ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/244/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кучерук М.Г. дов. №01-41-0622 від 03.06.2022;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 2020"

про стягнення 60 508,03грн

АТ "Житомиргаз" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 2020" 60 508,03грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у березні 2022 року, з яких: 60 129,14грн вартості послуги з розподілу природного газу, 329,47грн пені, 49,42грн 3% річних.

Підставою позовних вимог зазначено порушення строків оплати за послуги з розподілу природного газу з посиланням на постанову НКРЕКП №2747 від 22.12.2021 та пункти 1, 2, 10 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем.

Ухвалою від 26.04.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 24.05.2022 об 11:00.

Ухвалою суду від 24.05.2022 постановлено відкласти розгляд справи по суті на 16.06.2022 о 10:40.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2022 підтримав подане до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 60 129,14грн, у зв`язку зі сплатою відповідачем вказаної суми заборгованості під час розгляду справи в суді. Водночас, просив суд задовольнити позовні вимоги про стягнення 329,47грн пені та 49,42грн 3% річних (а.с.68). Не заперечував проти розгляду справи без участі повноважного представника відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 16.06.2022 не з`явився, 15.06.2022 засобами електронного зв`язку направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, з причин зайнятості в іншому судовому процесі (а.с. 63-64).

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, враховуючи, що явка представника відповідача ухвалою суду від 24.05.2022 в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а також клопотання останнього про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи №906/244/22 за відсутності повноважного представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

01.01.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба 2020" (Споживач, відповідач) підписано заяву-приєднання №09420U2568НР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с. 9).

Згідно з підписаною відповідачем заявою-приєднання №09420U2568НР016 від 01.01.2016, додатком №4 до Типового договору розподілу природного газу (а.с. 10), актом розмежування балансової належності газових мереж та споруд на них і експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 11-13) до системи газорозподільної мережі має доступ об`єкт (надалі - об`єкт відповідача), що розташований за адресою: 13200, Житомирська область, м.Чуднів, вул.Героїв Майдану, 73.

Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно п.6.1 Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Крім того, п.6.2 Типового договору розподілу природного газу визначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно Постанови НКРЕКП №2747 від 22.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Житомиргаз" (Оператор ГРМ, позивач) визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період з 01.01.2022 у розмірі 1,70грн за 1куб.м на місяць (без урахування ПДВ). Вартість тарифу з врахування ПДВ становить 2,04грн.

Так, п.6.3 Типового договору розподілу природного газу, передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Також, вказаним вище договором закріплено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.6.4 Типового договору розподілу природного газу).

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (абз.1 п.6.6 Типового договору розподілу природного газу).

В абзаці першому п.8.2 Типового договору розподілу природного газу зазначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У березні 2022 року позивачем надано відповідачу послуги за договором розподілу природного газу, зокрема об`єкт відповідача забезпечений цілодобовим доступом до газорозподільної системи та обсягом місячної величини річної замовленої потужності у даний період.

Величина річної замовленої потужності об`єкту відповідача у 2022 році становить 353 700,88куб.м природного газу. Місячна величина річної замовленої потужності у 2022 році становить 29 475,07куб.м природного газу, а місячна вартість послуг за договором розподілу природного газу становить 60 129,14грн.

Щодо вартості та обсягу наданих послуг відповідачу було направлено супровідний лист №100-Сл-5656-0322 від 01.04.2022 з актом наданих послуг та рахунком на оплату (а.с.21-23).

Проте, відповідач не здійснив оплату наданих послуг за березень 2022 року вчасно.

Вищезазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з оплати наданих послуг у березні 2022 року в розмірі 60 129,14грн.

Варто зазначити, що відповідачем під час розгляду даної справи в суді сплачено на користь позивача 60 129,14грн боргу, про що свідчить копія платіжного доручення №4356 від 24.05.2022 (а.с. 69).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до п.4 гл.1 розд.1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2494, договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі, побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

При цьому, вимоги пп.2 п.2 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем визначають, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

Так, п.1 главою 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі, споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

При цьому, п.3 главою 1 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що цілодобовий доступ суміжних суб`єктів ринку газу до ГРМ для отримання/передавання природного газу ГРМ за наявності укладеного з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу ГРМ чи договору на транспортування природного газу) забезпечується Оператором ГРМ за умови:

- наявності достатньої вільної потужності в певній точці чи ділянці ГРМ;

- реєстрації суб`єкта ринку природного газу на інформаційній платформі Оператора ГТС, а для суб`єктів ринку природного газу, що є споживачами, - включення до Реєстру споживачів постачальника на відповідний розрахунковий період;

- відповідності параметрів природного газу, який передається до ГРМ, параметрам, визначеним Кодексом ГТС (норма застосовується для ГДП, ВБГ та Оператора ГТС).

Величина вільної потужності в певній точці чи ділянці ГРМ, а також порядок опублікування вільної потужності в розрізі ГРП визначаються Оператором ГРМ згідно з розділом VІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.1 та п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Згідно з абз.2 п.7 гл.6 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що Споживач, що не є побутовим, оплачує вартість замовленої річної потужності виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Пунктом 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ закріплено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

Варто зазначити, що величина річної замовленої потужності об`єкту відповідача у 2022 році становить 353 700,88куб.м природного газу. Місячна величина річної замовленої потужності у 2022 році складає 29 475,07куб.м природного газу, а місячна вартість послуг за договором розподілу природного газу становить 60 129,15грн.

Як судом зазначалося вище, у період березня 2022 року позивачем надано відповідачу послуги за договором розподілу природного газу, зокрема об`єкт відповідача забезпечений цілодобовим доступом до газорозподільної системи та обсягом місячної величини річної замовленої потужності у дані періоди.

Про вартість та обсяг наданих послуг відповідача було повідомлено шляхом направлення супровідного листа №100-Сл-5656-0322 від 01.04.2022 з додаванням акта наданих послуг та рахунком на оплату (а.с.21-23).

Проте, станом на день звернення позивача з даним позовом до суду відповідач не здійснив оплату наданих послуг за березень 2022 року вчасно.

Водночас, відповідачем під час розгляду даної справи в суді сплачено на користь позивача 60 129,14грн боргу, про що свідчить копія платіжного доручення №4356 від 24.05.2022 (а.с. 69).

З огляду на зазначене, провадження у справі щодо вимог про стягнення з відповідача 60 129,14грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 49,42грн 3% річних та 329,47грн пені за період 11.04.2022-20.04.2021.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити нараховані 3% проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.4, 6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як судом зазначалося вище, в абзаці першому п.8.2 Типового договору розподілу природного газу зазначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок 3% річних та пені (а.с.1, на звороті), суд дійшов висновку про його правомірність і обґрунтованість, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, а саме - в частині вимог про стягнення 49,42грн 3% річних та 329,47грн пені. У частині вимог щодо стягнення 60 129,14грн основного боргу суд закриває провадження у справі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи погашення відповідачем основного боргу під час розгляду справи в суді, на останнього покладається судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Керуючись ст.123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252, п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 60 129,14грн основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба 2020" (13200, Житомирська обл., м. Чуднів, вул. Героїв Майдану, буд. 73, ідентифікаційний код 30077224) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (10002, м.Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, буд. 25, ідентифікаційний код 03344071):

- 329,47грн пені;

- 49,42грн 3%річних;

- 2 481,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.06.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1- у справу;

2 - представнику позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу: ІНФОРМАЦІЯ_3

4 - представнику відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2