ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" червня 2022 р. Справа № 911/803/22

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву та додані до неї матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна», (02160, проспект Соборності, буд. 15, м. Київ)

до Приватного підприємства «Джинтама-Бриз», (07302, вул. Калнишевського Петра, буд. 24, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область)

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Фірма «Дісна» звернулось в Господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до ПП «Джинтама-Бриз» про стягнення заборгованості у розмірі 8 595, 08 грн, 537, 15 грн пені, 1 755, 01 грн штрафу, 1 352, 26 грн інфляційних збитків, 333, 37 грн 3 % річних, що виникли внаслідок невиконання боржником своїх обов`язків щодо своєчасної оплати у повному обсязі за поставлений товар згідно з договором поставки товару № 502/13 від 20.12.2013 р., укладеним між ТОВ «Фірма «Дісна» та ПП «Джинтама-Бриз».

Розглянувши заяву заявника про видачу судового наказу у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява є такою, що не підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

3. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

4. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 цього ж кодексу судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з ст. 150 цього ж кодексу заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

2. У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

3. До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

4. Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник в подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

5. Заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Як вбачається із матеріалів справи і було зазначено вище, ТОВ «Фірма «Дісна» звернулось в Господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до ПП «Джинтама-Бриз» не лише заборгованості у розмірі 8 595, 08 грн, 1 352, 26 грн інфляційних збитків, 333, 37 грн 3 % річних, а й пені у розмірі 537, 15 грн та штрафу у розмірі 1 755, 01 грн, що виникли внаслідок невиконання боржником своїх обов`язків щодо своєчасної оплати у повному обсязі за поставлений товар згідно з договором поставки товару № 502/13 від 20.12.2013 р.

До вказаної заяви в якості доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, заявником додано договір поставки товару № 502/13 від 20.12.2013 р., видаткову накладну № РН-0026044 від 23.10.2020 р. на суму 4 795, 20 грн, видаткову накладну № РН-0026247 від 26.10.2020 р. на суму 2 457, 22 грн, видаткову накладну № РН-0026888 від 30.10.2020 р. на суму 2 877, 12 грн, видаткову накладну № РН-0000001 від 17.03.2021 р. на суму 1 534, 46 грн (повернення товару), розрахунок нарахувань та штрафних санкцій, виконаний заявником.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів з дати поставки.

Як вбачається із видаткової накладної № РН-0026044 від 23.10.2020 р., з урахуванням положень договору, кінцевим строком виконання боржником свого обов`язку по оплаті поставленого заявником товару є 06.11.2020 р.

Як вбачається із видаткової накладної № РН-0026247 від 26.10.2020 р., з урахуванням положень договору, кінцевим строком виконання боржником свого обов`язку по оплаті поставленого заявником товару є 09.11.2020 р.

Як вбачається із видаткової накладної № РН-0026888 від 30.10.2020 р., з урахуванням положень договору, кінцевим строком виконання боржником свого обов`язку по оплаті поставленого заявником товару є 13.11.2020 р.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 258 цього ж кодексу позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 1, 5 ст. 261 цього ж кодексу передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з ст. 264 цього ж кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

2. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

3. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

4. Суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник звернувся в Господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу вих. № 1330 від 31.05.2022 р., в тому числі стягнення 537, 15 грн пені за періоди прострочення боржником виконання обов`язку по оплаті поставленого товару за договором з 07.11.2020 р. по 13.05.2021 р. та 1 755, 01 грн штрафу за прострочення оплати товару на строк більше ніж 60 днів, лише 02.06.2022 р., тобто із спливом строків позовної давності в частині стягнення пені та штрафу, що обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням заявника до суду і починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги заявника в частині стягнення з боржника пені та штрафу від сум основної заборгованості за видатковою накладною № РН-0026044 від 23.10.2020 р. на суму 4 795, 20 грн, видатковою накладною № РН-0026247 від 26.10.2020 р. на суму 2 457, 22 грн, видатковою накладною № РН-0026888 від 30.10.2020 р. на суму 2 877, 12 грн (з урахуванням видаткової накладної на повернення товару № РН-0000001 від 17.03.2021 р. на суму 1 534, 46 грн) заявлені поза межами строку, встановленого для позовної давності (спеціальна 1 рік), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 537, 15 грн пені, 1 755, 01 грн штрафу згідно з договором поставки товару № 502/13 від 20.12.2013 р., укладеним між ТОВ «Фірма «Дісна» та ПП «Джинтама-Бриз», відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу в частині вимог до боржника про стягнення пені та штрафу від суми основної заборгованості за договором.

Відповідно до ст. 153 цього ж кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

2. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 147, 148, 152, 153, 233 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви вих. № 1330 від 31.05.2022 р. (вх. № 760/22 від 06.06.2022 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» про видачу судового наказу за вимогами до Приватного підприємства «Джинтама-Бриз» про стягнення пені у розмірі 537, 15 грн та штрафу розмірі 1 755, 01 грн за договором поставки товару № 502/13 від 20.12.2013 р.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца