УХВАЛА

16 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/18270/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця")

на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2021 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2"

(далі - ТОВ "Укртранслогістика-2")

до АТ "Українська залізниця"

про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) АТ "Українська залізниця" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №910/18270/20, а справу передати на новий розгляд. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження та зупинити дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №910/18270/20.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає:

суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №926/3397/17, від 23.09.2015 у справі №914/2846/14, від 06.07.2016 у справі №914/4540/14, від 10.03.2021 у справі №607/11746/17, від 27.02.2018 у справі №910/5110/17, від 23.07.2019 у справі №910/13249/17, від 17.12.2019 у справі №916/547/19, від 30.10.2019 у справі №385/227/15-ц (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України);

суд не дослідив належним чином зібрані у справі докази (повідомлення від 03.03.2020, від 31.03.2020, від 29.05.2020), що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах; при цьому скаржник, посилаючись на дану норму процесуального права як на підставу для відкриття касаційного провадження, не вказує норму права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та не обґрунтовує необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у 2020 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб

2 102 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов у справі № 910/18270/20 (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) подано про:

1. розірвання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом НОМЕР_2, укладений між позивачем та відповідачем 17.03.2020, без застосування до позивача будь-яких штрафних санкцій та неустойки, передбачених положеннями пунктів 4.1.3 та 7.2 додатку 1-8 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничних транспортом від 17.03.2020 НОМЕР_2;

2. визнання наслідків розірвання договору, виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору, шляхом:

- зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до особового рахунку позивача НОМЕР_2 про зарахування коштів у розмірі, що дорівнює нарахованим та списаним штрафним санкціям до 25.11.2020, а саме, зобов`язати відповідача внести зміни до особового рахунку позивача НОМЕР_2 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 15 894 144 грн.;

- зобов`язання відповідача скасувати операції з нарахування неустойки на особовий рахунок позивача НОМЕР_2 , нарахованої за невиконання погодженого замовленнями на отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами від 31.07.2020 за №41515562/2020-00011 та від 21.08.2020 за №41515562/2020-00016 позивачем після 25.11.2020;

- заборони відповідачу здійснювати нарахування та списання з особового рахунка НОМЕР_2 позивача штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня), передбачених положенням пункту 4.1.3 додатку 1-8 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 17.03.2020 НОМЕР_2.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №910/18270/20: апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" залишено без задоволення; змінено рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2012, викладено його мотивувальну частину відповідно до даної постанови та викладено його резолютивну частину у такій редакції:

- позовні вимоги задоволено частково;

- зобов`язано АТ "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунка

ТОВ "Укртранслогістика-2" № НОМЕР_2 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 15 894 144 грн.;

- зобов`язано АТ "Українська Залізниця" скасувати операції з нарахування неустойки на особовий рахунок ТОВ "Укртранслогістика-2" НОМЕР_2, нарахованої за невиконання погодженого замовленнями за отримання послуги з перевезення вантажу з узгодженими строками та обсягами від 31.07.2020 за №41515562/2020-00011 (повідомлення про погодження замовлення від 03.08.2020 №УЗ-41515562/2020-00014) та від 21.08.2020 за №41515562/2020-00016 (повідомлення про погодження замовлення від 27.08.2020 №УЗ-41515562/2020-00017) ТОВ "Укртранслогістика-2" після 25.11.2020;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що АТ "Українська залізниця" просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу №910/18270/20 на новий розгляд.

Верховний Суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання АТ "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку ТОВ "Укртранслогістика-2" № НОМЕР_2 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 15 894 144 грн. мають вартісну оцінку і носять майновий характер.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної Великою Палатою у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на грошові суми.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.05.2021 у справі №910/3067/20.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги характер позову, при подані касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 481 028,32 грн. [(15 894 144 грн. х 1,5 за майнову вимогу) + (2 102 грн. за немайнову вимогу) х 200%].

Проте матеріали касаційної скарги не містять вказаних у додатках до неї доказів сплати судового збору, що підтверджується актом Верховного Суду від 01.06.2022 № 29.1-11/153.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що АТ "Українська залізниця" необхідно: чітко зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи; надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме на суму 481 028,32 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу АТ "Українська залізниця" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга АТ "Українська залізниця" підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, Суд зазначає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення дії постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №910/18270/20 будуть розглянуті Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі № 910/18270/20 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству "Українська залізниця" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

3. Роз`яснити акціонерному товариству "Українська залізниця" що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити учасників справи, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко