ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/347/22

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/347/22

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області

до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради, м. Вишгород Київської області

про стягнення 4 490 540,02 грн.

Представники:

від позивача: Богдан С.В., адвокат, довіреність № ДР-5-0122 від 04.01.2022;

від відповідача: Пироженко А.О., витяг з ЄДР.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» (надалі-відповідач) про стягнення 4 490 540,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору розподілу природного газу № 09420DJТFTDТ016 від 01.01.2016, в частині своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 4 398 032,02 грн., з огляду на наявність якої нараховані 79 216,15 грн. пені та 13 291,85 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2022 відкрито провадження у справі № 911/347/22, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 02.03.2022.

Водночас Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 р., враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 р., розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», було зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України, судове засідання, призначене на 02.03.2022 не відбулося.

Ухвалою суду від 20.04.2022 було повідомлено сторін про те, що судове засідання, призначене на 02.03.2022 у справі № 911/347/22 не відбулось; призначено підготовче засідання у справі № 911/347/22 на 18.05.2022.

04.04.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив № 209/08 від 23.02.2022 (вх. № 4201/22) на позовну заяву, в якому останній фактично визнає позовні вимоги, в частині наявної за відповідачем заборгованості та 3 % річних, проте просить суд зменшити розмір пені на 90 %. Так, відповідач вказує на те, що у діях відповідача не було прямого умислу в порушенні своїх зобов`язань, що виникли з договору, а також стверджує про низьку фінансову стійкість підприємства і, що стягнення таких сум штрафних санкцій створюватиме для підприємства кризове становище, що в свою чергу буде відображатись на споживачах відповідача - основою яких є населення.

22.04.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь № 1611 від 31.03.2022 (вх. № 4532/22) на відзив, в якій позивач заперечує проти зменшення розміру пені на 90 % аргументуючи це відсутністю доказів реального скрутного фінансового становища відповідача та вчинення відповідачем заходів які вживаються для розрахунків з контрагентами.

Відповідачем на електрону адресу суду були надані заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач підтримав доводи зазначені у відзиві на позовну заяву та просив суд зменшити розмір пені на 90 % беручи до уваги важкий фінансовий стан відповідача.

Ухвалою суду від 18.05.2022 закрито підготовче провадження у справі № 911/347/22, справу призначено до розгляду по суті на 08.06.2022.

Присутнім в судовому засіданні представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача підтримав надані суду заперечення та просив суд зменшити розмір пені на 90 %.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-VIII розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

01.01.2016 між Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (споживач) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (оператор ГРМ) було укладено Договір розподілу природного газу № 09420DJТFTDТ016 шляхом подання заяви-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу.

Публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» було змінено назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та в порядку, визначених цим договором.

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (п. 2.3 Типового договору).

Згідно п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахування регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Згідно з п. 6.4 Типового договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Умовами п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місця послуги проводиться споживачем до десятого числа, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано відповідачу в липні 2021-грудні 2021 послуги з розподілу природного газу, про що свідчать Акти наданих послуг № ОГЯ81025967 від 31.01.2021, № ОГЯ81031253 від 31.08.2021, № ОГЯ 81033876 від 30.09.2021, № ОГЯ 81038210 від 31.10.2021, № ОГЯ81040540 від 31.10.2021, № ОГЯ81045232 від 30.11.2021, № ОГЯ81047081 від 31.12.2021.

Разом з цим, 19.10.2021 між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради був укладений Договір про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу згідно Договору на розподіл природного газу № 09420DJТFTDТ016 від 01.01.2016, яка виникла станом на 19.10.2021 в сумі 3 058 367,85 грн.

Поряд з тим за доводами позивача, що також підтверджується матеріалами справи, зокрема, договором реструктуризації, період заборгованості відповідача перед позивачем з розподілу природного газу охоплено по вересень 2021.

Пунктом 1.2 договору реструктуризації передбачено, що кредитор надає боржникові розстрочку у погашенні заборгованості, зазначеної у п. 1.1 договору, строком на 1 місяць за наступним графіком: кінцева дата оплати - 30.11.2021, сума платежу - 3 058 367,85 грн.

Умовами п. 2.2.2 договору реструктуризації боржник зобов`язався своєчасно сплачувати кредитору поточні платежі за надані послуги з розподілу природного газу згідно з умовами договору. Поточний платіж за жовтень 2021 боржник зобов`язаний сплатити до 20.12.2021.

Однак, відповідач в порушення умов Договору реструктуризації від 19.10.2021 та Типового договору № 09420DJТFTDТ016 від 01.01.2016 несвоєчасно здійснював оплату отриманих послуг, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період: жовтень-грудень 2021, яка станом на 24.01.2022 становить 4 398 032,02 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» змушене було звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради заборгованості та нарахованих неналежним виконанням процентів річних та пені.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити отримані послуги з розподілу природного газу, а також застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством за порушення взятих на себе зобов`язань.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ст. 193 ГК України)

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач наявну за ним заборгованість не заперечував.

Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами Типового договору № 09420DJТFTDТ016 від 01.01.2016 судом встановлений та по суті відповідачем не спростований, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 398 032,02 грн. заборгованості.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманих послуг з розподілу природного газу, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 13 291,85 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що наявний в матеріалах справи розрахунок 3 % річних є арифметично вірними, вимога позивача визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, згідно умов Типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2 договору).

Умовами п. 3.1 договору про реструктуризацію визначено, що у разі несвоєчасного внесення або не внесення платежів відповідно до графіку погашення заборгованості боржник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення пені в сумі 79 216,15 грн., нарахованої від сум заборгованості по кожному акту окремо суд відзначає наступне.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

04.04.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив № 209/08 від 23.02.2022 (вх. № 4201/22) на позовну заяву, в якому останній фактично визнав позовні вимоги та клопотав про зменшення розміру пені на 90 %.

Позивач у відповіді на відзив проти зменшення пені заперечував.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, у справі № 902/855/18 від 13.01.2020.

З огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги майновий стан сторін, відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача з виконання умов договору та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд визнає, що визначений позивачем розмір пені в загальній сумі 79 216,15 грн. належить зменшити до суми 7 921,62 грн. і в цій сумі задовольнити вимоги позивача.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов частково.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3-В, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ) 4 398 032 (чотири мільйони триста дев`яносто вісім тисяч тридцять дві) грн. 02 коп. заборгованості, 13 291 (тринадцять тисяч двісті дев`яносто одну) грн. 85 коп. 3 % річних, 7 921 (сім тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн. 62 коп. пені, 67 358 (шістдесят сім тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 10 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 16.06.2022.

Суддя О.О. Христенко