ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. Справа№ 911/3066/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Федоренко О.П. (посвідчення адвоката № 000927 від 27.07.2020, ордер серія АА №1055770)

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2"

на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2021 (повний текст складено 16.04.2021)

у справі № 911/3066/20 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Вишгородської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-ПАРТНЕР"

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007,

ВСТАНОВИВ:

Вишгородська міська рада звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку зі зміною ставки орендної плати за рішенням міської ради № 53/7 від 21.06.2019, позивач на підставі ст.ст. 21-23 Закону України "Про оренду землі", ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" звернувся до відповідача з пропозицією щодо внесення змін до договору, в частині розміру орендної плати за орендовану відповідачем земельну ділянку та надіслав йому проект додаткової угоди.

Проте, відповідач від зазначеної пропозиції відмовився, що і стало причиною звернення позивача до суду першої інстанції з даним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007, укладеного між Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2", посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 5823, в редакції викладеній у резолютивній частині судового рішення. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" на користь Вишгородської міської ради 2102,00 грн судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2021 у справі № 911/3066/20 та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 11.03.2021 Господарським судом Київської області у справі № 911/3317/20 прийнято рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007, який є предметом спору у даній справі.

За таких обставин, наявність розірвання вищевказаного договору, яким припиняються зобов`язальні правовідносини між позивачем та відповідачем, на думку відповідача, виключає можливість укладення будь-яких додаткових угод до розірваного в судовому порядку договору оренди земельної ділянки.

Окрім цього, до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява, в якій останній просив суд апеляційної інстанції стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати понесені ним по справі, зокрема сплачений судовий збір у розмірі 3153,00 грн та витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 19 500,00 грн.

Короткий зміст відзиву позивача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст відзиву третьої особи на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Третя особа у своєму відзиві на апеляційну скаргу, підтримавши доводи викладені відповідачем у апеляційній скарзі, посилається на відсутність підстав для внесення змін до договору, оскільки договір оренди земельної ділянки 20.07.2007 припинив свою дію шляхом його розірвання на підставі рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі № 911/3317/20.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі № 911/3066/20 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/3066/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2021 у справі № 911/3066/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Шаптали Є.Ю.; розгляд апеляційної скарги призначено на 02.03.2022.

02.03.2022 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу на 08.06.2022.

В судове засідання, яке відбулося 08.06.2022, з`явився представник відповідача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Від представника третьої особи до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 була направлена учасникам по справі на їх зазначену в матеріалах справи офіційну електронну адресу.

Також слід зазначити, що інформація про судове засідання була оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судової влади України", тому учасники по справі не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Враховуючи, що явка представників позивача та третьої особи в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а також з урахуванням того, що від позивача та третьої особи до суду апеляційної інстанції надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких викладена правова позиція позивача та третьої особи щодо апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників позивача та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

02.07.2007 між Вишгородською міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством "Київська пересувна механізована колона-2", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2", (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір оренди), посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 5823, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення восьмої сесії п`ятого скликання Вишгородської міської ради від 31.05.2007 № 8/24 "Про передачу АТ "Київська пересувна механізована колона-2" для будівництва багатоповерхової житлової забудови земельної ділянки на вул. Кургузова, 11-а у м. Вишгороді" за актом приймання передачі передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим договором (п. 1.1 договору оренди).

Згідно п. 2.1 договору об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Кургузова, 11-а у м. Вишгороді, Київської області; площа - 28000 кв.м; цільове призначення - для будівництва багатоповерхової житлової забудови; кадастровий номер :01:184:0105.

Пунктом 3.1 договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років.

За умовами п. 4.2 договору оренди річна орендна плата за земельну ділянку, відповідно до рішення від 26.06.2007 № 9/12 "Про встановлення розміру річної орендної плати за земельну ділянку", встановлюється в розмірі 65100,00 грн.

В силу вимог п. 4.3 договору розмір орендної плати змінюється за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Вишгородською міською радою та внесення змін до цього договору.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що розмір орендної плати може переглядатися у випадках, встановлених законом, за згодою сторін, але не частіше, ніж 1 раз у рік.

Всі зміни та/або доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку (п. 11.1 договору).

Згідно з п. 11.6 договору оренди після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За правилами п. 12.4 договору усі спори, що пов`язані із виконанням умов цього договору, вирішуються судами України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цього договору.

Вказаний договір зареєстрований у Вишгородському районному відділі № 11 КРФ ЦДЗК в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 07 від 03.07.2007.

Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки (додаток до договору) від 02.07.2007 позивач передав, а відповідач прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку: місце розташування - вул. Кургузова, 11-а у м. Вишгороді, Київської області; площа - 28000 кв.м.; цільове призначення - для будівництва багатоповерхової житлової забудови; кадастровий номер :01:184:0105.

08.04.2008 сторонами був підписаний договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007.

Вказаним вище договором було доповнено розділ 2 "Об`єкт оренди" договору оренди, а саме пунктом 2.3 в якому нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом № 569 від 13.02.2008 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданим управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, становить 2748415,92 грн.

Пункт 4.2 договору від 08.04.2008 було викладено у новій редакції: "річна орендна плата за земельну ділянку, згідно рішення Вишгородської міської ради № 1/30 від 30.10.2006 "Про орендну плату за землю в м. Вишгороді", із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Вишгородської міської ради № 14/3 від 25.01.2008, встановлюється у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки землі".

11.02.2013 сторонами було підписано договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007.

Вказаним договором п. 3.1 та п. 4.2 договору оренди викладено в новій редакції: "п. 3.1 договір укладено до 02.07.2017"; "п. 4.2 відповідно до рішення Вишгородської міської ради від 27.04.2012 № 11/8 "Про орендну плату на землю у місті Вишгороді" розмір річної орендної плати за земельну ділянку становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.11.2017 у справі № 911/2786/17 термін дії договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007 було поновлено строком на 5 років.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2017 у справі № 911/2786/17 залишено без змін.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що рішенням Вишгородської міської ради № 53/7 від 21.06.2019 "Про орендну плату за землю у м. Вишгороді" було затверджено Положення про оренду земельних ділянок у м. Вишгороді та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки (далі - Положення).

Відповідно до п. 7.8 Положення ставка орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код 02.03) становить 12% від нормативної грошової оцінки землі.

На підставі ст. 288 Податкового кодексу України, ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 21-23 Закону України "Про оренду землі", рішення та Положення, а також договору Вишгородська міська рада листом № 2-29/613 від 15.04.2020 направила на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" пропозицію про внесення змін до договору із доданим до нього проектом договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007.

У відповідь, листом № 029 від 17.06.2020, відповідач від зазначеної пропозиції відмовився.

За таких обставин, на думку позивача, зміни до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007 мають бути внесені в судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007 у запропонованій ним редакції.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007, укладеного між Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2", посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 5823, в редакції викладеній у резолютивній частині судового рішення. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" на користь Вишгородської міської ради 2102,00 грн судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ст. 651 Цивільного кодексу України вбачається, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, з аналізу наведених положень вбачається, що внесення змін можливе лише до договору, який є чинним, та має наслідком виникнення у його сторін взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до положень п. 11.3 - 11.4 договору, договір оренди припиняється шляхом його розірвання. Договір може бути розірваним за рішенням суду в порядку встановленому законом.

11.03.2021 Господарським судом Київської області було прийнято рішення по справі № 911/3317/20, яким розірвано договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:184:0105, загальною площею 2,8 га, за адресою: Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Кургузова, 11-а, з цільовим призначенням для будівництва багатоповерхової житлової забудови земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А за реєстровим №5823 від 02.07.2007 (зі змінами та доповненнями).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 апеляційну скаргу Вишгородської міської ради залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/3317/20 залишено без змін.

Суд першої інстанції констатував, що станом на час прийняття судового рішення у даній справі № 911/3066/20 рішення у справі № 911/3317/20 законної сили не набрало.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що доказів протилежного, як і взагалі тексту судового рішення у справі № 911/3317/20 до матеріалів даної справи не було надано.

Колегія суддів з вищевказаними висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/3317/20 було прийнято 11.03.2021, тобто раніше прийнятого 12.04.2021 оскаржуваного рішення у даній справі.

Судова колегія вважає за необхідним зазначити, що внесення змін можливе до договору, який є чинним, та має наслідком виникнення у його сторін взаємних прав та обов`язків.

Відтак, у зв`язку з розірванням договору в судовому порядку, правові підстави для внесення судом змін до такого договору, який є розірваним, шляхом визнання укладеною додаткової угоди є відсутніми та не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам учасникам по справі та не здійснив аналіз вище наведених положень Цивільного кодексу України, внаслідок чого припустився помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За встановлених апеляційним судом обставин справи рішення місцевого господарського суду, яке прийняте при невідповідності висновків суду обставинам справи, призвело до порушення норм матеріального права, внаслідок чого підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Наведені відповідачем у апеляційній скарзі та третьою особою у відзиві на апеляційну скаргу твердження стосовно того, що укладення будь-яких додаткових угод до договору оренди земельної ділянки є неможливим, у зв`язку з розірванням такого договору в судовому порядку, колегія суддів вважає документально обґрунтованими та такими, що неналежним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу твердження, спростовуються матеріалами справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2021 у справі № 911/3066/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Вишгородської міської ради - відмовити.

Стягнути з Вишгородської міської ради (07300, Київська область, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 67-Б; код 00858473) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн (три тисячі сто п`ятдесят три грн 00 коп.).

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи № 911/3066/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.06.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Є.Ю. Шаптала

К.В. Тарасенко