ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. Справа№ 910/16656/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Малік Т.І.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 року (повний текст складено 10.01.2022) про зупинення провадження у справі

у справі №910/16656/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО АВТО ХОЛДІНГ (УКРАЇНА)"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "КОВІН КАПІТАЛ"

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО АВТО ХОЛДІНГ (УКРАЇНА)", в якій просить в рахунок погашення наявної перед акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО» у розмірі 152 180 141,13 грн, звернути стягнення на заставне майно, а саме:

- частку в розмірі 89% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ХОЛДІНГ (УКРАЇНА)», та є предметом застави за договором застави №27113Z38 від 18.07.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між AT «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО» (Позичальник) 11.04.2012 укладено Генеральну кредитну угоду №151112N2 (Генеральна угода). В рамках Генеральної угоди між Банком та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО» був укладений Кредитний договір №151313К8 від 14.06.2013 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надає Позичальнику Кредит, Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим Договором. Кредит надається Позичальнику шляхом відкриття Невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 114 312 358,13 грн строком до 06.09.2028, але не більше ніж строк дії Генеральної угоди (п.п.2.1. - 2.4.).

Оскільки, на думку позивача, заставодавець - Компанія НІКО ХОЛДІНГ ЕНД ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД (Niko Holding & Investment ETD), здійснив відчуження предмета застави, чим порушив умови Договору застави, оскільки при цьому ним не була отримана письмова згода заставодержателя (Банку), позивач просить суд в рахунок погашення наявної перед акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО» в розмірі 152 180 141,13 грн, звернути стягнення на заставне майно.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 року зупинено провадження у справі № 910/16656/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі 910/15242/21.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про пов`язаність справи № 910/15242/21, предметом якої є солідарне стягнення з відповідачів 1- 9 заборгованості за Кредитним договором № 151313К8 від 14.06.2013 у розмірі 15218041, 13 грн. , та справи № 910/16656/21, предметом якої є стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно вартістю саме у 152180141,13 грн , на підставі договору застави №27113Z38 від 18.07.2014, вимоги за яким випливають з Генеральної кредитної угоди №151112N2 від 11.04.2012 (положення п.1.1 договору застави), а також в рамках Генеральної угоди між Банком та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО», відповідно до якої був укладений Кредитний договір №151313К8 від 14.06.2013.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 року у справі №910/16656/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказав, що вирішення спору у справі № 910/15242/21 не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин, в тому числі і розміру заборгованості у даній справі, оскільки суд не позбавлений можливості при розгляді справи по суті заявлених вимог надати правову оцінку доказам, якими сторони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення. Апелянт також вказав, що судом не обґрунтовано належним чином, з`ясування яких саме обставин у ході розгляду справи № 910/15242/21 унеможливлює розгляд заявлених вимог у даній справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16656/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Кропивна Л.В.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/736/22 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/16656/21 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/16656/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 року у справі №910/16656/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

На адресу суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1514/22 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/16656/21 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Барсук М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 (з урахуванням ухвали від 18.05.2022 про виправлення описки) відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 14.06.2022.

Позиції учасників справи

05.04.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача та третьої особи 1 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких сторони заперечили проти вимог та доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Явка представників сторін

У судове засідання 14.06.2022 представники відповідача та третіх осіб не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце справи повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на електронну пошту сторін та шляхом телефонограм.

Підтвердженням про обізнаність відповідача та третіх осіб про розгляд апеляційним господарським судом справи № 910/16656/21 є наявні в матеріалах справи відзиви даних учасників справи на апеляційну скаргу позивача.

Крім того, інформація про розгляд даної справи у суді апеляційної інстанції була розміщена на офіційному сайті Північного апеляційного господарського суду.

В той же час, 09.06.2022 через електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

14.06.2022 колегія суддів ухвалила у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи відмовити з наступних підстав.

Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

В матеріалах справи наявні відомості про належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання. Крім того, заявником у клопотанні підтверджено обізнаність про розгляд апеляційної скарги 14.06.2022.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не наведено обставин в обґрунтування причин неможливості явки його представників у судове засідання, які б могли бути визнані судом поважними. Колегією суддів також враховано, що місцезнаходженням відповідача є місто Київ.

В клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено обставин, з яких судом апеляційної інстанції не можливо розглянути справу без участі представників відповідача. Явка представників сторін у судове засідання також не визнавалась судом апеляційної інстанції обов`язковою.

Слід зазначити, що згідно з статтею 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено право сторін на участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зокрема, з використанням власних технічних засобів.

На виконання Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" Державна судова адміністрація України наказом № 169 від 08.04.2020 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду (з подальшими змінами).

Тобто, відповідач (або його уповноважений представник), бажаючи взяти участь у судовому засіданні 14.06.2022 року відповідно до приписів статті 197 Господарського процесуального кодексу України мав право взяти участь у цьому судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Проте відповідного клопотання відповідачем заявлено не було.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022, від 17.05.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), з огляду на наявні в матеріалах справи відзиви на апеляційну скаргу, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третіх осіб у судовому засіданні 14.06.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відтак, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами статті 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19.

Апеляційний суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі вимоги про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення наявної перед акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО» у розмірі 152 180 141,13 грн, а саме:

- звернення стягнення на частку в розмірі 89% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ХОЛДІНГ (УКРАЇНА)», та є предметом застави за договором застави №27113Z38 від 18.07.2014.

В свою чергу, в провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/15242/21 за позовом Акціонерне товариство "Державний експортно - імпортний банк України" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ЦЕНТР КИЇВ", Дочірнього підприємства "Український термінал", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО АВАНТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ДІАМАНТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС" про солідарне стягнення 152180 41,13 грн.

Предметом розгляду у справі № 910/15242/21 є солідарне стягнення з відповідачів 1- 9 заборгованості за Кредитним договором № 151313К8 від 14.06.2013 у розмірі 152 180 41, 13 грн. з яких: 105952540. 06 грн сума основної заборгованості, 38922082, 78 грн проценти за користування кредитом, 1387946, 71 грн комісія за управління кредитом, 1188909, 04 грн пеня за прострочення зобов`язання, 1484045, 13 грн 3 % річних, 3244617, 41 грн втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі від 08.12.2021 № 910/15242/21 частково задоволено клопотання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-НІКО» про призначення судової економічної експертизи; на вирішення судово економічної експертизи, поставлено питання щодо підтвердження/непідтвердження/визначення розміру заборгованості за спірним договором у зазначеній справі.

В оскаржуваній ухвалі суд дійшов висновку про пов`язаність справи № 910/15242/21, предметом якої є солідарне стягнення з відповідачів 1- 9 заборгованості за Кредитним договором № 151313К8 від 14.06.2013 у розмірі 15218041,13 грн., та справи № 910/16656/21, предметом якої є стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно вартістю саме у 152180141,13 грн, на підставі договору застави №27113Z38 від 18.07.2014, вимоги за яким випливають з Генеральної кредитної угоди №151112N2 від 11.04.2012 (положення п.1.1 договору застави), а також в рамках Генеральної угоди між Банком та ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО , відповідно до якої був укладений Кредитний договір №151313К8 від 14.06.2013.

Крім того, зупиняючи апеляційне провадження у справі № 910/16656/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/15242/21, суд першої інстанції зазначив, що у разі здійснення судової економічної експертизи та вирішення поставлених питань заявлена сума позивачем у розмірі 15218041,13 грн може спростуватись або підтвердитись, а, відтак, у відповідності до п. 2.1.5 договору проценти, комісії, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, неустойку, пеню та ін. можуть варіюватись у розмірі.

Так, предмет спору як у справі №910/15242/21 так і у справі № 910/16656/21 є тотожними, а саме встановлення факту правомірності нарахованої заборгованості за кредитним договором.

Судова колегія, оцінюючи вищенаведене, зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.01.2021 у справі № 904/8122/17, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 у справі № 910/15293/19.

У даному випадку судом першої інстанції не вмотивовано, які саме обставини, котрі будуть встановлені у справі №910/15242/21, матимуть значення для судового спору у справі № 910/16656/21.

Колегія суддів зазначає, що розглядаючи позов про звернення стягнення на заставлене майно, суд у будь-якому випадку зобов`язаний дослідити питання щодо обґрунтованості розміру заборгованості боржника за кредитним договором, а саме надати правову оцінку доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення. Встановлення іншим судом розміру заборгованості ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-НІКО» перед банком за кредитним договором у справі № 910/15242/21, в т.ч. за допомогою проведення судової економічної експертизи, жодним чином не унеможливлює встановлення відповідних обставин щодо розміру заборгованості у даній справі.

Тобто, постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд не врахував приписів ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких господарський суд зупиняє провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд справи № 910/15242/21 унеможливлює розгляд даного спору, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору, та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі.

Більше того, колегією суддів враховано, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 у справі № 910/15242/21, якою було призначено судову економічну експертизу, та направлено справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

А тому, враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд справи № 910/15242/21 унеможливлює розгляд даного спору, не наведено мотивів, за яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення даного спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, висновок господарського суду про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 910/15242/21 є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі №904/8122/17 (постанова від 11.01.2021).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Частина 1 статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема у справах №910/5425/18, від 20.06.2019 у справі №910/12694/18 неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18.

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в цій справі, суд порушив право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів приходить до висновку, що для даної справи не існувало обставин, що перешкоджали або унеможливлювали її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 року у справі № 910/16656/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 року у справі № 910/16656/21 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/16656/21 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 20.06.2022

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко