбачено право фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як вже зазначалось вище, з 22.07.2020 по 28.06.2021 у Кременчуцькому міськрайонноу центрі зайнятості перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю громадянин ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту абзацу 10 пункту 1 частини 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

У статті 235 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 440/4280/20 позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України задоволено; наказ Державного агентства рибного господарства України № 55-ТО від 06 липня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля № 1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України середній заробіток за час вимушеного прогулу у загальній сумі 180 561,48 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 440/4280/20 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 року по справі № 440/4280/20 змінено шляхом викладення абзаців 3, 4, 5 резолютивної частини рішення в іншій редакції, а саме: поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля №1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області з 08.07.2020 року; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства рибного господарства України середній заробіток за час вимушеного прогулу у загальній сумі 168 665,20 грн; звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 22 792,50 грн. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 440/4280/20 залишено без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі № 440/4280/20 у задоволенні заяви Державного агентства меліорації та рибного господарства України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 по справі №440/4280/20 - відмовлено.

Таким чином, вищевказаними нормами припинення реєстрації, а з ними і припинення виплати допомоги по безробіттю, прямо пов`язані з днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, який, в свою чергу, пов`язаний з днем видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства.

Як встановлено судом вище, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 440/4280/20 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 440/4280/20 наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 29.06.2021 за № 55-ТО скасовано наказ Державного агентства рибного господарства України від 06.07.2020 № 55-ТО "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу рибоохоронного патруля №1 Управління Державного агентства рибного господарства у Полтавській області з 08.07.2020.

Судом першої інстанції по даній справі встановлено, що позивачем було виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у сумі 96 710,24 грн.

Незаконність звільнення з посади вказаної особи відповідачем, як вже зазначалось вище, встановлена рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 440/4280/20 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 440/4280/20, яким і було поновлено на посаді гр. ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

При цьому, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 45 вказаного Закону реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, відповідач зобов`язаний на підставі п. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сплатити позивачу грошові кошти у сумі 96 710,24 грн.

Враховуючи вищезазначене, правильним є рішення господарського суду про задоволення позовних вимог.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі

Що стосується доводів апелянта про те, що Державне агентство меліорації та рибного господарства України не є належним відповідачем у справі, то апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

За змістом узагальнених доводів відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечував наявність підстав для стягнення виплати коштів як допомоги по безробіттю у сумі 96 710,24 грн.

Натомість відповідач у відзиві на позовну заяву не покликався на те, що Полтавський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується, однак Полтавський рибоохоронний патруль має самостійний баланс та відповідні рахунки в органах казначейства, і, відповідно такі кошти мають стягуватися з Полтавського рибоохоронного патруля, а з відповідача, а в тексті апеляційної скарги відповідач не доводить, що не заперечив проти відповідних обставин, з підстав, які від нього не залежали, відповідні доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги колегією суддів як такі, що не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Тому апеляційний господарський суд приходить до висновку, що в силу ч. 4 ст. 165 ГПК України скаржник позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час апеляційного розгляду.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/1714/20.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21), та, відповідно, апеляційна скарга Державного агентства меліорації та рибного господарства України є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення Господарського суду міста Києва 29.10.2021 справі №910/12949/21 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 8, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/12949/21.

4. Матеріали справи №910/12949/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

В.В. Куксов