УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

13.06.2022Справа № 910/4209/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ РЕНТ» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19, корпус 4)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛІЗИНГ» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2, літера Б)

Про визнання недійсним односторонньої відмови лізингодавця від договору

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОКСІ РЕНТ» (надалі - позивач, лізингоодержувач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛІЗИНГ» (надалі - відповідач, лізингодавець) про визнання недійсним односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу від 15.09.2021 №210915-9/ФЛ-Ю-А (надалі - договір лізингу), оформлене у вигляді повідомленням від 14.04.2022 за вих. №1142.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що лізингодавець надіслав лізингоодержувачу повідомлення №1142 від 14.04.2022, в якому повідомив позивача про те, що керуючись Законом України «Про фінансовий лізинг», ст. 6 Загальний умов Договору лізингу (п. 6.1.), відповідач повідомляє про розірвання (відмову від) Договору та вилучення об`єкту лізингу, а саме повернути відповідачеві за адресою зазначену в повідомленні у період з 13-00 до 14-00 27.04.2022 автомобіль: загальний легковий седан Peugeot, моделі 301, 2021 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з усіма приналежностями (в т.ч. свідоцтво про державну реєстрацію предмета лізингу, комплект ключів, комплект державних реєстраційних номерів, сервісна книжка, інструкція по експлуатації), а також підписати акт повернення предмета лізингу та видати зареєстровану в ЄРПН податкову накладну.

Позивач вважає, що своїми діями лізингодавець/відповідач зловживає правами, передбаченими статтею 6 Договору та частини четвертої статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг», порушення частини першої статті 8 Конституції України, пункту 8.1. Договору, статті 203 Цивільного кодексу України.

У зв`язку із зазначеним позивач просить суд визнати недійсним одностороннє розірвання (відмову від) договору фінансового лізингу 2021 №210915-9/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, оформлене ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» повідомленням від 14.04.2022 №1142.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати позивача, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно статті 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно Договору №210915-9/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 15.09.2021 вбачається, що він підписаний з боку відповідача/лізингодавця уповноваженою особою, а саме керівником департаменту продажів та маркетингу Нечаєвим Володимиром Євгенійовичем, що діє на підставі довіреності №1111 від 07.06.2016.

Так само, Акт прийому-передачі об`єкта лізингу в користування від 29.10.2021 підписаний з боку відповідача/лізингодавця уповноваженою особою, а саме Закусіло Романом Юрійовичем, що діє на підставі довіреності №56 від 11.01.2021.

Втім, належним чином засвідчені копії таких довіреностей позивач до суду не подає та не вказує в позовній заяві на неможливість їх подання та з яких причин.

Також, згідно умов п. 1.1. Договору лізингу вбачається, що лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Згідно Специфікації до Договору, об`єктом лізингу є автомобіль Peugeot, 2021 року випуску. Згідно Акту прийому-передачі об`єкта лізингу в користування від 29.10.2021 вбачається, що лізингодавець в тому числі передав лізингоодержувачу свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3 від 28.10.2021, видане на об`єкт лізингу територіальним сервісним центром №8048 МВС в м. Києві, д.р.н. НОМЕР_1 .

Згідно п. 3.1. Договору лізингу - передача об`єкта лізингу без його реєстрації можлива лише на письмову вимогу лізингоодержувача.

Натомість, відповідних документів, що підтверджують реєстрацію транспортного засобу за відповідачем або ж письмову вимогу позивача про передачу об`єкта лізингу без реєстрації позивач до суду не подає.

Позивач в тому числі в позовній заяві посилається на обставини того, що ним листом №б/н від 30.03.2022 було повідомлено відповідача про настання форс-мажорних обставин, зокрема у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні, що засвідчено листом ТПП України від 28.02.2022 №2021/02.0-7.1.

Втім, у матеріалах справи відсутній лист ТПП України на який посилається позивач, крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно приписів статті 74 ГПК України саме на сторони покладається обов`язок з доведення наявності обставин про існування яких така сторона стверджує, а відтак суд не в праві збирати докази, навіть якщо вони містяться у відкритому доступі, оскільки сторона (в даному випадку позивач) згідно тягаря доказування має надати такі докази в матеріали справи самостійно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач всупереч ч. 2 ст. 164 ГПК України не подано до суду всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Крім того, стаття 6 ГПК України передбачає право учасників процесу подавати до суду позовні та інші заяви через ЄСІТС з дня початку її функціонування.

Згідно ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Позовна заява підписана та подана через підсистему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Ситайло Наталією Володимирівною, на підтвердження повноважень якої подано Ордер серії АА №1209725 від 03.05.2022.

Крім того, згідно квитанції №3933-4928-8050-9703 від 03.06.2022 судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн був сплачений платником - Ситайло Наталією Володимирівною.

З ордеру вбачається, що він виданий на підставі Договору про надання правової допомоги від 18.04.2022 №001/2022-ЮР, втім такого Договору, з якого суд міг би пересвідчитись в обсязі повноважень адвоката, в тому числі на підписання позову та сплату судового збору від імені позивача - до позовної заяви не подано.

Згідно положень ч. 4, 6, 7 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За відсутності в матеріалах позовної заяви копії Договору про надання правової допомоги від 18.04.2022 №001/2022-ЮР, Суд дійшов висновку, що адвокат за ордером серії АА №1209725 від 03.05.2022 наділений повноваженнями, перелік яких визначений ст. 20 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», наділення адвоката будь - якими іншими повноваження доданими до матеріалів справи документами не підтверджено.

Стаття 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не визначає серед професійних прав адвоката права підпису позовної заяви та права сплати судового збору, вказана норма наділяє адвоката повноваженнями лише щодо складання заяв та їх подання, при цьому відсутні підстави ототожнювати наведене формулювання із наданням адвокату права підписувати позовні заяви та сплачувати судові збори тощо.

Отже, представником позивача, відповідно до статті 60 ГПК України, не було надано документів, що підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви. Враховуючи вказане Суд дійшов висновку, що повноваження представника, який підписав заяву не підтверджені.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ТОВ «ОКСІ РЕНТ» без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, а також повноважень на сплату судового збору.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких