УХВАЛА

м. Київ

09.06.2022Справа № 910/12087/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ"

до 1) Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ-ФІНАНС"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товарна біржа "Ю-БЕЙС"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Закрите акціонерне товариство "ЗАВОД КОМУНАЛЬНОГО ТРАНСПОРТУ"

про визнання недійсним електронного аукціону, визнання недійсним протоколу проведення аукціону

представники учасників процесу:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Хромеєв Д.С.

від відповідача-2: Кондра О.Я.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ-ФІНАНС" про визнання недійсним електронного аукціону та його результатів, а саме електронного аукціону №UA-PS-2021-06-03-000090-2 * 60b7935ff3364f9eb3e10a558783ee92, з продажу права вимоги за договорами, результати якого оформленні протоколом проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021; визнання недійсним протоколу проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 05.08.2021 дану позовну заяву залишено без руху.

16.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 23.09.2021, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товарну біржу "Ю-БЕЙС".

21.09.2021 через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

23.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів та про відкладення розгляду справи.

23.09.2021 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву та документи по справі.

У підготовчому засідання 23.09.2021 позивач надав суду уточнену позовну заяву.

У підготовчому засідання 23.09.2021 були постановленні протокольні ухвали про відмову у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів, про відкладення розгляду заяви позивача про зміну предмету позову (уточнена позовна заява), про задоволення усного клопотання відповідача-2 про залишення без розгляду власної заяви про направлення справи за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 залучено до участі у справі №910/12087/21 третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Закрите акціонерне товариство "ЗАВОД КОМУНАЛЬНОГО ТРАНСПОРТУ", відкладено підготовче засідання у справі № 910/12087/21 на 07.10.2021.

28.09.2021 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

01.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2 та клопотання про витребування доказів.

06.10.2021 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшли заперечення на клопотання позивача (від 23.09.2021) про витребування доказів та клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

У підготовчому засіданні 07.10.2021 судом, на підставі ст.81, ч.8 ст.80 ГПК України, постановлено протокольну ухвалу від 07.10.2021 про задоволення клопотання позивача від 30.09.2021 про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 повернуто заяву від 23.09.2021 про зміну предмету позову (уточнену позовну заяву) з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ" без розгляду.

Протокольною ухвалою від 07.10.2021 відкладено підготовче засідання на 11.11.2021.

11.11.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заява про заява про зміну предмету позову.

У підготовчому засіданні 11.11.2021 суд долучив до матеріалів справи докази подані позивачем разом з клопотанням від 11.11.2021.

Також у підготовчому засіданні 11.11.2021 суд розглянув заяву від 11.11.2021 про зміну предмету позову та дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Так, у заяві позивач позивачем заявлено позовні вимоги у такій редакції:

визнати недійсним електронного аукціону та його результатів, а саме електронного аукціону №UA-PS-2021-06-03-000090-2 * 60b7935ff3364f9eb3e10a558783ee92, з продажу права вимоги за Кредитними договорами та за договорами іпотеки від 05.02.2004 №6004Z7, від 28.04.2005 №6005Z69, від 01.09.2004 №6004Z110, укладеними з юридичною особою, договором застави від 01.09.2004 №6004Z109, юридичною особою, договором поруки від 07.10.2004 №6004Р7, укладеним з юридичною особою та договором поруки від 30.03.2006 №6006Р1, укладеним з юридичною особою та дебіторська заборгованість, лот №1, що проведені 05.07.2021 року, організатор торгів - Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", результати якого оформлені протоколом проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-06-03-000090-2, сформованим 05.07.2021;

визнати недійсним протокол проведення аукціону №UA-PS-2021-06-03-000090-2b, сформований 05.07.2021, по проведеному електронному аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 * 60b7935ff3364f9eb3e10a558783ee92, з продажу права вимоги за Кредитними договорами та за договорами іпотеки від 05.02.2004 №6004Z7, від 28.04.2005 №6005Z69, від 01.09.2004 №6004Z110, укладеними з юридичною особою, договором застави від 01.09.2004 №6004Z109, юридичною особою, договором поруки від 07.10.2004 №6004Р7, укладеним з юридичною особою та договором поруки від 30.03.2006 №6006Р1, укладеним з юридичною особою та дебіторська заборгованість, лот №1, що проведені 05.07.2021 року, організатором торгів - організатор торгів - Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ";

визнати недійсним та скасувати Протокол Засідання комітету з управління проблемними активами від 30 липня 2021 року яким було продовжено строк для укладення договорів купівлі - продажу майна (активів) за результатами електронних торгів по проведеному електронному аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 * 60b7935ff3364f9eb3e10a558783ee92 з продажу права вимоги за Кредитними договорами та за договорами іпотеки від 05.02.2004 №6004Z7, від 28.04.2005 №6005Z69, від 01.09.2004 №6004Z110, укладеними з юридичною особою, договором застави від 01.09.2004 №6004Z109, юридичною особою, договором поруки від 07.10.2004 №6004Р7, укладеним з юридичною особою та договором поруки від 30.03.2006 №6006Р1, укладеним з юридичною особою та дебіторська заборгованість, лот №1, що проведені 05.07.2021 року, організатором торгів - організатор торгів - Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ".

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/18389/20.

Судом встановлено, що первісні основні підстави позову позивач залишив незмінними та лише доповнив їх новими обставинами, що є безпосередньо пов`язаними з основними підставами позову та у заяві про зміну предмета позову змінив лише позовні вимоги шляхом доповнення позовних вимог новою вимогою про визнання недійсним та скасування протоколу засідання комітету з управління проблемними активами від 30.07.2021, що безпосередньо пов`язана із першочергово заявленими вимогами.

З урахуванням наведеного, за результатом розгляду заяви позивача про зміну предмету позову суд дійшов висновку, що позивач дотримався вимог частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позову, про що постановлено протокольну ухвалу від 11.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ" про забезпечення позову.

Протокольною ухвалою від 11.11.2021 відкладено підготовче засідання на 25.11.2021.

25.11.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1 та клопотання про витребування доказів.

Протокольною ухвалою від 25.11.2021 відкладено підготовче засідання на 16.12.2021.

02.12.2021 через відділ діловодства суду від ДП "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" надійшли письмові пояснення щодо ухвали про забезпечення позову.

У підготовчому засіданні 16.12.2021 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.01.2022.

Протокольною ухвалою від 20.01.2022 відкладено судове засідання по суті на 10.02.2022.

07.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення до судових дебатів.

10.02.2022 через відділ діловодства суду від ТОВ "КАПІТАЛ-ФІНАНС" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 10.02.2022 суд заслухав вступні слова представників позивача та відповідача-1.

Протокольною ухвалою від 10.02.2022 відкладено судове засідання по суті на 24.02.2022.

У зв`язку із перебуванням судді Турчина С.О. у відпустці, судове засідання у справі №910/12087/21, призначене на 24.02.2022, знято з розгляду.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно із Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 № 133/2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15 березня 2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" обумовлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 призначено по справі №910/12087/21 судове засідання по суті на 19.05.2022.

Представник позивача у судове засідання 19.05.2022 не з`явився.

Протокольною ухвалою від 19.05.2022 відкладено судове засідання по суті на 09.06.2022.

09.06.2022 через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшла заява про непідсудність справи.

У судове засідання прибули представники відповідачів-1,2. Представник позивача та у судове засідання 09.06.2022 повторно не з`явився. Представники третіх осіб-1,2 також не прибули.

У судовому засіданні 09.06.2022 представник відповідача-1 надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі № 31/160(29/170/6/77-5/100) (914/2249/21), яке суд долучив до матеріалів справи.

Розглянувши у судовому засіданні заяву відповідача-2 про непідсудність справи, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Заява мотивована тим, що спір з приводу визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) з реалізації майнових прав, слід вважати спором з приводу нерухомого майна. З огляду на те, що нерухоме майно, передане в іпотеку на підставі договорів іпотеки №6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, майнові права за якими були предметом спірного аукціону, розташоване у м. Львові по вул. Стрийська, 45, ця справа підлягає розгляду Господарським судом Львівської області.

