Справа № 909/771/20
УХВАЛА

08.06.2022 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області № 14002/5/09-19-20-02 від 24.12.2021 (вх. № 47/22 від 04.01.2022), подану в порядку ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства (в частині заявлених конкурсних кредиторських вимог в сумі 4747846 грн 70 к.) у справі

за заявою Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 4"

до боржника Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 4"

про банкрутство,

за участю:

ліквідатора боржника арбітражного керуючого Ратушного А. І.,

представника кредитора ГУ ДПС в Івано-Франківській області Воришко М. В.,

у с т а н о в и в :

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про банкрутство КП "ЖЕО № 4".

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 припинено процедуру розпорядження майном КП "ЖЕО № 4" та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Ратушного А. І.; боржника - КП "ЖЕО № 4" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру щодо КП "ЖЕО № 4" строком на шість місяців; призначено ліквідатором КП "ЖЕО № 4" арбітражного керуючого Ратушного А. І.; встановлено грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.

14.04.2021 на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено повідомлення про визнання КП "ЖЕО № 4" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

04.01.2022 на адресу суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшла заява № 14002/5/09-19-20-02 від 24.12.2021 (вх. № 47/22) в порядку ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства. У заяві кредитор просить визнати його грошові вимоги до боржника в сумі 4903036 грн 70 к. та 4540 грн 00 к. сплаченого судового збору, включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою від 05.01.2022 вказану вище заяву призначено до розгляду на 27.01.2022.

Розгляд заяви неодноразово відкладався.

24.01.2022 до суду від ліквідатора боржника надійшов відзив на заяву з грошовими вимогами до боржника № 02-01/09 від 21.01.2022 (вх. № 1041/22), з огляду на який визнано поточні вимоги кредитора в сумі 155190 грн 00 к. та судовий збір в сумі 4540 грн 00 к., вимоги по пені у сумі 4747846 грн 70 к. відхилено.

21.03.2022 до суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшла заява б/н від 21.03.2022 (вх. № 3538/22) про надання доказів.

21.04.2022 до суду від ліквідатора боржника надійшов відзив на заяву з грошовими вимогами до боржника № 02-01/15 від 21.04.2022 (вх. № 4554/22), з огляду на який визнано поточні вимоги кредитора в сумі 155190 грн 00 к. та судовий збір в сумі 4540 грн 00 к., вимоги по пені у сумі 4747846 грн 70 к. відхилено.

16.05.2022 до суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшли додаткові пояснення б/н від 16.05.2022 (вх. № 55555/22) до заяви № 1402/5/09-19-20-02 від 24.12.2021 про визнання грошових вимог в розмірі 4903036 грн 70 к.

Ухвалою від 17.05.2022 суд визнав поточні грошові вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в сумі 155190 грн 00 к. та 4540 грн 00 к. судового збору; розгляд заяви кредитора в частині конкурсних вимог відклав на 08.06.2022.

08.06.2022 до суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшли додаткові пояснення до заяви про визнання грошових вимог в розмірі 4747846 грн 70 к. б/н від 08.06.2022 (вх. № 6980/22).

08.06.2022 до суду від ліквідатора боржника надійшов відзив на заяву з грошовими вимогами до боржника у сумі 4903036 грн 70 к. № 02-01/18 від 08.06.2022 (вх. № 7008/22).

Суд, розглянувши вимоги заяву Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (в частині заявлених конкурсних кредиторських вимог в сумі 4747846 грн 70 к.) зазначає таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду (п. 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Тобто наведені вище правові норми не передбачають будь-яких обмежень щодо строку звернення кредитора з вимогами до боржника.

Норми ГПК України не вказують на обов`язок суду повернути чи відмовити у прийнятті такого роду заяви.

Отже, заява Головного управління ДПС в Івано-Франківській області з конкурсними вимогами до боржника визнається такою, що подана у відповідності до Кодексу України з процедур банкрутства після закінчення строку, встановленого для її подання та розглядається у порядку черговості її отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, аналіз норм права дозволяє зробити висновок, про те що спеціальне законодавство про банкрутство визначає особливий порядок розгляду грошових вимог кредитора у процедурі банкрутства шляхом їх визнання (відхилення) внаслідок розгляду по суті.

За приписами ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитором є, зокрема, юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Так, cтаном на момент звернення до суду з даною заявою за КП "Житлово-експлуатаційна організація №4 " обліковується податковий борг в сумі 4747846 грн 70 к., з яких:

- 3999709 грн 19 к. пеня по податку на додану вартість, яка нарахована у відповідності до ст. 129 ПК України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби;

- 708498 грн 29 к. пеня по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати сума боргу яка нарахована у відповідності до ст. 129 ПК України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби;

- 39639 грн 22 к. пеня по військовому збору відповідності до ст. 129 ПК України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

Згідно п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Як визначено п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 129.3.3 ПК України встановлений кінцевий строк нарахування пені на суму податкового боргу, зокрема, день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Сума пені у розмірі 4747846 грн 70 к. нарахована контролюючим органом в порядку, передбаченому п. 129.1 ст.129 ПК України.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки(п. п. 14.1.162 ПК України).

Згідно зі ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

- 129.1.1. при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- 129.1.2. при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.3. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до ст. 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 129.3.3 ПК України встановлений кінцевий строк нарахування пені на суму податкового боргу, зокрема, день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

У відповідності до ст. 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків. Суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні додатки.

Отже, ПК України визначає пеню, як різновид фінансової відповідальності, відокремлюючи її від штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Так само пеня не відноситься до грошових зобов`язань платника. По суті, пеня є певним способом забезпечення погашення податкового боргу.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання платником обов`язку зі своєчасної сплати податкового зобов`язання.

ПК України не визначає окремо строки давності для нарахування пені.

Проте, ПК України визначено, як строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій, так і для самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань.

Строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) визначає ст. 114 ПК України.

Так, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначених ст. 102 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки пеня є різновидом фінансової відповідальності, а строки давності для застосування пені ПК України не визначено, на думку суду, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, мають застосовуватись загальні строки давності, визначені ст. 102 ПК України, а саме 1095 днів.

Норма п. 102.1 ст. 102 ПК України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. У той же час, початок нарахування пені ст. 129 ПК України пов`язує з днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Матеріали справи свідчать про те, що строк позовної давності для звернення з вимогами стосовно визнання суми пені не пропущено.

Враховуючи наведене, кредиторську вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в частині заявлених конкурсних вимог в сумі 4747846 грн 70 к. слід визнати.

Керуючись ст. 2, 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 13, 76, 77, 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 4" в частині заявлених конкурсних кредиторських вимог в сумі 4747846 грн 70 к.

Дана ухвала суду є підставою для внесення відомостей про кредитора Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 4".

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 08.06.2022 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства строк та порядку.

Повний текст ухвали складений 10.06.2022.

Суддя Т. В. Стефанів