ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4707/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добреля Н.С.

за участю секретаря судового засідання Слановій М.Ю.

розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в порядку спрощеного позовного провадження по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будком" (61183, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 94, кв. 66, )
про за участю: стягнення коштів
представника позивача - не з`явився;

представника відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будком" про стягнення заборгованості.

- за договором підряду № 21/08/17 від 17.08.2021 року, а саме попередньої оплати в розмірі 250000,00 грн., пеню у розмірі 9687,67 грн., 28% річних у розмірі 17720,55 грн.;

- за договором підряду № 21/09/02 від 02.09.2021 року, а саме попередньої оплати в розмірі 26513,49 грн., пеню у розмірі 34,14 грн., 28% річних у розмірі 1627,13 грн.;

- за договором підряду № 21/09/03 від 02.09.2021 року, а саме попередньої оплати в розмірі 26040,78 грн., пеню у розмірі 34,96 грн., 28% річних у розмірі 1598,12 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.02.2022 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будком" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" заборгованість:

- за договором підряду № 21/08/17 від 17.08.2021 року, а саме попередньої оплати в розмірі 250000,00 грн., пеню у розмірі 9687,67 грн., 28% річних у розмірі 17720,55 грн.;

- за договором підряду № 21/09/02 від 02.09.2021 року, а саме попередньої оплати в розмірі 26513,49 грн., пеню у розмірі 34,14 грн., 28% річних у розмірі 1627,13 грн.;

- за договором підряду № 21/09/03 від 02.09.2021 року, а саме попередньої оплати в розмірі 26040,78 грн., пеню у розмірі 34,96 грн., 28% річних у розмірі 1598,12 грн. та 4998,85 грн. судового збору.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 21.02.2022 року позивач надав заяву (вх. № 4045) про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/4707/21.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.02.2022 року вищезазначену заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.02.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.05.2022 року заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.05.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2022 року судове засідання було відкладено на 07.06.2022 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області представник позивача подав заяву про розгляд заяви без його участі.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, вважає її такою, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та задовольняє її.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 07.06.2022 року представник відповідача надав заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в якій зазначив про неможливість розгляду даної заяву, у зв`язку з поданням відповідачем апеляційної скарги на рішення суду та відкриттям апеляційного провадження.

Представник позивача в судове засідання 07.06.2022 року не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений, шляхом направлення ухвали суду від 07.06.2022 року на юридичну адресу позивача та повідомленням представника позивача телефонограмою.

Представник відповідача в судове засідання 07.06.2022 року не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений, шляхом направлення ухвали суду від 07.06.2022 року на юридичну адресу відповідача та повідомленням представника відповідача телефонограмою.

Враховуючи те, що за приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а також приймаючи до уваги обмежений строк вирішення питання про розподіл судових витрат, суд визнав за можливе прийняти рішення щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 922/4707/21 за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та заперечення відповідача, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до ухвалення рішення по справі, суд за заявою такої сторони може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно частини 8статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, при здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу Українинадати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Суд також звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Статтею 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, позивачем заявлено до стягнення адвокатські витрати у розмірі 30000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат позивачем було разом із заявою було надано наступні докази:

- копію договору про надання правничої допомоги № 1-НАУ від 26.12.2019 року.

- копію додаткової угоди від 24.06.2021 року.

- копію додаткової угоди від 25.11.2021 року.

- копію акту приймання-передачі від 17.02.2022 року.

- платіжне доручення № 3802 від 17.02.2022 року.

На виконання умов, укладеного договору про надання правничої допомоги, адвокатом були надані наступні послуги:

- складання позовної заяви по справі № 922/4707/21 (16000,00 грн.);

- участь в судових засіданнях (14000,00 грн.).

Розмір витрат на правничу допомогу був погоджений сторонами у додатках до договору із зазначенням критерію складності наданих послуг та зазначенням коефіцієнтів розрахунку.

Також договором про надання правничої допомоги та додатковою угодою до нього від 25.11.2021 року було передбачено оплату наданих адвокатом послуг протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за договором.

Як свідчать матеріали справи, 17.02.2022 року позивачем та адвокатом було підписано акт виконаних робіт із зазначенням послуг, що надавались адвокатом, затраченим часом, коефіцієнтом складності та вартості, наданих послуг на загальну суму 30000,00 грн.

Крім того, 17.02.2022 року позивачем були оплачені вищезазначені послуги у розмірі 30000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3802 від 17.02.2022 року.

Дослідивши зазначені докази, господарський суд дійшов висновку, що їх достатньо для встановлення самого факту надання адвокатом професійної правничої допомоги у даній справі. Крім того, судом враховано пункт 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, за змістом частини 4статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6статті 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

При цьому Касаційний господарський суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В даному випадку, в обґрунтування заперечень витрат на послуги адвоката, відповідач посилається на те, що останнім було подано апеляційну скаргу на рішення суду від 21.02.2022 року та на даний час Східним апеляційним господарським судом прийнято апеляційну скаргу до розгляду та справа перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції, що унеможливлює розгляд даної заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Стосовно вищезазначених заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду, Східним апеляційним господарським судом відповідна апеляційна скарга була зареєстрована 27.05.2022 року .

Східним апеляційним господарським судом 30.05.2022 року було залишено апеляційну скаргу без руху.

Крім того, з автоматизованої системи документообігу суду, Східним апеляційним господарським судом 06.06.2022 року було винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Проте суд зазначає, що на даний час на адресу господарського суду Харківської області запит справи зі Східного апеляційного господарського суду не надходив, тобто підстави для надіслання матеріалів справи до апеляційної інстанції.

Щодо посилань відповідача на те, що справа перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції, суд зазначає, що представник відповідача 06.06.2022 року ознайомився з матеріалами справи безпосередньо у господарському суді Харківської області, про що свідчить відповідна відмітка на заяві та журналі реєстрації заяв на ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, суд приймає до уваги положення ч. 3 ст. 267 ГПК України, відповідно до якої, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи правильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З аналізу наведеної норми вбачається, що якщо суд апеляційної інстанції під час вивчення матеріалів справи виявить невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Отже відповідне питання щодо ухвалення додаткового рішення має бути вирішено до розгляду апеляційною інстанцією апеляційної скарги на рішення суду.

Тобто, станом на момент розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи № 922/4707/21 перебували у господарському суді Харківської області, запит щодо направлення справи до Східного апеляційного господарського суду не надходив, у зв`язку з чим посилання відповідача на неможливість розгляду даної заяви є безпідставними.

В свою чергу у поданих запереченнях відповідачем не надано доказів необхідності саме зменшення розміру адвокатських витрат, як то передбачено ст. 126 ГПК України.

Проте обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас суд враховує правову позицію, висловлену Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно якої у розумінні положень частини 5статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. підтверджено належними доказами, є повністю співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію розумності їхнього розміру. Таким чином, за приписами частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються судом на Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будком" та підлягають стягненню на користь ТОВ "Новаагро Україна" у розмірі 30000,00 грн.

За наведених обставин суд також приходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі № 922/4707/21, в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України та задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача 30000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви .

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 7300 від 25.04.2022 затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до ст.26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.244 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями123,126,129,221,244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ТОВ "Новаагро Україна" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/4707/21.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будком" (61183, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 94, кв. 66, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ) 30000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будком" (61183, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 94, кв. 66, ).

Додаткове рішення підписано 09.06.2022 року.

Суддя Н.С. Добреля