ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/918/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (вул. Гетьмана Полуботка, 37, Рівне, 33028, ) до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (вул. Авіаторів, 5а, Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, 35360, ) про стягнення в сумі 27 638 грн 66 коп.

у судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

22.10.2021 року 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (далі - позивач, 3 ДПРЗ) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (далі - відповідач, ОКП "МАР"), у якому, посилаючись на ст. ст. 193, 216, 217, 218, 230, 231, 232, Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 612, 625, 626, 627, 655, 692, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 4, 12, 13, 15, 54, 57, 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить суд стягнути з відповідача 67 024 грн. 00 коп. (з яких - 35 919 грн 54 коп. - основний борг, 24 471 грн 87 коп. - пеня, 4 624 грн 16 коп. - інфляційні збитки, 2008 грн 43 коп. - 3 % річних).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 105/2-4 про надання платних послуг, укладеного 23.03.2019 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (далі - замовник) в частині повного та своєчасного проведення розрахунків.

Ухвалою суду від 26.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 16.11.2021 року, запропоновано відповідачу у строк протягом 15-ти днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, запропоновано позивачу у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, запропоновано відповідачу у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, запропоновано учасникам справи подати суду: оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні).

Ухвалою суду від 16.11.2021 року розгляд справи відкладено на 02.12.2021 року.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року розгляд справи відкладено на 14.12.2021 року.

14.12.2021 року від відповідача надійшла заява про часткове визнання позову на суму 24 614 грн 36 коп. (з яких: 20 919 грн 54 коп. - основний борг, 2 551 грн 87 коп. - інфляційні втрати, 1142 грн 95 коп. - 3 % річних) та контррозрахунок.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та подальший розгляд справи № 918/918/21 здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.01.2022 року; зобов`язано позивача до дня судового засідання надати суду пояснення щодо обставин, зазначених в заяві про часткове визнання позову відповідачем та уточнений розрахунок пені, інфляційних збитків та 3 % річних з уточненням періоду за який нараховуються пеня, інфляційних збитків та 3 % річних, та точної дати з якої починається нарахування та закінчення нарахування пені, інфляційних збитків та 3 % річних.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів - до 14.03.2022 року включно, розгляд справи відкладено на 08.02.2022 року.

Ухвалою суду від 08.02.2022 року розгляд справи відкладено на 22.02.2022 року.

21.02.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог із 67 024 грн. 00 коп. до 27 638 грн 66 коп., згідно з якою 3 ДПРЗ просить суд стягнути з ОКП "МАР" 27 638 грн 66 коп. (з яких: 20 919 грн 54 коп. - основний борг, 2 693 грн 19 коп. - пеня, 2 799 грн 29 коп. - інфляційні збитки та 1 226 грн 64 коп. - 3% річних).

Ухвалою суду від 22.02.2022 року закрито підготовче провадження у справі 918/918/21, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2022 року.

10.03.2022 року судове засідання з розгляду справи по суті не відбулося.

Ухвалою суду від 27.04.2022 року призначено розгляд справи по суті на 11.05.2020 року.

Ухвалою суду від 11.05.2022 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті на 08.06.2022 року.

08.06.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання 08.06.2022 року без його участі.

08.06.2022 року судом встановлено, що учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання з розгляду справи по суті, належним чином повідомлені про час дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також довідкою про надіслання їх офіційні електронні адреси ухвали суду від 11.05.2022 року.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 року за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на викладене, враховуючи наявність клопотання представника позивача про проведення судового засідання 08.06.2022 року без його участі, господарський суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

23.03.2019 року між 3 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (далі - виконавець) та Обласним комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Рівне" (далі - замовник) укладено Договір про надання платних послуг № 105/2-П (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору виконавець надає замовнику наступну послугу Забезпечення пожежної охорони об`єкта, у тому числі на виїзній техніці, під час проведення робіт з підвищеним рівнем вибухопожежонебезпеки (із залученням автомобілів АЦ-4-60(530905)-515М н.з. 39-20Ч2, АЦ-40(43253)247.02 д/н НОМЕР_1 , АЦ-4,5-60(ТGМ 12,240)-364 н.з 39-19Ч2, АЦ-4-60(5309)-505М н.з 41-09Ч2,), а Замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх на умовах даного Договору.

Строки виконання послуги та її вартість визначається в Актах виконаних робіт (послуг), що є невід`ємною частиною Договору. (п. 1.2. Договору).

У відповідності до п. 1.3. Договору вартість наданих послуг визначається згідно розрахунку вартості платних послуг, погоджується протоколом узгодження договірної ціни який є невід`ємною частиною Договору.

Сума Договору орієнтовно становить 200000 (двісті тисяч) гри. 00 коп. (в т.ч. ПДВ - 33333,33 грн) (п. 1.4. Договору).

Сторони узгодили між собою та зафіксували у п. п. 2.1., 2.2. Договору, що виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню послуг згідно п.1.1 цього Договору, надати замовнику Акт здавання-приймання послуг за Договором. Замовник бере на себе зобов`язання оплатити послуги по факту виконання робіт виконавцем.

Згідно з п. 3.1. Договору надання послуг протягом дії Договору здійснюється згідно заявки замовника.

Розрахунок за послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок "Виконавця" на підставі Акта здавання-приймання послуг за Договором протягом 10 (десяти) банківських днів. (п. 3.2. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.20198 року, але в будь-якому випадку до остаточного виконання Договору. (п. 4.1. Договору).

У відповідності до п. 5.5. Договору за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості наданих послуг, з яких допущено прострочено виконання за кожний день прострочення.

Сторони підписали між собою Протокол узгодження договірної ціни про виконання робіт (послуг) від 23.03.2019 року, з якого вбачається, що сторони дійшли згоди про розмір договірної ціни за виконання робіт (послуг): забезпечення пожежної охорони об`єкта у тому числі на виїзній техніці, під час проведення робіт з підвищеним рівнем вибухопожежонебезпеки (із залученням автомобілів АЦ-4-60(530905)-515М н.з. 39-20Ч2, АЦ-40(43253)247.02 д/н НОМЕР_1 , АЦ-4,5-60(ТGМ 12,240)-364 н.з 39-19Ч2, АЦ-4-60(5309)-505М н.з 41-09Ч2,), а Замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх. За надані послуги замовник сплачує виконавцю орієнтовну суму 200 000 грн 00 коп. (в т.ч ПДВ 33 333 грн 33 коп.).

Даний протокол є підставою для проведення розрахунків між виконавцем та замовником.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, свої зобов`язання щодо надання послуг 3 ДПРЗ виконано, про що між ним та ОКП "МАР" підписано Акти здавання-приймання послуги на загальну суму 39 761 грн 83 коп., , а саме:

- № 454/2-4 від 26.06.2019 року на суму 4 394 грн 80 коп. (в т.ч. ПДВ 732 грн 47 коп. ).;

- № 541 від 07.08.2019 року на суму 4 359 грн 54 коп. (в т.ч. ПДВ - 726 грн 59 коп.);

- № 546/1/2-4 від 14.08.2019 року на суму 4 359 грн 54 коп. (в т.ч. ПДВ - 726 грн 59 коп.);

- № 547/2-4 від 21.08.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. (в т.ч. ПДВ - 613 грн 61 коп.);

- № 572/2-4 від 28.08.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. (в т.ч. ПДВ - 613 грн 61 коп.);

- № 576/2-4 від 04.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. (в т.ч. ПДВ - 613 грн 61 коп.);

- № 618/2-4 від 11.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. (в т.ч. ПДВ - 613 грн 61 коп.);

- № 773/2-4 від 18.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. (в т.ч. ПДВ - 613 грн 61 коп.);

- № 774/2-4 від 25.09.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. (в т.ч. ПДВ - 274 грн 66 коп.);

- № 775/2-4 від 02.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. (в т.ч. ПДВ - 274 грн 66 коп.);

- № 776/2-4 від 09.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. (в т.ч. ПДВ - 274 грн 66 коп.);

- № 777/2-4 від 16.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. (в т.ч. ПДВ - 274 грн 66 коп.);

- № 841/2-4 від 23.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. (в т.ч. ПДВ - 274 грн 66 коп).

У позовній заяві позивач вказує, що 12.07.2021 року відповідачем було частково оплачено за надані послуги за Договором у сумі 3 842 грн 29 коп. При цьому станом на 01.08.2021 року заборгованість відповідача, як вказує позивач у позовній заяві, склала 39 761 грн 83 коп.

З метою досудового вирішення питання погашення заборгованості на адресу відповідача позивачем 24.06.2021 року направлено претензію № 1/156 від 23.06.2021 року на суму 45 668 грн 51 коп., яка отримана відповідачем 02.07.2021 року, однак заборгованість погашено частково.

Судом встановлено, що у заяві про часткове визнання позову відповідачем не заперечуються обставини щодо надання і приймання наданих послуг за Договором.

При цьому, відповідач звертає увагу, що ЗДПРЗ не вказало у позові про те, що відповідно до укладеного між ЗДПРЗ, ОКП «МА Рівне» і ФОП Борищуком Романом Миколайовичем про перевід боргу № 01/01-21 від 19.01.2021 року, відповідач перевів на ФОП Борищука Р.М. належну до сплати чистину боргу в сумі 15 000,00 грн., який виник у зв`язку із неналежним виконання Договору про надані платні послуги № 105/2-П від 23.03.2019 року. На підтвердження цього ЗДПРЗ, ОКП «МА Рівне» і ФОП Борищук Р.М. підписали Акт звірки розрахунків згідно з договору про перевід боргу № 01/01-21 від 19.01.2021.

Таким чином, у відповідності до пунктів 1.1., 3.3. Договору про перевід боргу з моменту його укладення зобов`язання відповідача з оплату боргу у сумі 15 000 грн 00 коп., що виник у зв`язку із несплатою за надані послуги за Договором, припинилося.

З огляду на вказане акти здавання-приймання послуг № 454/2-4 від 26.06.2019 на суму 4394,80 грн., № 545/1 від 07.08.2019 на суму 4359,54 грн., № 546/1/2-4 від 14.08.2019 на суму 4 359,54 грн. і акт № 547/2-4 від 21.08.2019 на суму 3 681,65 грн. є оплаченими повністю, а сума заборгованості за актом № 572/2-4 від 28.08.2019 зменшилася з 3 681,65 грн. до 1 634,89 грн.

За таких обставин, відповідач у заяві про часткове визнання позову зазначає, що основна сума боргу за підписаними сторонами Актами до Договору, яку відповідач визнає та зобов язується оплати, складає 20 919,54 грн., а не 35 919,54 грн. як вказав у своєму позові З ДПРЗ (35919,54 грн.-15000,00 грн.).

21.02.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог із 67 024 грн. до 27 638,66 грн., згідно з якою 3 ДПРЗ просить суд стягнути з ОКП "МАР" 27 638 грн 66 коп. (з яких: 20 919 грн 54 коп. - основний борг, 2 693 грн 19 коп. - пеня, 2 799 грн 29 коп. - інфляційні збитки та 1 226 грн 64 коп. - 3% річних). Вказана заява відповідає вимогам ст.ст. 46, 170 ГПК України, а тому прийнята судом до розгляду.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину, що за своєю природою є договором надання послуг, та регулюються нормами ЦК України та ГК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором про надання платних послуг № 105/2-П від 23.03.2019 року, а відповідач прийняв дані послуги у повному обсязі, що підтверджується актами здавання-приймання послуг за Договором.

Як вбачається із п. п. 3.2. Договору розрахунок за послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі Акта здавання-приймання послуг за Договором протягом 10 банківських днів.

Відтак судом встановлено, що у відповідача виник обов`язок перед позивачем щодо оплати наданих послуг, а саме згідно з Актами здавання-приймання послуги:

- № 454/2-4 від 26.06.2019 року на суму 4 394 грн 80 коп. із 27.06.2019 року по 11.07.2019 року включно;

- № 541 від 07.08.2019 року на суму 4 359 грн 54 коп. із 08.08.2019 року по 21.08.2021 року включно;

- № 546/1/2-4 від 14.08.2019 року на суму 4 359 грн 54 коп. із 15.08.2019 року по 29.08.2019 року включно;

- № 547/2-4 від 21.08.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 22.08.2019 року по 05.09.2019 року включно;

- № 572/2-4 від 28.08.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 29.08.2019 року по 11.09.2019 року включно;

- № 576/2-4 від 04.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 05.09.2019 року по 18.09.2019 року включно;

- № 618/2-4 від 11.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 12.09.2019 року по 25.09.2019 року включно;

- № 773/2-4 від 18.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 19.09.2019 року по 02.10.2019 року включно;

- № 774/2-4 від 25.09.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 26.09.2019 року по 09.10.2019 року включно;

- № 775/2-4 від 02.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 03.10.2019 року по 17.10.2019 року включно;

- № 776/2-4 від 09.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 10.10.2019 року по 24.10.2019 року включно;

- № 777/2-4 від 16.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 17.10.2019 року по 30.10.2019 року включно;

- № 841/2-4 від 23.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 24.10.2019 року по 06.11.2019 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з тим, що відповідачем у справі не проведено оплати наданих послуг своєчасно та у повному обсязі, позивач заявив до стягнення з відповідача 20 919 грн 54 коп. з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення з нього залишку основного боргу у розмірі 20 919 грн 54 коп.

Таким чином, враховуючи, що відповідач в порушення вимог ЦК України та ГК України взяті на себе зобов`язання за Договором не виконав, за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу у розмірі 20 919 грн 54 коп.

Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення основного боргу у розмірі 20 919 грн 54 коп. та зважаючи на визнання відповідачем даної основної заборгованості за Договором, задовольняє дані позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 2 693 грн 19 коп. - пені, 2 799 грн 29 коп. - інфляційних збитків та 1 226 грн 64 коп. - 3% річних.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 року зазначає, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визнання у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду порушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору не узгодили між собою у Договорі, що за несвоєчасне або неналежне виконання замовником зобов`язань за договором із оплати наданих послуг, винна сторона сплачує пеню.

Позивач у позовній заяві вказав, що відповідно до п. 5.3. Договору за порушення терміну оплати "Об`єкт" сплачує "Аварійно-рятувальній службі" пеню в розмірі 0,1 % від простроченої суми оплати за кожен день прострочення, відповідно до вимог чинного законодавства, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє за період, за який нараховується пеня.

При цьому, судом встановлено, що ані в п. 5.3. Договору, ані в будь-якому іншому пункті Договору, сторони не обумовили між собою відповідальність замовника за прострочення чи непроведення оплати за надані послуги у вигляді штрафної неустойки (пені).

У заяві про часткове визнання позовних вимог відповідач вказав, що оскільки ні Договором, ні законом інший строк для нарахування штрафних санкцій не встановлений, станом на 01.08.2021 року і на даний час підстав для стягнення на користь позивача у пункті 5.5. Договору пені за прострочення виконання зобов`язання немає.

Оскільки сторони, укладаючи Договір, не погодили відповідальність за несвоєчасне виконання замовником зобов`язань по оплаті наданих послуг у вигляді пені, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 693 грн 19 коп. пені не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач вважається таким, що прострочив зобов`язання із оплати наданих послуг, а саме згідно з Актами здавання-приймання послуги:

- № 454/2-4 від 26.06.2019 року на суму 4 394 грн 80 коп. із 12.08.2019 року;

- № 541 від 07.08.2019 року на суму 4 359 грн 54 коп. із 22.08.2019 року;

- № 546/1/2-4 від 14.08.2019 року на суму 4 359 грн 54 коп. із 30.08.2019 року;

- № 547/2-4 від 21.08.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 06.09.2019 року;

- № 572/2-4 від 28.08.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 12.09.2019 року;

- № 576/2-4 від 04.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 19.09.2019 року;

- № 618/2-4 від 11.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 26.09.2019 року;

- № 773/2-4 від 18.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. із 03.10.2019 року;

- № 774/2-4 від 25.09.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 10.10.2019 року;

- № 775/2-4 від 02.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 18.10.2019 року;

- № 776/2-4 від 09.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 25.10.2019 року;

- № 777/2-4 від 16.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 31.10.2019 року;

- № 841/2-4 від 23.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. із 07.11.2019 року.

Позивач вказав, що визнає оплату відповідачем боргу частково та вважає погашеними зобов`язання відповідача із оплати послуг за Договором у сумі:

- 3 842 грн 29 коп. - із 12.07.2021 року;

- 15 000 грн 00 коп. - із 19.01.2021 року (у зв`язку із укладенням Договору про перевід боргу № 01/01-21 від 19.01.2021 року).

Судом встановлено, що позивач нараховує відповідачеві 3 % річних та інфляційні втрати на суму заборгованості за Актами здавання-приймання послуги за період з 10.09.2019 року по 01.10.2021 року:

- № 572/2-4 від 28.08.2019 року на суму 1 634 грн 89 коп. - з 10.09.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 576/2-4 від 04.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. - з 10.10.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 618/2-4 від 11.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. - з 10.10.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 773/2-4 від 18.09.2019 року на суму 3 681 грн 65 коп. - з 10.10.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 774/2-4 від 25.09.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. - з 10.10.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 775/2-4 від 02.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. - з 10.11.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 776/2-4 від 09.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. - з 10.11.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 777/2-4 від 16.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. - з 10.11.2019 року по 01.10.2021 року;

- № 841/2-4 від 23.10.2019 року на суму 1 647 грн 94 коп. - з 10.11.2019 року по 01.10.2021 року.

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних долучені позивачем до заяви про зменшення позовних вимог за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останні не є арифметично вірними, а обґрунтований розмір стягнення з відповідача 3 % річних - становить 1 228 грн 37 коп., а інфляційних втрат - 2 799 грн 29 коп.

Оскільки позивач просить суд стягнути 1 226 грн 64 коп. - 3 % річних, господарський суд задовольняє дані позовні вимоги у обсязі, що заявлені 3 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Рівненській області.

При цьому суд зауважує, що позивач неправомірно нараховано із 10.09.2019 року інфляційні втрати та 3 % річних на суму заборгованості у розмірі 1 634 грн 89 коп. за Актом здавання-приймання послуги № 572/2-4 від 28.08.2019 року на суму 1 634 грн 89 коп. - оскільки відповідач вважається таким, що прострочив дане зобов`язання із 12.09.2019 року.

Розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, які здійснено господарським судом, долучено до матеріалів справи.

Суд враховує, що 14.12.2021 року від відповідача надійшла заява про часткове визнання позову в частині стягнення 2 551 грн 87 коп. - інфляційних втрат та 1142 грн 95 коп. - 3 % річних.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочину в господарській діяльності та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання, яке полягає у несплаті за надані позивачем послуги у розмірі 20 919 грн 54 коп. порушило інтереси позивача, відтак останній правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Суд на підставі доказів, наданих позивачем, встановив факт перебування сторін у договірних відносинах та встановив факт порушення відповідачем прав позивача.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 24 945 грн 47 коп. (з яких - 20 919 грн 54 коп. - основний борг, 2 799 грн 29 коп. - інфляційні втрати, 1 226 грн 64 коп. - 3 % річних).

У задоволенні позовних вимог про стягнення 2 693 грн 19 коп. - пені суд відмовляє.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви є стягнення з відповідача 67 024 грн 00 коп.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви з майновими вимогами у розмірі 67 024 грн 00 коп. позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у необхідному розмірі, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 382 від 19.10.2021 року.

Після прийняття заяви позивача про зменшення позовних вимог до 27 638 грн 66 коп. розмір судового збору, що підлягає за позовні вимоги не змінився та становить 2 270 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 24 945 грн 47 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 2 048 грн 80 коп., який покладається на відповідача.

Відповідно судовий збір у розмірі 221 грн 20 коп. залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 119, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (вул. Авіаторів, 5а, Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, 35360, ) на користь 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (вул. Гетьмана Полуботка, 37, Рівне, 33028, ) 24 945 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок п`ять) грн 47 коп. (з яких - 20 919 (двадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 54 коп. - основний борг, 2 799 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн 29 коп. - інфляційні втрати, 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) грн 64 коп. - 3 % річних).

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення 2 693 грн 19 коп. - пені - відмовити.

4. Стягнути з Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" (вул. Авіаторів, 5а, Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, 35360, ) на користь 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (вул. Гетьмана Полуботка, 37, Рівне, 33028, ) 2 048 (дві тисячі сорок вісім) грн 80 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 08 червня 2022 року.

Суддя Романюк Ю.Г.