РІШЕННЯ
Іменем України

15 червня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/195/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

позивач: Військова частина НОМЕР_1 ,
код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; в/м НОМЕР_3 , м. Бровари, Київська область, 07404
ел. адреса:
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Малак Т»
; пр. Миру, буд. 231, м. Чернігів, 14000
предмет спору: про стягнення матеріальної шкоди (збитків) 20530,00 грн
без виклику представників сторін;

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малак Т» про стягнення 20530 грн збитків, спричинених завищенням вартості виконаних будівельних робіт за договором підряду №119 від 15.10.2020.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3, п.8 ч.4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову. У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою від 16.02.2022 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановив сторонам строки подання відзиву на позов, відповіді на відзив на позов.

Водночас, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно з указом Президента України Про продовження дії воєнного стану в Україні № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Згідно з указом Президента України Про продовження дії воєнного стану в Україні № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Згідно з указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.03.2022 року N 12/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (господарські суди Миколаївської, Сумської та Чернігівської областей), враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Чернігівської області.

Розпорядженням Верховного Суду від 22.04.2022 року № 25/0/9-22 Про відновлення територіальної підсудності судових справ господарських судів Сумської та Чернігівської областей з 25.04.2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Чернігівської області.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 16.05.2022, відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, зазначив, що роботи виконані у повномі обсязі у відповідності до умов договору, акти приймання виконаних робіт підписані замовником без зауважень, а у визначений договором строк зауважень щодо обсягу робіт від замовника не надходило. Відповідач зауважив, що договором підряду від 15.10.2020 № 119 передбачалися відносини між двома сторонами, взаємовідносини з третьою стороною - аудитором/ревізором, договором не передбачені. Документ, на підставі якого позивач стверджує про завищення обсягів виконаних будівельних робіт, засвідчує факт проведення контрольного обміру виконання будівельних робіт іншими особами - внутрішньою комісією Позивача.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд встановив:
15.10.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малак Т» (Підрядник) укладено договір підряду № 119 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 якого Позивач доручив, а Відповідач, відповідно до проектної документації мав виконати власними та залученими силами та засобами всі передбачені договором роботи на об`єкті: "Капітальний ремонт будівлі № 153 на території військового містечка № НОМЕР_3 ", забезпечити необхідну якість робіт у відповідності до нормативних документів, здати їх в обумовлені строки Позивачу з передачею всієї виконавчої документації, усувати зауваження приймальних комісій та дефекти, допущені з його вини, протягом гарантійного строку експлуатації об`єкту, а Позивач зобов`язувався передати Відповідачу фронт робіт (будівельний майданчик), затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити об`єкт.

У відповідності до п. 2.1. Договору договірна ціна становить 2 219 999,20 (Два мільйони двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 20 коп. - у тому числі ПДВ 369 999,87 (Триста шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 87 коп. в тому числі на 2020 рік заплановано 805647,73 грн. (Вісімсот п`ять тисяч шістсот сорок сім грн. 73 грн) з ПДВ. Вона включає втрати Підрядника на необхідні матеріали та вартість власне виконання Робіт.

За умовами п. 2.2. Договору вартість виконання Робіт за Договором визначена на підставі розрахунку Кошторису, узгодженого сторонами і, який є невід`ємною частиною цього Договору, складеного відповідно до проектної документації та згідно з "Правилами визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013)" та інших діючих нормативних документів.

Згідно з пунктами 2.3 2.3.4 Договору вартість робіт підлягає обов`язковому перегляду протягом дії цього Договору шляхом укладення додаткового договору до цього Договору за наявності наступних, обставин: зміни обсягів та складу робіт та/або матеріалів; зупинення робіт за рішенням Замовника; зміни за рішенням або з вини Замовника строків будівництва; суттєвих розбіжностей фактичних та проектних умов будівництва, передбачити які Сторони на момент узгодження вартості Робіт не мали змоги.

Відповідно до 2.4 Договору у разі, якщо виникне необхідність проведення Додаткових робіт і у зв`язку із цим істотного перевищення договірної ціни за цим Договором - Підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це Замовника. В випадку, якщо Замовник не погодиться на такі зміни; він має право відмовитися від Договору, відшкодувавши Підряднику вартість виконаної частини Робіт,

Пунктом 2.5 Договору сторони передбачили, що джерело фінансування будівництва: загальний фонд державного бюджету України.

За умовами пункту 3.1 Договору Замовник зобов`язаний забезпечити своєчасне фінансування будівництва Об`єкта, розрахунки із Підрядником за виконані Роботи та витрачені або залучені матеріали за умови наявності фінансового ресурсу на відповідному рахунку Замовника за КПКВ 2101210/2 КЕКВ 2260.

