ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2022 Справа № 904/436/22
За позовом Садівничого товариства "Рябина", с. Балівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

до Садового товариства "Днепр", с. Партизанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Главацький А. І.

Представники:

від позивача: Романенко П.В. Мартиненко І.П. Дов.

від відповідача Овчіннікова Ю.В. Носик Б.М. Ордер

ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство «Рябина» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Садового товариства «Днепр» (далі - Відповідач) за змістом якого просить усунути перешкоди у користуванні майном ділянкою дороги загального користування, що проходить через територію Відповідача, а саме: зобов`язати Відповідача усунути будь-які перешкоди для в`їзду, проїзду та виїзду будь-яких транспортних засобів ділянкою дороги загального користування, що проходить по території Садового товариства «Днепр», на територію та з території Садівничого товариства «Рябина», а також заборонити Садівничому товариству "Днепр" створювати такі перешкоди в майбутньому.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що під час створення та розбудови Садового товариства ДСУ «Дніпрококсохимремонт», назву якого в подальшому змінено на Садівниче товариство «Рябина», була створена під`їзна автомобільна дорога загального користування, щоб члени товариства могли проїхати до своїх ділянок. За доводами Позивача, будівництво та утримання дороги здійснювалося за рахунок його коштів, що були сплачені як внески членами товариства, в зв`язку із чим, відповідно до приписів ч. 1 ст. 331 ЦК України, зазначена дорога набута Позивачем у власність, як створена ним за свій рахунок.

Як зазначає Позивач, Садове товариство «Днепр» було створено пізніше СТ «Рябина», і під час надання земельної ділянки Відповідачу, частина належної Позивачу дороги, опинилася на території СТ «Днепр», яке починаючи з листопада 2021 року припинило можливість проїзду членам СТ «Рябина» по відповідній ділянці дороги, що проходить його ділянкою.

За викладених вище обставин, посилаючись на приписи ст. 391 ЦК України, Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні його власністю частиною дороги, що проходить територією Відповідача.

07.06.2022 року, на стадії підготовчого провадження, Позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, за змістом якої просив суд встановити на користь Позивача постійний (безстроковий) земельних сервітут право безоплатного проїзду на транспортних засобах по наявному шляху (дорозі) по території земельної ділянки Відповідача (наданої йому у користування на підставі державного акту серія Б№009631, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 191 від 23.07.1987) на територію земельної ділянки Позивача та у зворотному напрямку, щодня у період з 06 по 22 годину, з відшкодуванням Відповідачу 1/4 частини втрат Відповідача на утримання наявного шляху, по якому здійснюється проїзд.

Вимоги за зміненим предметом Позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2022 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про усунення перешкоди для проїзду транспорту по дорозі, що проходить через його територію. Зазначеною вимогою Позивач запропонував Відповідачу укласти договір про встановлення сервітуту проїзду та порядку спільного утримання ділянки дороги, що проходить по території Відповідача, яка проігнорована останнім, що свідчить про відсутність в останнього бажання надавати Позивачу можливість проїзду по своїй території, на будь-яких умовах та незалежно від способу юридичного оформлення.

З урахуванням наведених обставин Позивача, посилаючись на положення ст.ст. 98, 100 ЗК України просить встановити сервітут в судовому порядку.

Розглянувши заяву Позивача на предмет відповідності вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку, наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 ГПК позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Як вище встановлено судом, первісно заявлений позов містить матеріально-правову вимогу про усунення перешкод в користуванні майном ділянкою дороги загального користування. Підставою зазначеної вимоги, є належність відповідної ділянки дороги Позивачу на праві власності та чинення з боку Відповідача перешкод в користуванні власністю.

В заяві про зміну предмета позову Позивач виклав нову матеріально-правову вимогою про встановлення земельного сервітуту. Підставою зазначеної вимоги є те, що Позивач запропонував Відповідачу укласти договір про встановлення сервітуту проїзду та порядку спільного утримання ділянки дороги, що проходить по території Відповідача, яка проігнорована останнім, що свідчить про відсутність в останнього бажання надавати Позивачу можливість проїзду по своїй території, на будь-яких умовах та незалежно від способу юридичного оформлення.

Підставою позову про усунення перешкод в користуванні майно (негаторного позову), є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном та вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому майном.

На відміну від негаторного позову, позов про встановлення земельного сервітуту, є позовом власника сусідньої земельної ділянки до власника (користувача) іншої ділянки про встановлення права користування такою чужою ділянкою, коли права власника сусідньої ділянки не можуть бути задоволені в інший спосіб.

Таким чином, цілком очевидним є те, що підстави та обґрунтування негаторного позову, і позову про встановлення земельного сервітуту, є відмінними, адже в першому випадку власник ділянки звертається з позовом до особи про усунення перешкод, які ця особа створює в користуванні чи розпорядженні такої ділянки. У випадку із сервітутом, позивач не являється власником спірної ділянки, а вимагає встановлення права користування чужою ділянкою для задоволення потреб у користуванні своєю, іншою ділянкою.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позивачем фактично змінені як предмет так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 46 ГПК України.

З урахуванням наведеного, заява про зміну предмета позову, а фактично заява про зміну підстав та предмета позову, не відповідає вимогам господарського процесуального закону та не підлягає прийняттю судом до розгляду.

В засіданні суду 07.06.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст.ст. 46, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Садівничого товариства «Рябина» про зміну предмета позову - повернути без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 13.06.2022

Суддя О.В. Ліпинський