Згідно з ч.3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Однак, суд зазначає, що у межах даної справи спір стосується правомірності та дотримання законодавства під час проведення електронного аукціону та жодним чином не стосується спору щодо прав на нерухоме майно.

Наразі має місце спір між певним колом осіб з приводу правомірності проведення аукціону з продажу прав, реалізація яких в послідуючому може зумовити набуття певних прав щодо нерухомості, і лише подальше оскарження реалізації таких прав може зумовити виникнення спору з приводу нерухомого майна.

У тож же час, наведені вище висновки суду викладені з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 щодо застосування приписів ст.30 Господарського процесуального кодексу України при віднесені переданих на вирішення суду спорів до категорії таких, що виникли з приводу нерухомого майна. Суд зазначає, що вказана постанова Великої Палати не є релевантною в межах даного спору, адже предметами спорів у зазначених справах були: визнання недійсним договорів лізингу; стягнення орендної плати, тобто, спірні правовідносини у таких справах стосувалися безпосередньої реалізації прав на нерухоме майно, які випливають з прав власності чи користування.

Стосовно посилання заявника на правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 25.02.2018 у справі №201/12876/17, від 11.07.2019 у справі №462/7217/18, суд зазначає, що предметом позову у вказаних справах були безпосередньо договори, об`єктами яких є нерухоме майно, що є відмінним від предмету позову (спору) у справі №910/12087/21.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ-ФІНАНС" про непідсудність справи, про що судом постановлено протокольну ухвалу.

У судовому засіданні 09.06.2022 судом встановлено наявність підстав, визначених п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, для залишення позову у справі №910/12087/21 без розгляду, з огляду на наступне.

Так, згідно із частинами першою та другою статті 196 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Згідно із п.4 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч.4 ст.202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначено судом вище, у судове засідання 09.06.2022 позивач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце судового засідання позивача повідомлено належним чином ухвалою від 19.05.2022, яку позивачем отримано 01.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №718.

Також позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, яке відбулося 19.05.2022 (ухвалу від 14.04.2020, згідно із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №120, позивач отримав 30.04.2022) та у яке позивач також не забезпечив явки свого представника.

У контексті того, що судом не визнавалася явка позивача обов`язковою, суд зазначає, що частина четверта статті 202, пункт 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Так, положення статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 914/794/18, від 30.05.2019 у справі № 921/502/17-г/8, від 13.09.2019 у справі №916/3616/15.

У постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19 викладено таку правову позицію щодо застосування пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.

Враховуючи наведене, норми пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального України визначають, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

У даному випадку позивач не повідомляв про причини неявки у судові засідання 19.05.2022 та 09.06.2022 та не подавав до суду відповідної заяви про розгляд справи за його відсутності.

У цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами статей 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи.

Також участь позивача у судовому засіданні по суті обумовлена дослідженням письмових доказів та електронних доказів, копії яких були надані позивачем на обґрунтування заявлених вимог.

Суд зазначає, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Як передбачено частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи неявку, зокрема, уповноваженого представника позивача у судові засідання з розгляду справи по суті 19.05.2022, 09.06.2022, та відсутність клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача і будь-яких повідомлень з приводу неявки його представника в судові засідання, суд залишає позовну заяву без розгляду на підставі ч.4 ст.202, п.4 ч. 1 ст.226 ГПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до частини 9 статті 145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 у справі №910/12087/21, підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на підстави залишення позову без розгляду, повернення судового збору за розгляд справи не здійснюється.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч.4 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.4 ч.1 ст.226 ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ" до Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ-ФІНАНС", третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товарна біржа "Ю-БЕЙС", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Закрите акціонерне товариство "ЗАВОД КОМУНАЛЬНОГО ТРАНСПОРТУ" про визнання недійсним електронного аукціону, визнання недійсним протоколу проведення аукціону - залишити без розгляду.

2. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 у справі №910/12087/21.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 09.06.2022 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 21.06.2022.

Суддя С. О. Турчин