ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/390/20(916/464/22)
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Большакова В.А.

за позовом: Військової частини НОМЕР_1

до відповідача: Приватного підприємства Артек-Союз (65047, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 47, офіс 102)

про стягнення 127 930, 90 грн.

у відкритому судовому засіданні

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Встановив:
Військова частина НОМЕР_1 (далі - Військова частина НОМЕР_1 , позивач) звернулася із позовною заявою від 14.02.2022р. (вх. №485/22 від 22.02.2022р.) із врахуванням уточнень до неї 20.05.2022р. (вх. №8534/22 від 23.05.2022р.) до Приватного підприємства «Артек-Союз» (далі ПП «Артек-Союз», відповідач) про: стягнення з ПП "Артек-Союз" суми вартості неповернутого рухомого майна в розмірі 51 690, 95 грн.; стягнення з ПП "Артек-Союз" трьох відсотків річних в розмірі 6394, 10 грн.; стягнення з ПП "Артек-Союз" пені в розмірі 52 448, 84 грн.; стягнення з ПП "Артек-Союз" втрат від інфляції в розмірі 17 396, 97 грн.; стягнення з ПП "Артек-Союз" судового збору в розмірі 2481 грн.

Доводи позивача
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 20.07.2017р. між Військовою частиною НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) та ПП «Артек-Союз» було укладено договір позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України від 20.07.2017р. №27, згідно умов якого позичкодавець передає, а користувач приймає в строкове безоплатне користування рухоме майно, а саме техніку та майно продовольчої служби, що знаходиться на балансі Військової частини НОМЕР_1 , вартість якої згідно з даними бухгалтерського обліку станом на 01.04.2017р. становить 649 009, 78 грн.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору було складено акт приймання-передачі рухомого майна, що передається для надання послуг з харчування військовослужбовців від 20.07.2017р. №1028, відповідно до якого позичкодавцем було передано користувачу в строкове безоплатне користування майно згідно з актом приймання-передачі. Посилаючись на п. 1 розділу 9 договору, позивач вказує, що чинність вказаного договору припинено 31.12.2017р. Позивач зазначає, що згідно акту приймання-передачі рухомого військового майна з ПП «Артек-Союз» у в/ч НОМЕР_1 від 02.04.2019р. №14, військовій частині НОМЕР_1 було повернуто майно не в повному обсязі, а тільки частину майна, що підтверджується довідкою про підсумки аудиту відповідності продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2017р. по 31.08.2020р. та наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі під час проведення інвентаризації по продовольчій службі» від 30.03.2021р. №659 та Книгою втрат та нестач військової частини НОМЕР_1 . Згідно позовної заяви на адресу відповідача було направлено претензію від 14.01.2019р. вих. №0666/45/73, на яку відповіді так і не надійшло.

Посилаючись на ст.ст. 230, 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, п.п. 7.2-7.3 договору, позивач вказує, що загальна сума штрафних санкцій за договором складає 52 448, 84 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2018р. по 14.02.2022р. 6394, 10 грн., втрати від інфляції 17 396, 97 грн.

Доводи відповідача
Відповідачем надано відзив від 15.03.2022р. (вх. №5589/22 від 16.03.2022р.) на позовну заяву та відзив від 30.05.2022р. (вх. №9247/22 від 31.05.2022р.) на уточнену позовну заяву, згідно якого відповідач не заперечує щодо відшкодування збитків Військовій частині НОМЕР_1 на суму 51 690, 95 грн., 3% річних - 3509, 32 грн., пеня 8439 грн., індекс інфляції 7766, 50 грн., в іншій частині просить відмовити у задоволенні позову. Згідно відзиву ліквідатор ПП «Артек-Союз» направила запит (вих. №02-01/139 від 26.02.2021р.) до керівника та одноосібного засновника ПП «Артек-Союз» Вялець Г.К. з вимогою передати круглу печатку та штампи ПП «Артек-Союз», оригінали засновницьких (статутних) банкрута, бухгалтерську та фінансову документацію, матеріальні цінності банкрута, а також оригінали документів по ПП «Артек-Союз», які необхідні для здійснення ліквідаційної процедури відносно банкрута. На виконання вищенаведеного листа ОСОБА_1 направлено лист від 24.03.2021р. на адресу ПП «Артек-Союз» разом із оригіналами засновницьких документів та печаткою ПП «Артек-Союз». Однак, ОСОБА_1 не виконано вимоги постанови Господарського суду Одеської області від 15.02.2021р. по справі №916/390/20 в частині передачі ліквідатору всієї бухгалтерської та іншої документації банкрута, а також майна банкрута, яке знаходиться у нього на праві власності або користування, у звязку з чим ліквідатором банкрута подано повідомлення про кримінальне правопорушення №02-01/568 від 14.07.2021р. до Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

Відповідно до відзиву у розпорядженні ліквідатора ПП «Артек-Союз» відсутнє майно, що є предметом позову Військової частини НОМЕР_1 до ПП «Артек-Союз», яке перебувало у користуванні останнього на підставі договору позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України від 20.07.2017р. №27 на суму 51 690, 95 грн.

Щодо стягнення боргу в сумі 51 690, 95 грн. відповідач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 779, ч.ч.1, 3 ст. 827, ч. 1 ст. 836, ч. 2 ст. 1213 ЦК України, вказує про відсутність заперечень щодо відшкодування збитків Військовій частині НОМЕР_1 на суму 51 690, 95 грн. у зв`язку з невиконанням ПП «Артек-Союз» обов`язку про повернення майна за договором позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України від 20.07.2017р. №27.

Стосовно нарахування штрафних санкцій відповідач зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. порушено провадження у справі №916/390/20 про банкрутство ПП «Артек-Союз», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та посилаючись на положення ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, вказує наслідки такого введення. Згідно відзиву позивачем нараховано на суму основного зобов`язання (51 690, 95 грн.) 3% річних 6394, 10 грн., пеню 52 448, 84 грн., індекс інфляції 17 396, 96 грн. та з огляду на дію мораторію, що був введений відносно ПП «Артек-Союз», нарахування пені, індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми з 06.04.2020р. не допускається.

Щодо пені відповідач вказує, що вона нараховується лише на 180 днів прострочення з посиланням на ч. 6 ст. 232 ГК України.

Рух справи
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.03.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/464/22; ухвалено розглядати справу №916/464/22 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку загального позовного провадження в межах справи про банкрутство №916/390/20; рекомендовано учасникам справи утриматися від відвідування суду. Свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з урахуванням рекомендацій Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, опублікованих 04 березня 2022 року на веб-сайті Верховного Суду за посиланням:https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/news/1261727/; повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис"; запропоновано учасникам справи подати до Південно-західного апеляційного господарського суду письмову згоду на розгляд даної справи без їх участі; роз`яснено учасникам справи, що у випадку відсутності письмової згоди всіх учасників справи на розгляд даної справи без їх участі, про дату, час та місце проведення судового засідання, буде повідомлено додатково, після закінчення строку, на який в Україні введено воєнний стан та/або усунення обставин, що зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2022р. закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті.

Позивачем та відповідачем неодноразово подавалися заяви про розгляд справи без участі їх представників за наявними в матеріалах справи документами.

Обставини, встановлені судом
20.07.2017р. між Військовою частиною НОМЕР_1 (вп НОМЕР_2 ) та ПП «Артек-Союз» та на підставі договору від 31.03.2017р. №286/2/17/12 про закупівлю послуг з організації харчування особового складу Збройних Сил України, був підписаний типовий договір позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 29.02.2016р. №114 та зареєстрованого у Міністерства юстиції України 23.03.2016р. за №429/28559.

Ч. 1 розділом першим вказаного договору передбачено, що позичкодавець передає, а користувач приймає в строкове безоплатне користування рухоме майно техніку та майно продовольчої служби, що знаходиться на балансі в/ч НОМЕР_1 , місце розташування якого смт. Чорноморськ, Лиманський район Одеської області. Балансова вартість майна згідно з даними бухгалтерськими обліку від 01.04.2017р. становить 649 009, 78 грн.

Відповідно до ч. 2 розділу першого зазначеного договору перелік майна, що передається за цим договором визначається актом приймання-передавання рухомого майна.

Згідно ч. 1 розділу другого вказаного договору користувач вступає у строкове безоплатне користування майном у строк, вказаний у договорі про закупівлю послуг з організації харчування, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання рухомого майна.

Ч.ч.3, 4 розділу другого зазначеного договору передбачено, що обов`язок щодо складання акта приймання-передавання рухомого майна покладається на позичкодавця. Користувач зобов`язаний підписати наданий акт приймання-передавання рухомого майна не пізніше п`яти робочих днів з дати надання документів позичкодавцем.

Відповідно до п. 6 ч. 1 розділу п`ятого зазначеного договору користувач зобов`язується у разі припинення або розірвання цього договору повернути майно позичкодавцю за актом приймання-передавання рухомого майна у стані, не гіршому, ніж на дату передачі його в безоплатне користування, з урахуванням фізичного зносу та відшкодовувати позичкодавцю збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) використовуваного майна з вини користувача.

Згідно п. 1 ч. 1 розділу шостого зазначеного договору позичкодавець зобов`язується передати користувачу майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання рухомого майна.

Ч.ч.1, 2 розділу сьомого вказаного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. Якщо користувач не виконує обов`язки щодо повернення майна, він сплачує позичкодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неповернутого майна за кожен день прострочення повернення майна.

Згідно ч. 1 розділу дев`ятого зазначеного договору цей договір набирає чинності із дати його підписання і діє до 31.12.2017р. Строк дії цього договору не може перевищувати строку дії договору про закупівлю послуг з організації харчування.

Відповідно до ч. 4 розділу дев`ятого вказаного договору чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; ліквідації користувача.

Ч. 5 розділу дев`ятого зазначеного договору передбачено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається користувачем позичкодавцю у стані, не гіршому, ніж на момент передачі, з урахуванням фізичного зносу, що підтверджується актом приймання-передавання рухомого майна.

Згідно ч. 6 розділу дев`ятого вказаного договору майно вважається поверненим позичкодавцю з дати підписання сторонами акта приймання-передавання рухомого майна. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання рухомого майна при поверненні майна покладається на користувача.

На виконання умов договору був складений та підписаний акт приймання-передачі рухомого військового майна, що передається для надання послуг з харчування військовослужбовців від 20.07.2017р. №1028, згідно якого комісія, затверджена наказом командира військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) №168 від 03.02.2017р., склала цей акт приймання-передачі рухомого військового майна (столово-кухонного посуду, технологічного та холодильного обладнання їдалень і продовольчих складів, ваговимірювальних пристроїв та технічних засобів приготування їжі в польових умовах), що передається в безоплатне користування відповідно до договору позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), всього на суму 649 009, 78 грн.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2019р. №0666/45/73/п згідно договору позички №286/2/17/2 від 31.03.2017р. в користуванні ПП «Артек-Союз» знаходиться майно продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , яке було розташоване в їдальні військової частини; під час прийому передачі військового майна від начальника їдальні ПП «Артек-Союз» ОСОБА_2 були виявлені недоліки; на адресу ПП «Артек-Союз» було направлено лист з вказаними недоліками від 06.12.2018р.; станом на 11.01.2019р. недоліки начальником їдальні ПП «Артек-Союз» не вирішені, передача майна продовольчої служби не здійснена.

02.04.2019р. був складений та підписаний акт приймання-передачі рухомого військового майна, що передається з ПП «Артек-Союз» у в/ч НОМЕР_1 №14, відповідно до якого згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 комісією складений акт приймання-передачі рухомого військового майна столово-кухонного посуду, технологічного та холодильного обладнання їдалень і продовольчих складів, ваговимірювальних пристроїв та технічних засобів приготування їжі в польових умовах), що передавалось в безоплатне користування ПП «Артек-Союз» та на даний час повертається до в/ч НОМЕР_1 всього на суму 494 313, 72 грн.

04.12.2020р. було складено довідку про підсумки аудиту відповідності продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2017р. по 31.08.2020р.

28.03.2021р. було складено довідку-розрахунок №8 встановлених нестач в ході внутрішнього аудиту та річної інвентаризації у військовій частині НОМЕР_1 за номенклатурою продовольчої служби.

Відповідно до рішення командира: службове розслідування за фактом виявлення нестачі під час проведення інвентаризації по продовольчій службі військової частини НОМЕР_1 , розпочатого 03.03.2010р. та закінченого 30.03.2021р., вважається завершеним; рішення щодо нестачі майна продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 відповідно до акту інвентаризації майна продовольчої служби та довідки про підсумки внутрішнього аудиту відповідності діяльності за продовольчою службою на загальну суму 123 664, 60 грн. вважається прийнятим, а саме: на загальну суму 51 690, 95 грн., вважається нанесеними збитки державі з вини ПП «Артек-Союз».

Згідно п. 11 витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.03.2021р. №659 «Про результати службового розслідування» наступне військове майно продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 на суму 51 690, 95 грн., а саме миска aлюмінієва (АС) 116 (сто шістнадцять) шт.; миска з н/с 196 (сто дев`яносто шість) шт.; тарілка глибока скляна (АС) - 265 (двісті шістдесят п`ять) шт.; тарілка мілка скляна (АС) - 206 (двісті шість) шт.; тарілка десертна скляна (АС) - 273 (двісті сімдесят три) шт.; кухоль фарфоровий (керамічний) (АС) - 432 (чотириста тридцять два) шт.; ложка столова з н/с - (АС) - 495 (чотириста дев`яносто п`ять) шт.; ложка столова з н/с - (АС) - 1400 (одна тисяча чотириста) шт.; ложка чайна з н/с (АС) - 58 шт.; виделка столова з н/с (АС) - 465 (чотириста шістдесят п`ять) шт.; черпак алюмінієвий (АС) - 4 (чотири) шт.; ніж кухарська трійка (АС) - З (три) шт.; ніж кухарський великий (АС) - 5 (п`ять) шт.; набір спецій пластмасовий (АС) 26 (двадцять шість) шт.; таця алюмінієва (АС) - 26 (двадцять шість) шт; таця алюмінієва (АС) - 69 (шістдесят дев`ять) шт.; фляга алюмінієва 40л. (АС) - 2 (дві) шт.; казан наплитний алюмінієвий 50-60л. (АС) 10 (десять) шт.; пристрій для чаю (АС) 1 (один) шт.; ящик ноші для риби (АС) 1 (одна) шт.; ящик ноші для овочів (АС) 2 (два) шт.; ящик ноші для м`яса (АС) 4 (чотири) шт; ТВН 12 -10 (десять) шт., вважати таким, що передане для безоплатного користування до ПП «Артек-Союз» згідно договору організації харчування особового складу Збройних Сил України №27 від 20.07.2017р., терміном до 31.12.2017р. та підлягає поверненню до військової частини НОМЕР_1 в примусовому порядку.

У Книзі №103/18/56/257/1059 обліку втрат військового майна продовольчої служби військової частини польова пошта НОМЕР_2 зазначений наказ командира в/ч НОМЕР_1 №659 від 30.03.2021р.

Позивачем надана довідка розрахунку пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, згідно якої зазначені наступні вихідні дані: дата виникнення заборгованості 01.01.2018р., дата розрахунку 14.02.2022р., сума боргу 51 690, 92 грн., розмір пені - подвійна облікова ставка НБУ, кількість днів прострочення 1506; розрахунок 3%: період розрахунку 01.01.2018р. 14.02.2022р., сума боргу 51 690, 95 грн., сума 3% річних 6394, 10 грн.; розрахунок пені: період 01.01.2018р. 14.02.2022р., сума пені 52 448, 84 грн.; втрати від інфляції: період з 2018р. по 2022р., сума 17 396, 97 грн.

Судом встановлено, що згідно комп`ютерної програми „Діловодство спеціалізованого суду ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. відкрито провадження у справі №916/390/20 про банкрутство ПП «Артек-Союз», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Постановою Господарського суду Одеської області від 15.02.2021р. по справі №916/390/20 ПП Артек-Союз визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.05.2022р. призначено наступне судове засідання. Таким чином, провадження у справі №916/390/20 про визнання банкрутом ПП „Артек-Союз триває та триває ліквідаційна процедура.

Норми права, що застосовуються судом. Висновки суду
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. введено у дію Кодекс України з процедур банкрутства, згідно ч.2 Прикінцевих і Перехідних Положень якого, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом втратив чинність з цього моменту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Вказана норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, яким визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст. 827 ЦК України передбачено, що за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 830 ЦК України якщо позичкодавець не виконує обов`язку передати річ у користування, друга сторона має право вимагати розірвання договору позички та відшкодування завданих збитків.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 833 ЦК України користувач зобов`язаний повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання.

Ст. 836 ЦК України передбачено, що якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Ч. 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Згідно ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається у тому числі про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Абз. 1 ч. 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Згідно з положеннями статей 509, 526, 785, 827, 833 ЦК України у разі припинення або розірвання договору позички в користувача виникає обов`язок повернути позичкодавцеві передану в користування річ в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. Наведеному обов`язку кореспондує право позичкодавця вимагати повернення речі

Судом встановлено, що 20.07.2017р. між сторонами був укладений типовий договір позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України, за умовами якого позивачем передано, а відповідачем прийнято майно, яке останній зобов`язувався повернути; договір припинено 31.12.2017р., продовжений не був, а тому відповідач зобов`язаний був повернути майно позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем на виконання умов договору було повернуто позивачу майно не в повному обсязі, а тільки його частину, про що свідчить акт від 02.04.2019р. приймання-передачі рухомого військового майна, що передається з ПП «Артек-Союз» у в/ч А0666 №14.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що відповідач підтвердив факт відсутності майна, яке на вимогу позивача йому не повернуто, що не було спростовано відповідачем належними та допустимим доказами, позовна вимога про стягнення вартості неповернутого майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню в заявленому позивачем розмірі у сумі 51 690, 95 грн.

Заявлені три відсотка річних в сумі 6394, 10 грн. за період з 01.01.2018р. 14.02.2022р. позивачем нараховані на суму боргу 51 690, 95 грн. у зв`язку із несвоєчасним виконанням ПП „Артек-Союз» зобов`язання згідно типового договору позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України від 20.07.2017р. №27.

Заявлена пеня в сумі 52 448, 84 грн. за період з 01.01.2018р. 14.02.2022р. позивачем нарахована на суму боргу 51 690, 95 грн. у зв`язку із несвоєчасним виконанням ПП „Артек-Союз» зобов`язання згідно типового договору позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України від 20.07.2017р. №27.

Заявлені інфляційні витрати в сумі 17 396, 97 грн. за період з 2018р. по 2022р позивачем нараховані на суму боргу 51 690, 95 грн. у зв`язку із несвоєчасним виконанням ПП „Артек-Союз» зобов`язання згідно типового договору позички рухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України від 20.07.2017р. №27.

Таким чином, позивачем нараховано три відсотка річних (за період з 01.01.2018р. по 14.02.2022р.), пеню (за період з 01.01.2018 по 14.02.2022р.) та інфляційні витрати (за період з 2018р. по 2022р.) після відкриття провадження у справі про банкрутство ПП „Артек-Союз та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (після 06.04.2020р.) та після винесення постанови про визнання боржника банкрутом (після 15.02.2021р.).

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому за колом осіб, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Отже, законодавцем передбачено інститут мораторію у справі про банкрутство юридичної особи (неплатоспроможності фізичної особи/фізичної особи-підприємця) як механізм збереження активів боржника задля їх спрямування під час реалізації щодо боржника передбачених статтею 6 КУзПБ судових процедур на погашення конкурсної маси боржника та забезпечення справедливого балансу між інтересами кредиторів і боржника, а також максимального погашення пасиву боржника за рахунок його активів.

Законодавець імперативно визначив наслідки введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство (ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства) та види зобов`язань боржника, на виконання яких мораторій не поширюється (ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження та припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

З моменту введення мораторію боржник не може виконувати грошові зобов`язання та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №922/4134/15 від 04.09.2018р.).
Отже, законодавцем визначено одним із наслідків введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Правова позиція стосовно того, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення сум інфляційних витрат та 3% річних, нарахованих після порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки станом на момент подання позову про стягнення вказаних сум діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №911/3719/16 від 26.02.2019р.

Судом встановлено, що мораторій, введений ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2020р., діє, тобто позивачем заявлені 3% річних, пеня та інфляційні витрати нараховані в період дії мораторію, що суперечить положенням ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення сум 3% річних, інфляційних витрат, нарахованих за період з 06.04.2020р., тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, задоволенню не підлягають в силу положень ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якої не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми.

Приймаючи до уваги те, що пеня в силу вказаних положень законодавства нараховується лише на 180 днів прострочення, вимоги позивача про її стягнення підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних, пені, втрат від інфляції підлягають задоволенню частково, у зв`язку з чим стягує з відповідача на користь позивача 3509, 32 грн. 3% річних, 8439 грн. пеня, 7766, 50 грн. індекс інфляції.

Судові витрати
Ч. 1 ст. 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :
1.Задовольнити частково позов Військової частини НОМЕР_1 (67570, Одеська обл., Лиманський район, смт. Чорноморське) до Приватного підприємства Артек-Союз (65047, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 47, офіс 102; ) про стягнення 127 930, 90 грн.

2.Стягнути з Приватного підприємства Артек-Союз (65047, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 47, офіс 102; ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (67570, Одеська обл., Лиманський район, смт. Чорноморське; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) грошові кошти в загальній сумі 71 405, 77 грн., з яких: 51 690, 95 грн. основна заборгованість, 3509, 32 грн. 3% річних, 8439 грн. пеня, 7766, 50 грн. індекс інфляції та судовий збір в розмірі 1070, 97 грн.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Копію рішення надіслати на електронну адресу: представнику Військової частини НОМЕР_1 Абросимову І.С. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ПП Артек-Союз в особі ліквідатора банкрута арбітражному керуючому Колмиковій Т.О. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя Л.І. Грабован