ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2022 Справа № 904/830/22
за позовом Приватного підприємства "ВОСХОД", м. Кривий ріг, Дніпропетровська область

до Девладівського сільського об`єднання територіальної громади Дніпропетровської області, с. Девдладове, Софіївський район, Дніпропетровська область

про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача Прокопенко В.М. Ордер

від відповідача Єремєєв А.В. Дов. 31.12.21

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Восход» (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Девладівської сільської об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області (ладі Відповідач) в якій просить суд:

- припинити дію Договору оренди земельної ділянки №б/н від 05 вересня 2013 року, площею 21,3238 га, кадастровий номер :01:002:0215, укладеного між Приватним підприємством «Восход» (код 13464132) та Головним управлінням Держземагентством у Дніпропетровській області (код 38432607) шляхом його розірвання, так як його продовження прямо суперечить п.п. 3.1, 5.1. його умов та робить неможливим використання земельної ділянки за її безпосереднім цільовим призначенням, зазначеним у п. 1.1. Договору через відсутність правових підстав для розробки кар`єру без спеціального дозволу.

- скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами площею 21,3238 га, кадастровий номер :01:002:0215, з одночасним припиненням іншого речового права, індексний номер: 5783762, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 52.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в зв`язку з анулюванням Державною службою геології та надр України дії спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007 року, Позивач втрати законі підстави для використання за цільовим призначенням земельної ділянки, наданої в оренду за спірним договором, у зв`язку із чим, за доводами Позивача, такий договір підлягає припиненню шляхом його розірвання в судовому порядку.

04.04.2022 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 14.04.2022 року розгляд справи було призначено в засіданні на 17.05.2022 року.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що на даний час, встановлений спірним договором строк його дії не закінчився. Діяльність позивача як юридичної особи не припинена та до видів його економічної діяльності віднесено добування піску, гравію глини і каоліну, а отже, здійснення відповідачем господарської діяльності на орендованій земельній ділянці не є об`єктивно неможливим.

Крім того, Відповідач зазначив, що відповідно до положень ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду не вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки орендодавцем Відповідачем не було допущено жодних порушень Договору, то його розірвання відповідно можливо лише за згодою сторін. Без згоди Відповідача, Позивач не може вимагати розірвання договору в односторонньому порядку.

За викладеними у відзиві доводами, Відповідач вважає, що посилання Позивача на припинення дії спірного договору з огляду на відсутність чинного спеціального дозволу на користування надрами, прямо суперечать принципам справедливості, добросовісності та розумності, адже станом на дату укладення спірного договору оренди землі, Позивач вже достовірно знав про анулювання відповідного спеціального дозволу та погодився на відповідні умови договору, а отже, на сьогодні він не може посилатися на умову припинення договору, яка виникла ще до його укладення.

17.05.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 02.06.2022 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 02.06.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, 13.12.2007 року Міністерство охорони навколишнього природного середовища України видало Приватному підприємству «Восход» спеціальний дозвіл на користування надрами № 4536 на видобування мігматитів, гранітів, гнейсів, амфіболітів Правобережної ділянки Девладівського родовища. Термін дії дозволу 20 років. Дозвіл видано на бланку серія В№001718.

Спеціальний дозвіл погоджено Державним управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області від 10.08.2007 № 163, Дердгірпромнаглядом 10.09.2007 № 01/04-07.12/6354.

13.12.2007 між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та Приватним підприємством «Восход» укладено угоду про умови користування надрами.

До угоди складена та погоджена програма робіт з введення родовища в експлуатацію з зазначенням окремих етапів їх проведення, стоку виконання і джерел фінансування підприємства на проектну потужність на 2007-2009 р.р.

16.11.2011 Державною організацією «Територіальна інспекція Державного екологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» проведено перевірку дотримання вимог законодавства про надра Приватним підприємством «Восход».

За результатами перевірки складено акт № 114/1539-З від 15-16.11.2011 р.

В акті викладено зміст порушень, допущених Приватним підприємством «Восход» в тому числі зазначено, що Позивачем не розпочато гірничовидобувні роботи на Правобережній ділянці в межах ліцензійної площі та гірничого відводу у зв`язку з неузгодженістю земельних відносин - порушення п.п. 12, 14 Програми робіт до угоди про умови користування надрами від 13.12.2007.