У відповідності до п.3.2 Договору Оплату за виконані Підрядником Роботи Замовник виконує з моменту підписання Сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Згідно з п. 3.3. Договору Довідка та Акт за звітний місяць готуються Підрядником та передаються на розгляд та підписання Замовнику не пізніше 3-го числа місяця, наступного за звітним. Замовник повинен розглянути та підписати Довідку та Акт протягом п`яти робочих днів з моменту надання цих документів Підрядником.

У разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, Замовник має право за участю Підрядника скорегувати суму, що підлягає оплаті (п. 3.4 Договору).

За умовами п. 8.1- 8.2 Договору Підрядник забезпечує виконання Робіт у відповідності з затвердженою проектною документацією та будівельними нормами та правилами, діючими на території України. Постійний контроль і технічний нагляд, за якістю виконаних Робіт та відповідністю їх умовам Договору здійснюється Замовником. Якщо виконані Роботи не відповідають умовам Договору, діючим нормам і правилам, проектній документації, загальнообов`язковим положенням діючого законодавства, а також рішенням органів державної влади та місцевого самоврядування, вимогам і технічним умовам державних органів, комісією у складі уповноважених представників Замовника і Підрядника складається дефектний акт і роботи переробляються Підрядником в узгоджені Сторонами строки.

Після виконання всього комплексу Робіт, обумовлених Договором, Підрядник повинен здати, а Замовник прийняти виконані роботи в відповідності з нормами і правилами, діючими в Україні (п. 10.1 Договору).

Згідно з п. 10.2-10.3 Договору здача та приймання виконаних Підрядником Робіт здійснюється за письмовим повідомленням Підрядника уповноваженою особою, або комісією Замовника. Повідомлення має бути передане надіслане Замовнику не пізніше двох робочих днів до моменту здачі Робіт з вказівкою часу та місця. В разі відмови від підписання Акту виконаних робіт та Довідки, Замовник зобов`язаний надати письмову мотивовану відмову Підряднику протягом трьох робочих днів. В разі відсутності від Замовника мотивованої відмови протягом трьох робочих днів, Акт виконаних робіт вважається прийнятим.

Датою закінчення робіт - вважається дата підписання Сторонами Акту виконаних робіт (п.10.5 Договору).

Відповідно до п.11.2 Договору Замовник зобов`язаний здійснювати контроль і технічний нагляд за належним виконанням Підрядником Робіт, не втручаючись при цьому в його діяльність; перевіряти якість матеріалів, що використовуються Підрядником.

Пунктом 11.6 договору передбачено, що при виявленні дефектів або недоліків у виконаних роботах в період виконання робіт, Замовник зобов`язаний викликати представника Підрядника для створення комісії, з метою встановлення причин дефектів або недоліків та строків їх усунення. Результати роботи комісії мають бути оформлені актом, в якому вказуються причини дефектів або недоліків та строки їх усунення.

За умовами п. 19.1. Договір вступає в силу після його підписання належним чином уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 25.12.2020 року. Положення цього Договору діють до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Додатком № 2 до Договору сторонами погоджено календарний графік робіт на об`єкт, а також окремим документом узгожено тверду договірну ціну на капітальний ремонт будівлі № 153 на території військового містечка № НОМЕР_3 .

13.12.2020 сторонами укладено Додаткову угоду №1до Договору підряду № 119 від 15.10.2020 року. За умовами якої зі змінами обсягів та складу робіт, що не були враховані початковою проектно-кошторисною документацією, змінено вартість Договору, викладено п. 2.1 Договору в такій редакції: договірна ціна становить 2 355 833,84 (Два мільйони триста п`ятдесят п`ять вісімсот тридцять три три) грн. 84 коп., у тому ПДВ 392638,97 грн 97 коп. Вона включає витрати Замовника на необхідні матеріали та вартість власне виконаних робіт».

Військовою частиною № НОМЕР_4 виконано зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт в сумі 2355833,54 грн.

Виконання робіт підрядником та прийняття їх Замовником підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, зокрема, актами № 4 від 18.12.2020 за грудень на суму 1257477,82 грн та № 5 за грудень 2020 на суму 426876,84 грн.

Акти підписані уповноваженими представниками та скріплені печаткою Замовника. Зауваження та заперечення відсутні.

У витягу з Аудиторського висновку № 234/3/14/аз від 18.05.2021 року за результатами внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 за період з 01.04.2018 до 31.12.2020 аудиторським дослідженням зазначено, що проведеними під час аудиту контрольними обмірами (оглядом) та здійсненим перерахунком вартості виконаних робіт згідно вимог державних будівельних норм і стандартів встановлено, що Підрядником в недотримання вимоги п.3.4 Договору від 15.10.2020 № 119, п.100 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 № 668 безпідставно завищено, а Замовником незаконно оплачено завищену вартість будівельних робіт (КПКВ 2101210/2, КЕКВ 2260) за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за грудень 2020 року № 4 та 5, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 20530,00 грн.

15.11.2021 року Військовою частиною НОМЕР_1 направлено претензію № 627/78644 на адресу ТОВ «Малак Т» з пропозицією повернути на рахунок військової частини НОМЕР_1 кошти у розмірі 20530,00 грн., що безпідставно перераховані військовою частиною НОМЕР_1 . У претензії позивач зазначив, що під час проведення планового аудиту військової частини НОМЕР_5 представниками Центрального територіального управління внутрішнього аудиту була створена внутрішня комісія військової частини НОМЕР_1 з метою контрольного обміру вкладених матеріалів, на виконання будівельних робіт, проведених за вказаним Договором. Внаслідок недостовірного визначення площ опорядкування стін фасадів металосайдингом без утеплення з риштувань використано будматеріалів (профільованого листа ПС-10 площею 523,14 кв.м.), хоча в актах виконаних робіт зазначена площа 580,74 кв.м., (п.33 акту 34, п.67 акту №5), пусконалагоджувальні роботи не проводились, що призвело до безпідставної оплати (з урахуванням накладних витрат та ПДВ на суму 20 530,00 грн. Проведеним контрольним обміром (оглядом), що був здійснений внутрішньою комісією військової частини НОМЕР_1 (в присутності заступника начальника відділу аудиту управління державним майном Центрального територіального управління внутрішнього аудиту підполковника І.Грабара), та здійсненим перерахунком вартості виконаних робіт згідно вимог державних будівельних норм та стандартів встановлено, що ТОВ «Малак Т» безпідставно завищено вартість будівельних робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за грудень 2020 року № 4, 5, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 20 530,00 грн.

Акт контрольного обміру складений внутрішньою комісією військової частини НОМЕР_1 , у складі: голови комісії начальника автоомобільної служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , та членів комісії: лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 .

Листом №01/12/21-01 від 01.12.2021 року ТОВ «Малак Т» заперечило проти претензії та повідомило, що 01.04.2021 року на прохання позивача представник ТОВ «Малак Т» прибув до Військової частини № НОМЕР_4 для проведення контрольного обдміру виконаних будівельних робіт. Під час перевірки фактично виконаних будівельних робіт до відповідача не було жодних претензій, результати перевірки актом не оформлювалися. Крім зазначеного, у відповіді ТОВ «Малак Т» просило надати документи: наказ, що підверджує склад комісії, яка підписалася в акті контрольного обміру виконання будівельних робіт, копії кваліфікаційних сертифікатів членів такої комісії, кваліфікаційний сертифіката ревізора на здійснення діяльності, пов`язаної з контролем за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних будівельних робіт.

В свою чергу, у відповідь листом № 627/3055 від 13.12.2021 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ТОВ «Малак Т», що 01.04.2021 року під час проведення обміру виконаних робіт, який здійснювався заступником начальника відділу аудиту управління державним майном Центрального територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_4 , був присутній представник ТОВ «Малак Т». Під час проведення обмірів зазначена особа погодилася з претензіями, які висував підполковник ОСОБА_5 . Після проведення обмірів ТОВ «Малак Т» повідомлялось про необхідність складання акту обмірів у присутності внутрішньоперевірочної комісії військової частини НОМЕР_1 , але, у зв`язку з перебування на лікарняному представників відповідача, акт контрольного обміру з даними, які були визначені обмірами від 01.04.2021 року, був підшитий до справи без підпису представника ТОВ «Малак Т». Внутрішньоперевірочна комісія квартирно - експлутаційної служби військової частини НОМЕР_1 призначена наказом № 342 від 31.12.2020 року. Під час своєї роботи особовий склад комісії перевірки квартирно-експлуатаційної служби здійснював обмір за допомогою будівельної рулетки, а у членів внутрішньоперевірочної комісії відсутні кваліфікаційні сертифікати на здійснення діяльності, пов`язаної з контролем за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних послуг. Інформація щодо наявності кваліфікаційного сертифікату на здійснення діяльності, пов`язаної з контролем за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних послуг у заступника начальника відділу аудиту управління державним майном Центрального територіального управління внутрішнього аудиту підполковника І.Гарбара у військової частини НОМЕР_1 відсутня.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, оскільки вважає, що в результаті завищення відповідачем вартості виконаних робіт за Договором останнім заподіяні збитки на суму 20530 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За приписами пунктів 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями ст. 843, ч.ч. 1, 2 ст.844 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 статті 846 зазначеного вище Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до частини 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 2 ст. ст. 853 Цивільного кодексу України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем були виконані підрядні роботи, про що складені акти та підписані представниками виконавця робіт та їх замовником, а також скріплені печатками.

Відтак, суд наголошує, що позивач прийняв виконані роботи, не заявивши при цьому про допущення виконавцем робіт будь-яких відступів від умов договору чи наявність інших недоліків.

Відповідно до ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору і її зміна у відповідності до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, після виконання договору не допускається. Про зменшення ціни роботи, в разі встановлення відступів від умов договору, сторонами має бути досягнута згода або спір з цього приводу може бути вирішеним у встановленому законом порядку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема щодо завищення вартості виконаних підрядних робіт чи неналежного їх виконання, окрім Аудиторського звіту №234/3/14/аз від 18.05.2021 та Акту контрольного обміру, складеного внутрішньою комісією військової частини, де зазначено розрахунок завищень вартості виконаних підрядних робіт.

При укладенні Договору сторони були вільні у визначенні умов договору, на свій розсуд укладали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір, в тому числі і щодо вартості проведення робіт.

Замовник, який своєчасно не заявив про недоліки у виконанні робіт (за наявності таких) не звільнений від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Судом встановлено, що позивач кількість, якість та ціну робіт перевірив, підписавши відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт без зауважень та заперечень.

Матеріали справи не містять мотивованої відмови позивача від приймання виконаних відповідачем будівельних робіт з підстав їх вартості, обсягу, при цьому замовник не заперечував проти прийняття виконаних робіт у листопаді - грудні 2020 року.

Посилання позивача на результати перевірки і висновки у аудиторському звіті та Акті контрольного обміру, як на підставу для задоволення позовних вимог є необґрунтованим, оскільки виявлені порушення не впливають на умови укладеного між сторонами правочину та не можуть ніяким чином їх змінювати.

Аудиторський звіт є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторський звіт не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Аудиторський звіт вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним, в межах своєї компетенції, відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому законом порядку, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-правових відносин.

Аудиторський звіт та Акт не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Аудиторський звіт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка аудиторського звіту, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні відповідного спору щодо оскарження, зокрема, дій чи рішення контролюючого органу.

До того ж аудиторський звіт не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Водночас, чинне законодавство України не покладає на виконавця робіт обов`язку після прийняття замовником цих робіт без зауважень та заперечень, у разі виявлення в процесі перевірки контролюючим органом завищення вартості робіт, обов`язку повернути відповідну суму завищення.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин, аудиторський звіт має оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Сам по собі аудиторський звіт та висновок, виконаний на замовлення контролюючого органу не є підставою для безспірного і безумовного визначення наявності порушення в діях відповідача і підставою для стягнення коштів отриманих на виконання договірних відносин.

Внутрішній аудит, як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів, створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

Суд вважає, що обставини, які встановлені під час проведення внутрішнього аудиту не можуть впливати на умови договірних відносин між позивачем та відповідачем, а тим більше їх змінювати.

Крім того, суд зазначає, що за умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, посилання позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, на Акт контрольного обміру, який був складений в односторонньому порядку (без належного повідомлення та залучення підрядника до обстеження - доказів на підтвердження зворотного позивачем не надано), є неправомірними.

Як вже зазначено вище в рішенні, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Більше того, у відповідності до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.

Отже, аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст. 224 Господарського кодексу України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов`язання, тобто особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Звертаючись з даним позовом позивач посилається на те, що згідно з Аудиторським звітом встановлено завищення вартості робіт на суму 20530,00 грн, та вважає, що Аудиторський звіт є доказом на підтвердження нанесення відповідачем збитків, які за обставин, викладених у позовній заяві, підлягають стягненню з відповідача.

Проте суд зазначає, що у контексті спірних правовідносин, які склалися між сторонами, та виходячи із законодавчо визначеного змісту терміну "збитки" заявлена до стягнення з відповідача перерахована йому, як виконавцю робіт за Договором сума, не може бути кваліфікована збитками у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.623 Цивільного кодексу України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Позивачем не доведено факт порушення зобов`язання відповідачем, у зв`язку з чим суд не приймає в якості належного доказу Аудиторський звіт №234/3/14/аз від 18.05.2021 року та Акт контрольного обміру, склалений внутрішньою комісією війсткової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, позивачем не доведено склад правопорушення, посилання позивача на аудиторський звіт та Акт контрольного обміру не може бути безумною підставою для задоволення позову про відшкодування збитків, оскільки згідно з вимогами ст. ст. 610, 611, 858, 883 Цивільного кодексу України збитки є правовим наслідком порушення зобов`язання, їх склад підлягає окремому доказуванню.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, судові витрати в частині стягнення 2481,00 грн судового збору покладаються на Позивача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малак Т» про стягнення 20530 грн збитків відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов
Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/