ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"08" червня 2022 р. Справа № 924/132/22

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кузиній М.-О.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ", м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС", м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 429 317,69грн, з яких: 420 000,00грн - основного боргу, 3 417,53грн - 3% річних, 5 900,16грн - інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: Починок О.І. - згідно з ордером серії СА №1013833 від 30.03.2022 (поза межами суду (в режимі відеоконференції));

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, винесено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

15.02.2022 до суду області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ", м.Черкаси до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС", м.Шепетівка Хмельницької області про стягнення 429 317,69грн, з яких: 420 000,00грн - основного боргу, 3 417,53грн - 3% річних, 5 900,16грн - інфляційних втрат у зв`язку із неналежним виконанням умов договору №9/29 Х-3 оренди залізничного рухомого складу від 29.10.2021.

Ухвалою суду від 09.03.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/132/22 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справу по суті.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ", м.Черкаси наполягає на задоволенні позовних вимог. Посилається на невиконання відповідачем умов договору №9/29Х-3 оренди залізничного рухомого складу від 29.10.2021, просить стягнути 420 000,00грн попередньої оплати, а також нараховані 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС", м.Шепетівка Хмельницької області не скористався правом участі свого представника в даному судовому розгляді, письмового відзиву на позов не подав, про місце, час та дату слухання справи був належним чином повідомлений.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

29 жовтня 2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС", іменоване надалі "Орендодавець", в особі директора Хвещука Валентина Євгеновича, який діє на підставі Статуту підприємства, з однієї сторони, та товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ", іменоване надалі "Орендар", в особі директора Сульженка Геннадія Васильовича, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, а разом іменовані "Сторони", укладено Договір № 9/29 Х-3 оренди залізничного рухомого складу (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, Орендодавець зобов`язується передати у строкове платне користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування (надалі - суборенда) піввагони та своєчасно й у повному обсязі проводити розрахунки, передбачені Договором.

Згідно п.2.1 Договору Передача вагонів в оренду відбувається в місц(і/ях), визначених за згодою Сторін Договору по станції їх дислокації на день підписання Договору і оформлюється актом приймання-передачі. При передачі вагонів Орендарю, оплата залізничного тарифу до станції першого завантаження визначену Орендарем та погоджену з Орендодавцем, яка знаходиться у межах митної території України, здійснюється Орендарем.

У відповідності до п.2.2. Договору, акти приймання-передачі підписуються уповноваженими представниками Сторін по станції дислокації вагонів при підписанні Договору. Датою початку оренди є дата підписання Сторонами акту приймання-передачі вагонів. Відправлення вагонів на станцію вказану орендарем під перше завантаження здійснюється Орендарем після отримання Орендодавцем від Орендаря коштів в порядку та строки передбачені п.3.3. Договору.

Пунктом 3.3. Договору визначені зобов`язання Орендаря щодо сплати орендної плати за оренду вагонів: за перший місяць (31 день) користування вагонами Орендар перераховує Орендодавцю передплату не пізніше двох банківських днів з дня передачі вагонів по станції дислокації на момент підписання Договору на підставі рахунку Орендодавця з зазначенням номерів вагонів, наданого Орендарю по електронній пошті; наступні платежі орендної плати здійснюються Орендарем Орендодавцю щомісячно, не пізніше 25-го числа поточного календарного місяця орендного користування вагонами на наступний календарний місяць на підставі рахунків Орендодавця.

У відповідності до п.3.9 Договору фактом, підтверджуючим виконання робіт Орендодавцем з надання вагонів в оренду є акт виконаних робіт за календарний період. Акт виконаних робіт складається щомісячно, у двох примірниках (по одному для Орендодавця і Орендаря). Акт виконаних робіт підписується Орендодавцем та Орендарем. На підставі підписаних актів виконаних робіт Сторони проводять остаточні розрахунки.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін.

На виконання Договору, ТОВ "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" було виставлено рахунок-фактуру №14 від 01.11.2021 на суму (з ПДВ) 420 000,00 (чотириста двадцять тисяч) грн. за оренду десяти вагонів Хопер-Зерновозів на 30 діб, на підставі якого ТОВ "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ"проведено оплату у розмірі 420 000,00 (чотириста двадцять тисяч) грн відповідно до платіжного доручення №1843 від 02.11.2021.

ТОВ "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" не виконало своїх зобов`язань щодо передачі Орендарю в оренду десяти вагонів Хопер-Зерновозів на 30 діб після отримання попередньої оплати.

У претензії від 09.12.2021 на підставі ст.766 ЦК України ТОВ "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ" відмовилося від договору оренди залізничного рухомого складу та вимагало невідкладно, але не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання цієї вимоги повернути ТОВ "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ" грошові кошти в розмірі 420 000,00 (чотириста двадцять тисяч) грн, сплачені ТОВ "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" в якості попередньої оплати в межах договору оренди залізничного рухомого складу № 9/29 Х-3 від 29 жовтня 2021 року.

