ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1826/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Лук`ященко В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача - Рябоконь В.І., довіреність № 05/20/12, дата видачі : 20.12.21р.

від відповідача - не з`явився.

від третьої особи - Оляш О.Ю., довіреність № 85/2022, дата видачі 14.03.2022р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Приватного підприємства фірми «Асоль»

на рішення Господарського суду Одеської області від „10" листопада 2021р., повний текст якого складено та підписано „18" листопада 2021р.

у справі № 916/1826/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

до Приватного підприємства фірми «Асоль»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі»

про стягнення 169 047,10 грн.,

головуючий суддя - Желєзна С.П.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 16.06.2022р. згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі - ТОВ "ООЕК") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства фірми «Асоль» (далі - ППФ «Асоль»), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 169 047,10 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 148 733,77 грн., пені у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 360,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань прийнятих на себе за умовами договору про постачання електричної енергії в частині оплати вартості спожитої протягом листопада 2019р. січня 2021р. електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 у справі №916/1826/21 (суддя Желєзна С.П.) позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства фірми «Асоль» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 148 733,77 грн., судовий збір у розмірі 2231,00 грн. В решті позову відмовлено.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, враховуючи вимоги чинного законодавства України, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заявлених ТОВ «ООЕК» до ППФ «Асоль» позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 148 733,77 грн.

Разом з тим, господарський суд дійшов висновку про недоведеність ТОВ «ООЕК» наявності у нього права здійснювати нарахування 3% річних, збитків від інфляції та пені, починаючи з 01.01.2021р., а тому відмовив у задоволенні заявлених ТОВ «ООЕК» до ППФ «Асоль» позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 360,63 грн.

Не погодившись із даним рішенням, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось Приватне підприємство фірма «Асоль» з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 року у справі №916/1826/21 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити у задоволенні позову ТОВ «ООЕК» до ППФ «Асоль».

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, господарський суд надав невірну юридичну оцінку обставинам справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим зазначене судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне:

- господарським судом неправомірно, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права відмовлено у задоволенні клопотання ППФ «Асоль» про залучення заяви свідка та третьої особи ЖБК «Кварт-Сервіс», оскільки дані докази, на думку апелянта, мають важливе значення для вирішення справи, для правомірності визнання нарахування обсягу спожитої електроенергії та нарахування вартості за електроенергію;

- нараховані вартості послуг за електроенергію здійснено з порушенням вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії;

- відповідачем було доведено суду першої інстанції та обґрунтовано належними, допустимими та достатніми доказами неправомірне нарахування вартості за спожиту електричну енергію у листопаді 2019 року - січні 2021 року у сумі 148 733,77 грн.

Крім того з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», яке просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 року у справі №916/1826/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ООЕК»; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ООЕК» про стягнення пені у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 360,63 грн. задовольнити; стягнути з ППФ «Асоль» на користь ТОВ «ООЕК» пеню у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитки від інфляції у розмірі 8 360,63 грн.; в іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 у справі №916/1826/21 залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував положення п.4.14 ПРРЕЕ та ст.ст. 525,526,629 ЦК України та не надав оцінку умовам укладеного між сторонами Договору, що в свою чергу призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «ООЕК».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Приватного підприємства фірми «Асоль» на рішення Господарського суду Одеської області від „10" листопада 2021р. у справі № 916/1826/21; об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Приватного підприємства фірми «Асоль» на рішення Господарського суду Одеської області від „10" листопада 2021р. у справі № 916/1826/21 в одне апеляційне провадження; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Приватного підприємства фірми «Асоль» на 02 лютого 2022 року о 14:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства фірми «Асоль» на рішення Господарського суду Одеської області від „10" листопада 2021р. у справі № 916/1826/21 у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 за власною ініціативою виправлено описку, допущену в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 у справі №916/1826/21 та ухвалено вважати вірним:«Призначити розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Приватного підприємства фірми «Асоль» на 17 лютого 2022 року о 10:30 год.».

14.02.2022 від Приватного підприємства фірми «Асоль» надійшло клопотання про зупинення провадження, відповідно до якого заявник просить зупинити провадження у справі №916/1826/21 за апеляційною скаргою ППФ «Асоль» на рішення Господарського суду Одеської області від „10" листопада 2021р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до Приватного підприємства фірми «Асоль» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 148 733,77 грн., пені у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 360,63 грн. до вирішення Господарським судом Одеської області справи №916/193/22 за позовом ППФ «Асоль» до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання неправомірними нарахування АТ «ДТЕК Одеські електромережі» плати за електроенергію ППФ «Асоль» згідно розшифровок нарахувань ППФ «Асоль» послуг з розподілу за реактивні перетоки.

