УХВАЛА

м. Київ

09.06.2022Справа № 910/31233/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №53597296

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Науково-виробничого підприємства "Діагностика-Сервіс ЛТД" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 35 144,29 грн

представники учасників справи:

від стягувача (скаржника): Грищенко О.М.

від боржника: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

від органу державної виконавчої служби: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Науково-виробничого підприємства "Діагностика-Сервіс ЛТД" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (відповідач) 35144,29 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про передачу в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Києва № 258 від 03.05.2012 щодо сплати орендних платежів, у зв`язку із чим, позивачем заявлено про стягнення з відповідача 35144,29 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2016 у справі №910/31233/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Науково-виробничого підприємства "Діагностика-Сервіс ЛТД" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованість у розмірі 35144,29 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн.

19.02.2016 на виконання вищевказаного рішення суду було видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником задоволено, замінено сторону (позивача) у справі № 910/31233/15 - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", замінено сторону (стягувача) по справі № 910/31233/15.

18.04.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53597296.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53597296 призначено на 09.06.2022.

У судове засідання 09.06.2022 представники боржника, третьої особи та органу державної виконавчої служби не з`явилися.

Представник скаржника у судовому засіданні 09.06.2022 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 09.06.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53597296, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

17.03.2017 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабковою Тетяною Ігорівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53597296 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року в справі № 910/31233/15.

З наявної у автоматизованій системі виконавчих проваджень інформації щодо ВП №53597296 вбачається, що 24.03.2017 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника,

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.06.2017 року у ВП № 53597296 виконавчий документ (наказ Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року в справі № 910/31233/15 повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від здійснено заміну сторони (позивача) у справі № 910/31233/15 - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" та здійснено заміну стягувача по справі № 910/31233/15 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2016 року, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва по справі № 910/31233/15 від 19 лютого 2016 року - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 визнано протиправними дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 53597296 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року в справі № 910/31233/15, які полягають у винесенні постанови Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.06.2017 року про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року у справі № 910/31233/15 на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та скасовано постанову Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.06.2017 року про повернення наказу господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року в справі № 910/31233/15 на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою від 08.12.2021 старшим державним виконавцем Сидоренком Романом Григоровичем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновлено виконавче провадження № 53597296 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року у справі № 910/31233/15.

Постановою від 08.12.2021 старшим державним виконавцем Сидоренком Романом Григоровичем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні № 53597296 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що станом на час звернення із скаргою до суду наказ Господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року у справі № 910/31233/15 не виконаний, відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період з 08.12.2021 по 23.02.2022, в силу обов`язкових норм Закону України "Про виконавче провадження", всіх можливих, своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не вчинялося.

Так, скаржник вказує, що виявлення рахунків боржника як в загальному, так і на предмет відкриття боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 08 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року державним виконавцем або не проводилась взагалі, або проводилась із порушенням/не дотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник зазначає, що Голосіївський ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) за період із 08 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року не був позбавлений здійснити виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року на предмет перевірки та встановлення джерел доходів, та іншого майна/активів боржника.

Відповідно до відомостей щодо виконавчого провадження №53597296, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, керівник боржника Голосіївським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до вимог чинного законодавства України за невиконання рішення суду, ухилення від його виконання, перешкоджання у його виконанні, а також невиконання вимог державного виконавця, до адміністративної та/або кримінальної відповідальності не притягався.

Окрім того, скаржник зазначає, що Голосіївським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не враховано висновків та правових позицій Верховного Суду за результатами розгляду судових справ щодо оскарження бездіяльності органу державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення суду.

Посилаючись на те, що державний виконавець Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19 лютого 2016 року по справі №910/31233/15 діяв з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", допустивши при цьому відповідну/певну бездіяльність, котра призвела до фактичного невиконання наказу Господарського суду міста Києва від 19 лютого 2016 року по справі №910/31233/15, скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53597296.

У своїй скарзі скаржник просить суд:

визнати за період із 08 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";

зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Проаналізувавши вищенаведені обставини та надаючи оцінку доводам стягувача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно із п.1,2 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012 виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Згідно із ч.1 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно із ч.4 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, відповідно до ч. 1, 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

За наслідком розгляду поданих скаржником доказів в їх сукупності, судом встановлено, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження наявні відомості щодо вчинення з 08.12.2021 по 05.01.2022 державним виконавцем виконавчих дій у ВП №53597296, зокрема, накладення арешту на кошти боржника; звернення із запитом до ДФС про наявні рахунки у боржника; звернення із запитом до МВС щодо зареєстрованих боржником транспортних засобів; направлення вимог; направлення платіжних вимог; виклику керівника боржника.

Отже, в Автоматизованій системі виконавчого провадження містяться відомості про вчинення після відновлення виконавчого провадження (08.12.2021) державним виконавцем виконавчих дій у ВП №53597296 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року, передбачених наведеними вище нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Суд відхиляє посилання скаржника на те, що державним виконавцем не вчинялися дії щодо виявлення нових рахунків з метою уникнення виконання рішення у цій справі, з огляду на їх передчасність, оскільки на момент розгляду скарги відсутні підстави вважати, що після накладення виконавцем 08.12.2021 арешту на кошти боржника, останній з метою невиконання рішення суду відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах.

Доводи скаржника, що керівник боржника ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, не з`являється на виклики державного виконавця, приховує майно, доходи, не підтверджені жодними доказами.

Водночас скаржником не наведено, які строки порушені державним виконавцем у вчиненні виконавчих дій, посилання скаржника на невиконання чи неналежне виконання державним виконавцем виконавчих дій містить загальний характер.

Заявляючи вимогу про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні №53597296 котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, скаржник не наводить у заявленій вимозі ні конкретних строків, ні який порядок вчинення виконавчих дій згідно із Закону України "Про виконавче провадження" порушено державним виконавцем.

Суд також зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. При цьому, підлягає оцінці юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17.

Натомість викладені скаржником у скарзі обставини, не підтверджують неправомірної бездіяльності державного виконавця у період із 08 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року у виконавчому провадженні №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо неправомірності бездіяльності державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) за період із 08 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року у виконавчому провадженні №53597296 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/31233/15 від 19 лютого 2016 року.

Також стягувачем заявлено вимогу про усунення порушення шляхом дотримання строків та порядку виконавчих дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Однак, зазначена вимога не може бути задоволена судом, виходячи з того, що стягувачем не зазначено, які саме заходи (певні дії) необхідно вчинити державному виконавцю на усунення порушення. Окрім того, в такий спосіб не відбувається відновлення порушених прав заявника та цей спосіб захисту не є ефективним.

Також суд вважає такими, що не можуть бути задоволені вимоги скаржника про зобов`язання іншої посадової особи Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника), оскільки порушення у виконавчому провадженні допущені саме державним виконавцем та у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державних виконавців, а у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище наведене, суд відмовляє у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №53597296.

Керуючись ст. ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні №53597296 відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 09.06.2022 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 13.06.2022.

Суддя С.О. Турчин