Дана претензія залишилась без задоволення та будь-якого реагування з боку відповідача.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.173 ГК України Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 29 жовтня 2021р. між сторонами було укладено договір № 9/29 Х-3 оренди залізничного рухомого складу (надалі - договір).

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.765 ЦК України, наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

У статті 766 ЦК України зазначено, що якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

В силу положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ТОВ "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ" надіславши претензію, з посиланням на вимоги ст.766 ЦК України, відмовився від договору оренди залізничного рухомого складу та вимагав не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання цієї вимоги повернути грошові кошти в розмірі 420 000,00 (чотириста двадцять тисяч) грн, сплачені в якості попередньої оплати в межах договору оренди залізничного рухомого складу №9/29 Х-3 від 29 жовтня 2021 року.

Згідно матеріалів справи позивачем було направлено претензію Товариству з обмеженою відповідальністю „ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" на адресу, яка зазначена як юридична адреса відповідача - 30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. М. Коваля, буд.16.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За таких обставин, адреса місцезнаходження юридичної особи, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є достовірною, а направлення повідомлень на таку адресу є належним повідомленням.

Суд наголошує, що юридична особа зобов`язана здійснювати контроль за поштовою кореспонденцією, яка надходить на її офіційну юридичну адресу, та вживати необхідні заходи щодо її виявлення та отримання. Відповідно, неотримання нею такої кореспонденції зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою (бездіяльністю) сторони.

Відповідна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11.12.2018 у справі №921/6/18, від 23.04.2018 у справі №916/3188/16.

За інформацією з пошукової системи відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства "Укрпошта" поштове відправлення із штрих-кодовим номером 290 було прийнято відділенням поштового зв`язку №18006 до пересилання 10.12.2021, надійшло до поштового відділення №30405 за адресою адресата 14.12.2021, однак 17.12.2021 не було вручене під час доставки, а 08.01.2022 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Неотримання відповідачем листа з претензією, у зв`язку з чим такий лист поштовим відділенням було повернуто відправнику у зв`язку з "закінченням терміну зберігання" є наслідками волевої поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю „ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" у формі бездіяльності щодо його належного отримання, а тому не може слугувати підставою для висновку про ненастання обов`язку з розгляду направленої претензії. Тому суд вважає, що у відповідача виник обов`язок щодо повернення попередньої оплати з дати повернення листа із штрих-кодовим номером 290 відправнику, тобто з 08.01.2022. При цьому, як встановлено судом, позивач претензією від 09.12.2021 вимагав від відповідача повернути суму попередню оплату за ненадані в оренду вагони не пізніше 10 днів з дня отримання даної претензії.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що грошове зобов`язання з повернення сплаченої попередньої оплати в розмірі 420 000,00грн виникло у відповідача з 18.01.2022 (тобто 08.01.2022 р. + 10 днів згідно заявленої претензії).

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" 420 000,00грн. передоплати є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки з моменту виникнення грошового зобов`язання у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, то на це грошове зобов`язання можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2019 у справі №918/631/19).

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку, ним нараховано 3% річних на суму 420 000,00грн за період з 03.11.2021 по 09.02.2022 в розмірі 3 417,53грн та інфляційні втрати на цю розрахункову суму за період з листопада 2021 року по грудень 2021 року в розмірі 5 900,16грн.

Судом звернуто увагу, оскільки матеріалами справи було встановлено, що грошове зобов`язання виникло 18.01.2022, то суд здійснивши (за допомогою системи „Законодавство") перерахунок встановив, що правомірним є нарахування 3% річних за період з 18.01.2022 по 09.02.2022 в сумі 759,45грн. В решті необхідно відмовити.

Щодо нарахованих інфляційних втрат, то судом враховано наступне.

Індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

Судом враховано, що позивач при здійсненні розрахунку інфляції у встановлених ним періодах включив періоди (листопад-грудень 2021 року), які не містять прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, тому вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладені обставини, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ", м. Черкаси до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС", м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 429 317,69грн, з яких: 420 000,00грн - основного боргу, 3 417,53грн - 3% річних, 5 900,16грн - інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДЕС-ТРАНС-СЕРВІС" (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Максима Коваля, буд. 16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ-АГРОІНВЕСТ" (18011, м. Черкаси, вул. Добровольського, буд. 1, оф.227; ) 420 000,00грн (чотириста двадцять тисяч гривень 00 коп.) основного боргу, 759,45грн (сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 45 коп.) 3% річних, 6 297,42грн (шість тисяч двісті дев`яносто сім гривень 42 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.06.2022.

Суддя С.І. Крамар

Віддруков. 4 прим.: 1 - до справи;

2 - позивачу (18011, м Черкаси, вул. Добровольського, буд. 1, оф.227) надісл. на е-пошту , представнику позивача Починку О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1

3, 4 - відповідачу (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Максима Коваля, буд. 16) надісл. на е-пошту