ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022м. ДніпроСправа № 904/9855/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Благодійної організації "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ТАПС", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут "Дніпродіппроводгосп", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 16 346,94, розірвання Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6948-ОД від 19.112019 року та виселення.

ПРОЦЕДУРА:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Благодійної організації "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ТАПС" заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-6948-ОД від 19.11.2019 у загальному розмірі 16 346,94 грн., яка складається з: заборгованості з орендної плати у розмірі 15 028,66 грн., пені у розмірі 1 318,28 грн., розірвати договір та виселити із нежитлового вбудованого приміщення площею 66,73 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 39-А, що перебуває на балансі Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "Дніпродіппроводгосп".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут "Дніпродіппроводгосп", та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 05.02.2022 - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 25.01.2022 - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України та третій особі у строк до 25.01.2022 письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог та докази на підтвердження пояснень (копію пояснень направити на адресу позивача та відповідача, докази надсилання надати до суду).

В зазначені строки сторони не подали витребувані судом документи.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2022 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Згідно з ч. 7 ст.120, п. 5 ч. 6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Отже, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем є наслідками діяння (бездіяльності) останнього щодо її належного отримання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарського процесуального кодексу України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.01.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 та від 11.04.2022 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення викладені у заявах по суті справи відповідно до ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконаний обов`язок щодо сплати орендних платежів за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6948-ОД від 19.11.2019, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість з орендної плати до Державного бюджету у розмірі 15 028 грн. 66 коп. за період з 15.01.2020 по 15.11.2021. У зв`язку із порушенням Благодійною організацією "Благодійний фонд "ТАПС" п. 3.7. Договору, Регіональним відділенням за Договором оренди № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року станом на 30 листопада 2021 року було нараховано пеню у розмірі 1 318 грн. 28 коп. Оскільки Відповідач неналежним чином не виконує свої договірні зобов`язання в частині своєчасного внесення орендної плати, чим істотно порушує умови укладеного договору. Регіональне відділення просить сул розірвати Договір оренди № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року та виселити Відповідача з нерухомого манна - нежитлового вбудованого приміщення площею 66,73 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд 39-А, що перебуває на балансі Державного регіонального проектно-виїмукувального інституту "Дніпродіпроводгосп".

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору оренди майна, строк дії договору, час користування ним орендарем, настання строку сплати орендної плати, наявність часткової чи повної оплати за договором, встановлення факту прострочення оплати орендної плати.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Регіональне відділення) звертається до Господарського суду Дніпропетровської області і позовною заявою про стягнення заборгованості, розірвання Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року та виселення, у зв`язку з необхідністю захисту майнових інтересів держави, які наразі порушені, з огляду на наступне.

Між Регіональним відділенням та Благодійною організацією "Благодійний фонд "ТАПС" (далі - Орендар, Відповідач) було укладено Договір оренди Індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року (далі - Договір).

Відповідно до п 1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - не житлове вбудоване приміщення, реєстровий номер 01035093.1.АААБВК784 (далі - Майно) загальною площею 66573 кв.м. (в тому числі площа загального користування 10,0 кв.м.) - розміщене за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд 39-А, що перебуває на балансі Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "Дніпродіпроеодгосп" (далі - Балансоутримувач, Третя особа), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 26 червня 2019 року і становить за незалежною оцінкою 764 392 грн. 00 коп. (без ПДВ),

Відповідно до її. 1.2. Договору, Майно передасться в оренду з метою розміщення громадської організації на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Пунктом 10.1. Договору визначений строк його дії, а саме: "Цей Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 19 листопада 2019 року до 17 листопада 2022 року включно.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, шо Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання Майна.

Актом приймання-передачі віл 19 листопада 2019 року Позивач передав, а Відповідач прийняв в оренду нерухомого майна нежитлове вбудоване приміщення площею 66,73 кв.м., то знаходиться на балансі Державного регіонального проекти о-вишу кувального інституту "Дніпродіпроводгосп" та яке розміщене за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд 39-А.

Згідно з. п. 3.1. та п. 3.3. Договору, орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (далі - Методика розрахунку) / за результатами конкурсу на право оренди Майна становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2019 року 2 549,78 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на Індекс Інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6. Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря протягом дії Договору, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 5.3. Договору регламентовано, що одним із обов`язків Орендаря г своєчасна і в повному обсязі сплата орендної плати до державного бюджету га Балансоутримувачу.

Сторони, підписавши Договір оренди № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року, фактично та юридично дійшли погодження щодо обов`язковості виконання п. 5.3. Договору.

Позивач зазначає, що станом на 30 листопада 2021 року за Договором оренди № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року існує заборгованість з орендної плати до Державного бюджету у розмірі 15 028 грн. 66 коп.

Пунктом 3.7. Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

У зв`язку із порушенням Благодійною організацією "Благодійний фонд "ТАПС" п. 3.7. Договору, Регіональним відділенням за Договором оренди № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року станом на 30 листопада 2021 року було нараховано пеню у розмірі 1 318 грн. 28 коп.

Відповідно до п. 10.7. Договору, сторони погоджуються, що цей Договір буде достроково розірвано на вимогу Орендодавця, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом трьох місяці підряд.

Оскільки Відповідач неналежним чином не виконує свої договірні зобов`язання в частині своєчасного внесення орендної плати, чим істотно порушує умови укладеного договору. Регіональне відділення просить сул розірвати Договір оренди № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року та виселити Відповідача з нерухомого манна - нежитлового вбудованого приміщення площею 66,73 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд 39-А, що перебуває на балансі Державного регіонального проектно-виїмукувального інституту "Дніпродіпроводгосп".

Вказане і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Станом на дату укладення договору оренди № № 12/02-6948-ОД від 19.11.2019 відносини щодо оренди державного майна регулювались нормами чинного на той момент Закону України Про оренду державного та коммунального майна

Згідно із ч. 1 ст. 13 вказаного Закону передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Частиною 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

З 01.02.2020 Закон України Про оренду державного та комунального майна № 2269-ХІІ від 10.04.1992 втратив чинність на підставі Закону України Про оренду державного та комунального майна № 157-IX від 03.10.2019.

Закон України Про оренду державного та комунального майна № 157-IX від 03.10.2019 набрав чинності з 27.12.2019 та був введений в дію з 01.02.2020.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна № 157-IX від 03.10.2019 орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст.285 ГК України).

Статтею 286 Господарського кодексу України унормовано, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). Орендна плата встановлюється в грошовій формі (ч. 3 ст. 286 ГК України).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору за актом приймання-передавання від 19.11.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях передало, а відповідач прийняв Майно, зазначене в п. 1.1. Договору, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 39-А.

Отже, починаючи з 15.12.2019 відповідач зобов`язаний був оплачувати орендну плату позивачу.

Строк внесення Орендарем орендної плати встановлений в п. 3.6. Договору, а саме орендна плата перераховується Орендарем самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

Втім, докази вчасного та повного внесення відповідачем орендної плати в матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідач не виконав обов`язок зі сплати орендної плати на користь позивача.

Зобов`язання відповідача з оплати орендної плати за Договором залишились невиконаними в повному обсязі та належним чином.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 Цивільного кодексу України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за Договором, в тому числі порушення строку здійснення оплати орендної плати. Натомість, відповідач доказів виконання зобов`язань, або неможливості такого виконання за договором оренди щодо своєчасного перерахування орендної плати суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував, грошове зобов`язання не припинилося виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 15 028,66 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 1 318,28 грн. за період з 16.02.2020 по 16.11.2021.

Пунктом 3.7. договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, судом встановлено, що він є вірним та підлягає задоволенню.

Щодо розірвання договору.

Приписами ч. 1, 2 ст. 598 Цивільного кодексу України визначені підстави припинення зобов`язання, а саме, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

З аналізу норми, викладеної у ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язання сторін припиняються у разі розірвання договору.

Приписами ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Позивач довів суду факт невиконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати за Договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Також передбачено, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як зазначалось вище, цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 19.11.2019 по 17.11.2022 включно (п. 10.1. договору).

У п. 10.7. договору сторони погоджуються, що цей договір буде достроково розірвано на вимогу орендодавця, якщо орендар: користується майном не відповідно до умов цього договору; відмовою орендаря щодо виконання п. 9.5 цього договору; відмовою орендаря щодо виконання п. 9.6. цього договору; погіршує стан майна; не сплачує орендну плату протягом трьох місяців підряд; не робить згідно з умовами цього договору поточний ремонт майна; без письмового дозволу орендодавця передав майно його частину у користування іншій особі; перешкоджає співробітникам орендодавця та/або уповноваженого органу управління здійснювати контроль за використанням майна, виконання умов цього договору.

Оскільки відповідачем порушено умови договору в частині повної та своєчасної оплати за орендоване приміщення є істотним порушенням договору оренди в розумінні приписів ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди № 12/02-6948-ОД від 19.11.2019.

Щодо виселення.

Згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини (частина 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Пунктом 10.10 договору встановлено, що у разі припинення або розірванні цього договору майно протягом трьох робочих днів орендар повертає балансоутримувачу (або юридичній особі, яку вкаже орендодавець).

У зв`язку із розірванням договору оренди від 19.11.2019 № 12/02-6948-ОД, суд вважає, що належним способом захисту в даному випадку буде зобов`язання відповідача звільнити орендоване майно з оренди.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо покладення на відповідача заявлених позивачем судових витрат, у тому числі 30,00 грн. за пересилання поштової кореспонденції відповідачу, суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини другої статті 128 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження цих витрат позивач суду надав фіскальні чеки про надсилання на адресу відповідача копії позову з додатками на суму 22,80 грн.

З урахуванням викладеного та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати , а саме судовий збір у сумі 4 540,00 грн. та судові витрати, пов`язані з пересиланням поштової кореспонденції у сумі 22,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Благодійної організації "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ТАПС" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Харківська, буд. 3А; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Центральна, буд 6; ) до Державного бюджету України заборгованість з орендної плати у розмірі 15 028,66 грн., пеню у розмірі 1 318,28 грн., витрати по сплату судового збору у розмірі 4 540,00 грн. та судові витрати з пересилання поштової кореспонденції відповідачу в сумі 22,80 грн..

Розірвати Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6948-ОД від 19 листопада 2019 року, укладений між Регіональним відділенням та Благодійною організацією "Благодійний фонд "ТАПС".

Зобов`язати Благодійну організацію "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ТАПС" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Харківська, буд. 3А; ) звільнити державне окреме індивідуально визначене майно за договором № 12/02-6948-ОД від 19.11.2019, а саме: нежитлове вбудоване приміщення, реєстраційний номер 01035093.1.АААБВК784, загальною площею 66,73 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд 39-А та перебуває на балансі Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "Дніпродіпроводгосп" (49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 39-А; ).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 20.06.2022.

Суддя В.Г. Бєлік