Обґрунтовуючи вказане клопотання ППФ «Асоль» зазначає, що предметом позову у справі №916/193/22 є визначення правомірності нарахувань АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператором системи даних про нарахування спожитої електроенергії ППФ «Асоль», про що зазначено у розшифровках нарахувань на підставі яких ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» виставлено позивачу рахунки про стягнення заборгованості у загальному розмірі 169 047,10 грн., що є предметом позову у справі №916/1826/21.

На думку ППФ «Асоль» справа №916/1826/21 за апеляційною скаргою ППФ «Асоль» на рішення Господарського суду Одеської області від „10" листопада 2021р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до Приватного підприємства фірми «Асоль» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 148 733,77 грн., пені у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 360,63 грн. не може бути розглянута Південно-західним апеляційним господарським судом до вирішення Господарським судом одеської області справи №916/193/22 за позовом ППФ «Асоль» до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання неправомірними нарахування АТ «ДТЕК Одеські електромережі» плати за електроенергію ППФ «Асоль» згідно розшифровок нарахувань ППФ «Асоль» послуг з розподілу за реактивні перетоки.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 продовжено строк розгляду справи №916/1826/21 на термін, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, пов`язаних з належним повідомленням учасників справи про час та місце проведення наступного судового засідання. Повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги у справі №916/1826/21 відбудеться 07 квітня 2022 року о 12:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 рекомендувано учасникам справи утриматися від відвідування суду. Свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з урахуванням рекомендацій "Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан", опублікованих 04 березня 2022 року на веб-сайті Верховного Суду за посиланням: https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/news/1261727/, та наказу в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду "Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного часу" №6-ОД від 28.02.2022, опублікованих 01 березня 2022 року на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду за посиланням: https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1260585/. Повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі у справі №916/1489/21 відбудеться 16.06.2022 о 14:00год.

10.06.2022р. від представника Приватного підприємства фірми «Асоль» - адвоката Мораренко Сергія Вікторовича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 клопотання представника Приватного підприємства фірми «Асоль» - адвоката Мораренко Сергія Вікторовича про проведення судового засідання, призначеного на 16 червня 2022р. о 12:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Розглянувши клопотання ППФ «Асоль» про зупинення провадження у справі №916/1826/21, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у даній справі, а також саме по собі зазначення про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду

При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів зазначає, що клопотання ППФ «Асоль» не містить доказів об`єктивної неможливості розгляду справи №916/1826/21 до вирішення справи №916/193/22 із зазначенням обставин, які в ній будуть встановлені та неможливість встановлення таких обставин у справі №916/1826/21, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 16.06.2022 представник позивача підтримав власну апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги позивача.

Представник відповідача в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, через технічні проблеми з боку заявника.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 14.06.2018р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №429 про видачу, зокрема, ТОВ «ООЕК» ліцензії з постачання електричної енергії.

26.10.2018р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №1268 «Про затвердження Методичних рекомендації щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії», на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій з універсальної послуги на закріпленій території. При цьому, згідно додатку до вказаної постанови ТОВ «ООЕК» є постачальником універсальної послуги на території Одеської області.

04.12.2018р. ППФ «Асоль» було підписано заяву-приєднання до умов договору з ТОВ „ООЕК про постачання електричної енергії №1374 з 01.01.2019р. Згідно додатку №1 до заяви-приєднання на території ж/м Червоний Хутір по вул. Центральна, 7 розташовані два об`єкти, які належать споживачу.

АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2021р. про витребування доказів було долучено до матеріалів справи паспорт точок розподілу електричної енергії споживача ППФ «Асоль» від 02.01.2019р., які були вказані відповідачем у заяві-приєднанні до договору; акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності №1925 від 23.09.2014р., підписаний АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та ППФ «Асоль»; акти про пломбування та встановлення індикаторів від 15.04.2020р. та від 13.04.2020р. ; акт про пломбування та встановлення індикаторів від 22.02.2018р.; акт про пломбування та встановлення індикаторів від 15.02.2018р.

Відповідно до п. 1.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії Споживачам постачальником універсальних послуг (далі Постачальник, тобто ТОВ «ООЕК»).

Згідно з п. 2.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Умовами п. п. 5.8, 5.9 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п. 5.10 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Пунктами 2, 3 комерційної пропозиції №2-УП (додаток №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) визначено, що Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електроенергії до початку розрахункового періоду попереднім платежем 100% вартості договірної величини споживання згідно з додатком до договору «обсяги очікуваного споживання». Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються Оператором (АТ «ДТЕК Одеські електромережі», АТ «Укрзалізниця», ПрАТ НЕК «Укренерго») за розрахунковий період, який становить один календарний місяць.

Згідно з п. 4 комерційної пропозиції №2-УП по закінченню розрахункового періоду Постачальник надає Споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту та розподілену електроенергію у такому розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ«ООЕК», але не пізніше 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Відповідно до п. 6 комерційної пропозиції №2-УП у разі несвоєчасної оплати платежів за договором у визначені строки, Постачальник проводить Споживачу нарахування пені у розмірі 0,2% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування за кожен день прострочення; 3 % річних від суми боргу за весь час прострочення. При цьому, сума боргу має бути сплачена Споживачем з урахуванням індексу інфляції.

На виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, ТОВ «ООЕК» було протягом періоду з листопада 2019р. по січень 2021р. поставлено ППФ «Асоль» електричну енергію, загальна вартість якої складає 148 733,77 грн. При цьому, ТОВ «ООЕК» було виставлено відповідачу наступні рахунки: №03-1374/1 від 16.11.2019 р., №03-1374/1 від 26.12.2019 р., №03-1374/1 від 16.01.2020 р., №03-1374/1 від 29.02.2020 р., №03-1374/1 від 16.03.2020 р., №03-1374/1 від 05.05.2020 р., №03-1374/1 від 27.05.2020 р., № 03-1374/1 від 16.06.2020 р., №03-1374/1 від 17.07.2020 р., № 03-1374/1 від 02.09.2020 р., №03-1374/1 від 05.10.2020 р., №03-1374/1 від 19.10.2020 р., №03-1374/1 від 20.11.2020 р., №03-1374/1 від 18.12.2020 р., № 03-1374/1 від 16.01.2021 р.

На підтвердження факту направлення вказаних рахунків на адресу ППФ «Асоль» позивачем було надано суду список згрупованих поштових відправлень, а також інформацію про стан поштового відправлення, роздруковану з сайту АТ «Укрпошта» станом на 17.06.2021р.

Листом №101/29/034983 від 03.11.2021р. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за результатами розгляду листа ППФ «Асоль» було повідомлено, що у грудні 2019р. ЖБК «Кварт-Сервіс» звернувся до оператора із заявою про порушення приладу обліку, який в подальшому був знятий АТ „ДТЕК Одеські електромережі». Оскільки порушення приладу обліку за результатами проведеної експертизи з вини ЖБК «Кварт-Сервіс» встановлено не було, обсяги споживання субспоживача були визначені згідно середньодобового споживання на основі фактичних показників лічильників за попередній розрахунковий період.

Листом №130/03-507 від 17.11.2020р. АТ „ДТЕК Одеські електромережі» було повідомлено ТОВ „ООЕК» інформацію про обсяги електричної енергії, які були розподілені Оператором системи розподілу у розрахункові періоди з лютого по жовтень 2020р. споживачу ППФ «Асоль»: лютий 9 322 кВт/г, березень мінус 6221 кВт/г, квітень 2477 кВт/г, травень 2209 кВт/г, червень 9123 кВт/г, липень мінус 8146 кВт/г, серпень 347 кВт/г, вересень 407 кВт/г, жовтень 1768 кВт/г., всього 11 286 кВт/г.

21.04.2021р. ППФ «Асоль» звернулось до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» із листом №2104, згідно якого відповідачем було повідомлено про розірвання договору №1374.

Листом №130/03-471 від 25.06.2021р. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було повідомлено ТОВ «ООЕК» інформацію про обсяги електричної енергії, які були розподілені Оператором системи розподілу у розрахункові періоди з листопада 2020 р. по січень 2021р., які є наступними: листопад 251 кВт/г, грудень 8321 кВт/г, січень мінус 5596 кВт/г, всього 2976 кВт/г.

Листом (без дати та номеру) Чорноморською комерційною дільницею Білгород-Дністровського РЕМ АТ «ДТЕК Одеські електромережі» у відповідь на звернення Чорноморського підрозділу ТОВ „ООЕК» за N9590/04-02-763 від 16.06.2021р. було повідомлено, що по договору №1374 показники лічильника споживача - ППФ „Асоль» були наступними: на 01.11.2019 р. - 8769 кВт/г, на 01.12.2019 р. - 36398 кВт/г, на 01.01.2020 р. - 4148 кВт/г, фактичний обсяг споживання електроенергії з 01.11.2019 р. по 01.01.2020 р. становив 41 019 кВт/г.

Листом №587/10-02-2831 від 26.07.2021р. ТОВ „ООЕК» у відповідь на звернення ППФ «Асоль» було надано інформацію щодо фактичного споживання електричної енергії та її оплати відповідачем за період з 01.06.2019р. по 30.06.2021р.

Несплата нарахованих коштів за спожиту активну електроенергію відповідачем стала підставою для звернення ТОВ «ООЕК» до Господарського суду Одеської області з відповідною позовною заявою.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 169 047,10 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 148 733,77 грн., пені у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитків від інфляції у розмірі 8 360,63 грн.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

11.06.2017р. набув чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року N 2019-VIII (далі по тексту Закон України «Про ринок електричної енергії»), пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж трьох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання; фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно зі ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вірно встановлено господарським судом та підтверджено під час апеляційного перегляду, 04.12.2018р. ППФ «Асоль» було підписано заяву-приєднання до умов договору з ТОВ «ООЕК» про постачання електричної енергії №1374 з 01.01.2019р.

Наведене, з урахуванням наданих позивачем виписок по банківському рахунку, які підтверджують факт оплати відповідачем у лютому 2019р. електричної енергії, доводить факт приєднання відповідачем до умов договору постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 45, п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України „Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 2.3.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (у ролі оператора зчитування даних з лічильників) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Обсяги спожитої ППФ «Асоль» електричної енергії протягом періоду з листопада 2019р. по січень 2021р. включно були отримані ТОВ «ООЕК» від оператора системи розподілу, тобто АТ «ДТЕК Одеські електромережі», що підтверджується відповідними листами третьої особи. Крім того, в процесі вирішення судом даного спору АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було підтвердженого факт споживання відповідачем протягом спірного періоду електричної енергії обсягом 55 281 кВт/год.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 148 733,77 грн., докази оплати якого в матеріалах справи відсутні.

Судовою колегією відхиляються доводи ППФ «Асоль» стосовно того, що нарахування вартості послуг за електроенергію здійснено з порушенням вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки зважаючи на відсутність будь-якого оскарження обсягів спожитої електричної енергії у спірних розрахункових періодах, коригувань обсягів спожитої відповідачем електричної енергії за спірний період, обсяги спожитої електричної енергії, що наявні в матеріалах справи є розрахунковими та вірними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ППФ «Асоль» в порушення вимог ч.1 ст. 74 ГПК України не було спростовано висновки, викладені в рішенні суду від 10.11.2021, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З посиланням на умови комерційної пропозиції №2-УП, а також вищенаведені приписи чинного законодавства, ТОВ «ООЕК» було нараховано ППФ «Асоль» пеню у розмірі 9817,24 грн., 3% річних у розмірі 2 135,46 грн., збитки від інфляції у розмірі 8 360,63 грн.

Початковим моментом прострочення оплати вартості спожитої електричної енергії за всіма рахунками ТОВ «ООЕК» є 01.01.2021р.

Слід зазначити, що необхідною умовою для визначення обґрунтованості вимог в частині застосування до відповідача заходів відповідальності, передбачених ст. 625 ЦК України, а також нарахування відповідачу пені, крім обставин наявності невиконаного боржником грошового зобов`язання, є правильність визначення позивачем періоду нарахування, у тому числі, моменту (строку), з якого боржник вважається таким, що прострочив.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання підлягає виконанню у строк (термін), який ним встановлений.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 4 комерційної пропозиції №2-УП по закінченню розрахункового періоду Постачальник надає Споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту та розподілену електроенергію у такому розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ «ООЕК», але не пізніше 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Як зазначалось раніше, на підтвердження факту направлення рахунків на адресу ППФ «Асоль» позивачем було надано суду список згрупованих поштових відправлень, а також інформацію про стан поштового відправлення, роздруковану з сайту АТ «Укрпошта «станом на 17.06.2021р.

Проте, з наданих ТОВ «ООЕК» доказів не вбачається за можливе встановити факт направлення на адресу саме рахунків, стягнення заборгованості за якими є предметом спору по даній справі, а не будь-яких інших документів, оскільки позивачем не було надано суду опису вкладення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із вірним висновок суду про недоведеність ТОВ «ООЕК» наявності у нього права здійснювати нарахування 3% річних, збитків від інфляції та пені, починаючи з 01.01.2021р.

Обов`язковим в силу приписів ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Належними згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 148 733,77 грн.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Таким чином, доводи скаржників, що викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони вірних висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

За таких обставин, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Приватного підприємства фірми «Асоль» на рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 року у справі №916/1826/21 задоволенню не підлягають, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 року у справі №916/1826/21 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявників апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284

Господарського процесуального кодексу України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та Приватного підприємства фірми «Асоль» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2021 року у справі №916/1826/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

„17" червня 2022 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя А.І. Ярош