Наказом Державної служби геології та надр України від 19.12.2011 № 193 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007, виданого Приватному підприємству «Восход», на підставі пп. 1, 5 п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 р. № 615 в зв`язку з порушенням ст. 18, п. 5 ч. 2 ст. 24 Кодексу України про надра, ст.ст. 125, 126 земельного кодексу України та надано підприємству строк для усунення порушень 21 день.

Приватне підприємство «Восход» зверталося до Державної служби геології та надр України з листами від 22.11.2011 р. № 461, від 09.08.2012 р. № 415 про продовження терміну на усунення недоліків.

Наказами Державної служби геології та надр України від 27.08.2012 р. № 412, від 11.12.2012 р. № 612 продовжено термін для усунення порушень, які призвели до зупинення дії дозволу. Зокрема, наказом від 11.12.2012 р. № 612 продовжено термін для усунення порушень до 01.04.2013 р.

20.03.2013 р. Приватне підприємство «Восход» звернулося до Південного міжрегіонального сектору Державної служби геології та надр України з листом № 77 про продовження терміну на усунення порушень та надало копію наказу про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки.

Наказом Державної служби геології та надр України від 08.04.2013 р. № 181 анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4536 від 13.12.2007 р. на видобування мігматитів, гранітів, гнейсів, амфіболітів Правобережної ділянки Девладівського родовища, наданий Приватному підприємству «Восход».

06.08.2013 року ПП «Восход» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним наказу Державної служби геології та надр України «Про анулювання, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» від 08.04.2013 р. № 181 в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007 р. на видобування мігматитів, гранітів, гнейсів, амфіболітів Правобережної ділянки Девладівського родовища, наданого Приватному підприємству «Восход»; визнання протиправним наказу Державної служби геології та надр України від 19.12.2011 р. № 193 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007 р. на видобування мігматитів, гранітів, гнейсів, амфіболітів Правобережної ділянки Девладівського родовища, наданого Приватному підприємству «Восход».

05.09.2013 року, під час вирішення в судовому порядку адміністративного позову щодо правомірності наказу про анулювання спеціального дозволу, між Головним управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області (орендодавець) та ПП «Восход» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення зі зміною її цільового призначення, для розміщення на експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, що пов`язані з користуванням надрами (для розміщення кар`єру та його інженерно-транспортної інфраструктури), яка знаходиться на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0215, площа 21,3238 га.

Відповідно до умов п. 3.1. названого Договору, строк його дії встановлено сторонами на 17 (сімнадцять) років з дати набрання чинності цим договором але не більше ніж строк дії спеціального дозволу на користування надрами виданого ПП «Восход», Міністерством охорони навколишнього природного середовища України серія В№001718 та погодженого погоджено Державним управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області від 10.08.2007 № 163, Дердгірпромнаглядом 10.09.2007 № 01/04-07.12/6354.

06.09.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, за результатами розгляду адміністративного позову ПП «Восток», прийнято постанову у справі № 804//10518/13-а про часткове задоволено позовних вимог, визнано протиправним наказ Державної служби геології та надр України «Про анулювання, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» від 08.04.2013 р. № 181 в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007 р. на видобування мігматитів, гранітів, гнейсів, амфіболітів Правобережної ділянки Девладівського родовища, наданого Приватному підприємству «Восход». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10.09.2013 року між Головним управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області (орендодавець) та ПП «Восход» (орендар) підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди, за яким на підставі Договору оренди землі від 05.09.2013 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку, яка знаходиться на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0215, площею 21,3238 га.

Державну реєстрацію права оренди за вказаним вище договором проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.09.2013 року. (індексний номер рішення про реєстрацію: 5783762, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна земельної ділянки: 52).

Як убачається з матеріалів справи, незважаючи на ухвалення адміністративним судом рішення про визнання протиправним наказу № 181 від 08.04.2013 року про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007, Державна служба геології та надр України вважала зазначений наказ чинним.

За даними довідки щодо спеціального дозволу та його дії, станом на 2019 рік, дію спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007 не відновлено, дозвіл значиться анульованим.

Протягом 2019-2021 років Позивач намагався в судовому порядку скасувати наказ № 181 від 08.04.2013 року та відновити дію анульованого спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007, однак, після залишення відповідного адміністративного позову без руху, ухвалою від 23.12.2022 року по справі № 160/12012/19 позов було повернуто позивачу без розгляду.

Вичерпавши заходи, спрямовані на відновлення порушеного права шляхом поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007, Позивач звернувся до Відповідача, як особи, що на даний час являється Орендодавцем за спірним договором, із пропозицією про його припинення.

Рішенням Девладівської сільської ради № 1456-18/VIIІ від 15.02.2022 року Позивачу відмовлено у припиненні дії Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2013 року, укладеного між Головним управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області та ПП «Восход» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0215, площею 21,3238 га.

В зв`язку з неможливістю використання земельної ділянки, яка є предметом спірного договору оренди за її цільовим призначенням через анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007, позивач звернувся з даним позовом до суду та вимагає припинення дії договору шляхом його розірвання, а також просить скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів, покладених в основу заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

В силу положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

За змістом положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та пункту 12.2 спірного договору, дія договору оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як вище встановлено судом, умовами п. 3.1. спірного Договору оренди земельної ділянки, сторони визначили строк його дію сімнадцятьма роками, який обмежили терміном дії спеціального дозволу на користування надрами виданого ПП «Восход», Міністерством охорони навколишнього природного середовища України серія В№001718 та погодженого погоджено Державним управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області від 10.08.2007 № 163, Дердгірпромнаглядом 10.09.2007 № 01/04-07.12/6354.

Положеннями ст.ст. 251, 253 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, визначений сторонами строк дії договору оренди земельної ділянки, обмежений строком дії спеціального дозволу на користування надрами № 4536 від 13.12.2007, виданого ПП «Восход».

Як свідчать надані у справу докази, станом на даний час спеціальний дозвіл № 4536 від 13.12.2007 року є анульованим, тобто припинив свою дію, а отже, договір оренди земельної ділянки, який був укладений на строк дії зазначеного спеціального дозволу, є припиненим у зв`язку із закінчення строку, на який його було укладено.

Зважаючи на те, що розірвано може бути лише чинний договір, тобто такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду у справах № № 910/16750/18, 911/991/19), вимоги Позивача в частині припинення дії Договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2013 року шляхом його розірвання, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, то за умов встановлення судом факту припинення відповідного договору, зазначені вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно доводів Відповідача щодо суперечливої поведінки Позивача, який посилається на припинення дії спірного договору з огляду на відсутність чинного спеціального дозволу на користування надрами, який був анульований ще на час укладення спірного договору, суд зазначає наступне.

В основі доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Аналіз хронологічних подій, зокрема, отримання Позивачем спеціального дозволу на користування надрами, зупинення його дії Державною службою геології та надр України, у тому числі з підстав неузгодженості відносин щодо користування земельною ділянкою, анулювання зазначеного спеціального дозволу, оскарження Позивачем правомірності таких рішень до суду, і нарешті, оформлення земельних правовідносин шляхом укладення спірного договору оренди землі, вказують на послідовну та логічну поведінку Позивача в зазначених правовідносинах. Та обставина, що на час укладення спірного договору оренди земельної ділянки продовжував діяти наказ про анулювання спеціального дозволу, який було оскаржено Позивачем в судовому порядку, і визнано судом неправомірним, не може свідчить про недобросовісність поведінки Позивача, адже укладення відповідного договору оренди й було дією Позивача, яка спрямована на усунення недоліків, що стали підставою для зупинення спеціального дозволу та його подальше анулювання.

За викладених вище обставин, суд не вбачає в діях Позивача ознак суперечливої поведінки.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами площею 21,3238 га, кадастровий номер :01:002:0215, з одночасним припиненням іншого речового права, індексний номер: 5783762, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 52. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Враховуючи приписи ч. 9 ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне, незалежно від результатів вирішення спору, судові витрати у справі в повному обсязі покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами площею 21,3238 га, кадастровий номер :01:002:0215, з одночасним припиненням іншого речового права, індексний номер: 5783762, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 52.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.06.2022

Суддя О.В. Ліпинський