Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/295/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Стірол"

про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в сумі 2322 грн 81 к., інфляційних втрат в сумі 383 грн 24 к. та 3% річних в сумі 93 грн 37 к.,

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

ухвалив таке рішення.

З урахуванням ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суть спору.

ТОВ "Івано-Франківськгаз збут" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Лідер Стірол" про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в сумі 2322 грн 81 к., інфляційних втрат в сумі 383 грн 24 к. та 3% річних в сумі 93 грн 37 к.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 11.05.2022 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 08.06.2022, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Докази отримання сторонами ухвали про відкриття провадження у справі наявні у матеріалах справи.

Статтею 178 ГПК України визначено право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без участі в судовому засіданні представників сторін, запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

При розгляді даної справи суд також керувався положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на невиконання відповідачем договірних зобов`язань, що виникли на підставі договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, в частині проведення оплати. За порушення строків оплати відповідачу нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

04.01.2016 між ТОВ "Івано-Франківськгаз буд" (постачальник) та ТОВ "Лідер Стірол" (споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 1141134S4JІР016 (із відповідними змінами та доповнення на підставі укладених до нього додаткових угод), згідно умов якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку.

У 2020 році річний плановий обсяг постачання газу - до 4,2 тис. куб. м (п. 1.1, 1.2 договору та п. 2, 3 додаткової угоди № 3/1141134S4JІР016 від 02.01.2020).

У п. 2.9.1 договору сторони передбачили, що за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п. 2.9.2 договору).

Пунктом 2.9.3 договору визначено, що споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Як зазначено у п. 2.9.4 договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюються відповідно до даних постачальника.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ (п. 2.9.5 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за поставлений споживачу газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем.

Ціна газу становить 6,553243 грн за 1 куб. м, крім того ПДВ 1,310649 грн , всього з ПДВ - 7,863892 грн (п. 3.2 договору, п. 1 додаткової угоди № 28, укладеної у жовтні 2020 року).

Згідно з п. 4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в такому порядку:

- 100 % місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.2.1 договору);

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п. 4.2.2 договору);

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3 договору).

Так, постачальник передав, а споживач отримав природний газ на підставі вказаного вище договору:

- у листопаді 2020 року на суму 1524 грн 48 к. в обсягах 172,26 куб. м, про що свідчить акт приймання-передачі природного газу № ЗІФ80037663 від 30.11.2020;

- у грудні 2020 року на суму 895 грн 43 к. в обсягах 101,18 куб. м, про що свідчить акт приймання-передачі природного газу № ЗІФ80040638 від 31.12.2020.

Акти не підписані споживачем.

На оплату вказаних вище актів відповідачу було виставлено рахунки № 60038511 від 30.11.2020 на суму 1427 грн 38 к. (за використаний у листопаді 2020 року газ) та № 60044242 від 31.12.2020 на суму 2322 грн 81 к. (за використаний у листопаді та грудні 2020 року газ).

Вказані акти та рахунки на оплату були направлені позивачем на адресу відповідача 16.07.2021, про що свідчать фіскальний чек від 16.07.2021 та накладна від 16.07.2021.

Акти та рахунки відповідач отримав 19.07.2021, що підтверджує відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

18.01.2022 позивач звертався до відповідача з вимогою № 767-Сл-177-0122 від 18.01.2022 про сплату боргу в сумі 2322 грн 81 к.

Відповіді на претензію відповідач не надав, борг не сплатив.

За порушення строків оплати за поставлений газ відповідачу нараховано інфляційні втрати в сумі 383 грн 24 к. за період прострочення з січня 2021 року по березень 2022 року на суму боргу 1427 грн 38 к. та з лютого 2021 року по березень 2022 року на суму боргу 895 грн 43 к., а також 3 % річних в сумі 93 грн 37 к. за період прострочення з 11.12.2020 по 25.04.2022 на суму боргу 1427 грн 38 к. та з 12.01.2021 по 25.04.2022 на суму боргу 895 грн 43 к.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Укладаючи договір № 1141134S4JІР016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 04.01.2016 сторони погодили всі його істотні умови.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Так, на виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач отримав природний газ за період листопад - грудень 2020 року на загальну суму 2419 грн 91 к. За отриманий газ відповідач не розрахувався, зокрема, в частині сплати 2322 грн 81 к.

Матеріали справи підтверджують той факт, що позивач направив на адресу відповідача акти приймання-передачі природного газу за листопад та грудень 2020 року.

Однак, відповідач не повернув підписані оригінали актів, письмової обґрунтованої відмови від їх підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним не надав.

Таким чином, враховуючи п. 2.9.5 договору такі акти вважаються підписаними споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Враховуючи той факт, що умовами договору передбачена 100 % попередня оплата вартості запланованого використання обсягу (п. 4.2.1 договору), а остаточний розрахунок по оплаті здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання (п. 4.2.3 договору), останнім днем строку на оплату за використаний газ у листопаді 2020 року слід вважати 10.12.2020, за використаний газ у грудні 2020 року - 10.01.2021.

Суд констатує, що борг відповідача перед позивачем за отриманий у листопаді та грудні 2020 року становить 2322 грн 81 к. Протилежного суду не доведено.

Що стосується нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд перевірив поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за допомогою інформаційно-правової системи "Прецедент". Розрахунки здійснені позивачем правильно.

Висновок суду.

В контексті наведеного позов належить задоволити.

Судові витрати.

Частиною 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов задоволено в повному обсязі судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Стірол" про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в сумі 2322 грн 81 к., інфляційних втрат в сумі 383 грн 24 к. та 3% річних в сумі 93 грн 37 к. - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Стірол" (вул. Шевченка, буд. 28, оф. 302,м. Чернівці, 58001; ідентифікаційний код 39172163) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" (вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код 39595350) заборгованість за спожитий природній газ в сумі 2322 (дві тисячі триста двадцять дві) грн 81 к., інфляційних втрат в сумі 383 (триста вісімдесят три) грн 24 к. та 3% річних в сумі 93 (дев`яносто три) грн 37 к. та судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириства вісімдесят одна) грн 00 к.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписане 13.06.2022.

Суддя Т. В. Стефанів