РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2022Справа № 910/1816/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Александр"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 145 878,38 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Александр" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №52.21-171 від 16.07.2021 у розмірі 145 878,38 грн, яка складається з 143 516,40 грн - суми основного боргу, 1 686,78 грн - пені, 388,95 грн - 3% річних, 286,25 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.06.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач частково заперечую проти задоволення позову у частині суми основного боргу.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 між Комунальним підприємством "Київпастранс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Александр" (постачальник) укладено договір №52.21-171, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю: шліфшкіра, код 14810000-2 за ДК021:2015 "Абразивні вироби" (товар), а покупець сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації, що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.1 договору, сума цього договору визначається згідно із специфікацією, що є невід`ємною частиною цього договору і становить 709 213,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 141 842,60 грн, разом ціна договору становить 851 055,60 грн.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань які виникли під час дії цього договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за договором щодо оплати поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору, відповідачем були виставлені заявки на поставку товару: за вих. №15/1649 від 20.09.2021, за вих. №616 від 29.06.2021, за вих. №486 від 11.11.2021, за вих. №б/н від б/д (від Центру технічного обслуговування тролейбусів), у якій філії відповідача просили поставити товар згідно наданих заявок.

За приписами ст. 692, 693 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження факту здійснення позивачем поставки товару до матеріалів справи додані видаткові накладні: №ЗП-00010821 від 19.11.2021 на суму 96 727,20 грн; №ЗП-00009154 від 07.10.2021 на суму 3 600,00 грн; №ЗП-00008818 від 28.09.2021 на суму 36 199,20 грн; №ЗП-00008181 від 09.09.2021 на суму 3 600,00 грн; №ЗП-00007446 від 18.08.2021 на суму 3 390,00 грн; №ЗП-00010944 від 24.11.2021 на суму 3 129,60 грн. Загальна сума за вказаними видатковими накладними становить 146 646,00 грн.

Відповідачем не заперечується факт прийняття товару за вказаними видатковими накладними.

У відповідності до положень п. 4.1 договору, кінцевим строком оплати товару за видатковою накладною №ЗП-00010821 від 19.11.2021 є 18.01.2022 включно; за накладною №ЗП-00009154 від 07.10.2021 кінцевим строком оплати є 06.12.2021 включено; за видатковою накладною №ЗП-00008818 від 28.09.2021 кінцевим строком оплати є 27.11.2021; за видатковою накладною №ЗП-00008181 від 09.09.2021 - 08.11.2021; за видатковою накладною №ЗП-00007446 від 18.08.2021 - 17.10.2021; за видатковою накладною №ЗП-00010944 від 24.11.2021 - 23.01.2022.

Відповідачем було сплачено за отриманий товар частково на суму 3 129,60 грн, що підтверджується платіжним доручення №ШТД00866/1 від 14.12.2021.

Разом з тим, у матеріалах справи наявна копія платіжного доручення №ПТД00178/1 від 18.02.2022 на суму 3 390,00 грн із призначенням платежу "згідно договору №52.21-171 від 16.07.2021".

Таким чином, суд дійшов висновку, що після відкриття провадження у справі відповідачем частково сплачено суму боргу у розмірі 3 390,00 грн, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення 3 390,00 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Сума заборгованості у розмірі 140 126,40 грн відповідачем визнається та не заперечується наявність заборгованості у зазначеному розмірі.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не здійснив оплату товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 140 126,40 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не заперечується.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 1 686,78 грн (розрахунок доданий до матеріалів справи).

Пунктом 7.3 договору передбачено, що за порушення термінів оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості поставленого в строк товару, за кожен день прострочення оплати.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, та встановив, що він є арифметично правильним, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1 686,78 грн.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у загальному розмірі 388,95 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 286,25 грн (розрахунки додані до матеріалів справи)

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат, та встановлено, що надані розрахунок є арифметично правильними, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідач проти вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат не заперечував, контррозрахунку не подавав.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 3 390,00 грн.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Александр" - задовольнити.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, Набережне шосе, буд. 2, код ЄДРПОУ - 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Александр" (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2, код ЄДРПОУ - 38920229) 140 126 (сто сорок тисяч сто двадцять шість) грн 40 коп. - суми основного боргу, 1 868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) грн 78 коп. - пені, 388 (триста вісімдесят вісім) грн 95 коп. - 3% річних, 286 (двісті вісімдесят шість) грн 25 коп. - інфляційних втрат та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна