ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2022 р. Справа№ 4/246

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання - Дерій В.В.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання:

від стягувача: Михайлець Олена Василівна (самопредставництво);

від боржника: Климюк Вікторія Юріївна (адвокат);

від органу ДВС: Чубенко Катерина Миколаївна (самопредстаництво);

розглянувши апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 27.10.2021)

винесену за результатом розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича

у справі № 4/246 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Державного агентства резерву України

до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про зобов`язання повернути матеріальні цінності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 17756581 щодо ненадання відповіді на заяву Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21. Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича негайно надати відповідь на заяву Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21.

Ухвала мотивована тим, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. Всупереч та в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", що передбачають неупереджене, своєчасне, повне вчинення виконавчих дій та використовування наданих державному виконавцю прав у точній відповідності із законом, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем, не було надано відповіді на заяву сторони у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про те, що права заявника було порушено, а бездіяльність державного виконавця, є неправомірною, у зв`язку з чим подана скарга є обґрунтованою та задовольняється судом шляхом зобов`язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича негайно надати відповідь на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246; відкрити апеляційне провадження у справі № 4/246; ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 скасувати в частині зобов`язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича негайно надати відповідь на заяву Національної акціонерної компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21, ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 17756581 усунути порушення шляхом надання роз`яснення, в якому порядку здійснити виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2008 у справі №4/246 та ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 у справі № 4/246 з урахуванням вимог ст.ст. 185, 188, 193 Податкового кодексу України; в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, зазначивши у резолютивній частині рішення про часткове задоволення скарги НАК "Нафтогаз України" судом не наведено обґрунтувань щодо цього, адже боржник звертався до державного виконавця на підставі статей 18, 19 Закону України "Про виконавче провадження" з заявою про роз`яснення порядку виконання рішення суду, а бездіяльність державного виконавця полягає в ненаданні роз`яснення порядку виконання рішення суду, а саме: в якому порядку здійснювати виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2008 у справі № 4/246 та ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 у справі № 4/246, з урахуванням вимог ст.ст. 185, 188, 193 Податкового кодексу України, що суперечить ст.ст. 18, 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Міністерства юстиції України та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Міністерство юстиції України звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору, поновити Міністерству юстиції України строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 та ухвалити нове рішення, яким залишити скаргу без задоволення, вирішити питання щодо розподілу судових витрат, справу розглянути за участю уповноваженої особи Міністерства юстиції України.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 18 Закону не передбачено такого обов`язку державного виконавця, як роз`яснювати сторонам виконавчого провадження порядку виконання рішення суду, оскільки роз`яснення порядку виконання рішення суду є виключно функцією суду, про що заявнику відомо та підтверджено ним у судовому засіданні, оскільки заявник, як боржник у виконавчому провадженні, вже звертався до суду за роз`ясненнями порядку виконання рішення суду.

На думку скаржника, по суті вказана заява не являла собою звернення в розумінні Закону, натомість суд першої інстанції вийшов за межі вимог скарги та вказав, що державний виконавець не надав роз`яснення, що є окремою процесуальною дією відповідно до вимог Закону. Проте, навіть, якщо допустити, що бездіяльність державного виконавця полягає у ненаданні відповіді, то в силу вимог ст. 77 ГПК України, це не було підтверджено в судових засіданнях, оскільки представник заявника підтвердив, що ними не вчинялись дії щодо намагання зв`язатись з державним виконавцем, щоб отримати відповідь на звернення, а також не подавались скарги до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець в порядку вимог ст. 74 Закону.

Скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не вбачається за можливе виконати, оскільки державний виконавець не наділений повноваженнями роз`яснювати судові рішення, в свою чергу, роз`яснення судового рішення є виключною компетенцією суду відповідно до норми чинного законодавства, таким чином, підстави для визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 17756581, відсутні.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Державне агентство резерву України та Міністерство юстиції України не скористались процесуальним правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, не висловили змістовних та обґрунтованих заперечень з приводу викладених в апеляційних скаргах обставин, внаслідок чого справа розглядається за наявними матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 4/246 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Відповідно до витягу із протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 4/246 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 4/246 у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору на розумний строк у справі № 4/246 відмовлено. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 4/246 у розмірі 2 270,00 грн.

08.12.2021 від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" через відділ документального забезпечення суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення від 06.12.2021 № , яке свідчить про сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246. Призначено справу № 4/246 до розгляду у судовому засіданні 13.01.2022.

28.12.2021 від Міністерства юстиції України надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжне доручення № 627 від 15.12.2021, яке свідчить про сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 поновлено Міністерству юстиції України пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246. Об`єднано апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 4/246. Призначено справу № 4/246 до розгляду у судовому засіданні 13.01.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 відкладено розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №4/246 на 10.02.2022.

Судове засідання у справі № 4/246, призначене на 10.02.2022, не відбулось, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Гаврилюка О.М.

З 18.02.2022 головуючий суддя Гаврилюк О.М. приступив до роботи, а відтак ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2022 розгляд справи № 4/246 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 призначено на 17.03.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із викладеним, судове засідання у справі № 4/246, призначене на 17.03.2022, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 призначено до розгляду за апеляційну скаргу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 на 02.06.2022.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, тимчасову непрацездатністю суддів, перебування суддів у відпустках, введення воєнного стану в Україні, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 4/246 розглядалась протягом розумного строку.

Позиції учасників справи

Представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у судовому засіданні 02.06.2022 підтримав вимоги апеляційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України", просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 скасувати в частині зобов`язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича негайно надати відповідь на заяву Національної акціонерної компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21, ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 17756581 усунути порушення шляхом надання роз`яснення, в якому порядку здійснити виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2008 у справі №4/246 та ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 у справі № 4/246 з урахуванням вимог ст.ст. 185, 188, 193 Податкового кодексу України; в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Представник Державного агентства резерву України у судовому засіданні 02.06.2022 заперечив проти доводів апеляційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України".

Представник Міністерства юстиції України у судовому засіданні 02.06.2022 заперечив проти доводів апеляційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України", просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 та ухвалити нове рішення, яким залишити скаргу без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в обґрунтування скарги зазначив про те, що в провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича перебуває виконавче провадження № 17756581 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2008 у справі № 4/246, у якому скаржник являється боржником. З метою з`ясування порядку дій, які необхідно вчинити для виконання Господарського суду міста Києва від 16.05.2008 у справі № 4/246 та ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 № 4/246 про виправлення описки в ухвалі суду від 14.12.2017, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 16.06.2021 звернувся до державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича з заявою про надання роз`яснення, заява направлена державному виконавцю засобами поштового зв`язку 16.06.2021, про що свідчить поштова накладна та опис поштового вкладення (№ 710) та отримана останнім згідно із роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти - 17.06.2021.

Однак, відповіді на зазначене звернення Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не отримано, у зв`язку із чим вважає вказану бездіяльність органу ДВС, яка полягала у не наданні відповіді на вказане звернення протиправною, а свої права, як учасника виконавчого провадження (боржника) порушеними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 17756581 щодо ненадання відповіді на заяву Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21. Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича негайно надати відповідь на заяву Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частина 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 3 вказаної статті рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Частиною 1 п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У ході виконавчого провадження державний виконавець, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи, а саме: із копій поштової накладної, опису поштового вкладення та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти (№710) вбачається направлення заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та отримання такої заяви відділом - 17.06.2021.

Натомість доказів надання відповіді на вказану заяву, чи будь-яких інших пояснень, стосовно предмету розгляду даної скарги, матеріали справи не містять.

Не надано письмових пояснень та доказів по суті скарги державним виконавцем і до господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність протиправної бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича, яка полягала у ненаданні відповіді на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи наявність протиправної бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича, яка полягала у ненаданні відповіді на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок господарського суду першої інстанції про те, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом зобов`язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича негайно надати відповідь на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині відмови у задоволенні вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича у виконавчому провадженні № 17756581 усунути порушення шляхом надання роз`яснення в якому порядку здійснити виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2008 у справі № 4/246 та ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 у справі № 4/246 з урахуванням вимог ст.ст. 185, 188, 193 Податкового кодексу України, оскільки у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" та пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" та роз`яснено, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Статтею 245 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала.

Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Відтак, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, так як існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В свою чергу, чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення.

Однак, заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 16.06.2021 № 14/4-325-21 про роз`яснення порядку виконання рішення суду не стосується неточностей формулювань, не доводить неясність судового акта, а так само неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків, а викладені у заяві питання зводяться до необхідності надання консультацій і роз`яснень з правових питань щодо порядку виконання рішення, тобто заявник просить роз`яснити те, що знаходиться поза судовим рішенням.

Слід зазначити, що поняття "роз`яснення судового рішення" та "роз`яснення порядку виконання судового рішення" є різними за своїм змістом.

Доводи апеляційних скарг є необґрунтованими та не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються вищевстановленими обставинами та наведеними правовими нормами.

З приводу доводів скаржників, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржниками не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які є посилання в апеляційних скаргах. Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 задоволенню не підлягають. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржників в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 267-271, 273, 275, 276, 281-284, 341-343 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 4/246 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржників.

4. Справу № 4/246 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.06.2022.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко