ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" червня 2022 р. Справа№ 910/7780/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Шапрана В.В.

Копитової О.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021

у справі № 910/7780/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дипломат ХОЛ»

про визнання недійсними рішень загальних зборів та установчих документів

ВСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 у справі № 910/7780/21у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/7780/21 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дипломат ХОЛ» про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено. Стягнуто з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000, 00 грн.

Не погоджуючись рішенням та додатковим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 у справі № 910/7780/21 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 у справі № 910/7780/21зивача задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 у зв`язку з тим. що апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду, а матеріали справи № 910/7780/21 знаходились в господарському суді міста Києва. Суд апеляційної інстанції витребував матеріали справи № 910/7780/21 з господарського суду міста Києва.

08.02.2022 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/7780/21.

З 14.02.2022 по 25.02.2022 головуюча суддя (суддя - доповідач) Пашкіна С.А. перебувала на лікарняному.

Проте, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року частково зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

З 01.04.2022 по 27.05.2022 головуюча суддя Пашкіна С.А. перебувала у відпустці.

Отже, вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ОСОБА_1 , не відбулося з причин незалежних від Суду.

Дослідивши апеляційну скаргу, колегія суддів прийшла до висновку, що в частині оскарження заявником додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2021 апеляційна скарга подана з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, а щодо оскарження заявником в частині рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 у справі № 910/7780/21, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з приписам п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням вказаних приписів закону, та того, що заявником заявлено три немайнові вимоги, при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва судовий збір мав бути сплачений в розмірі 10215,00 грн.

З доданої до апеляційної скарги дубліката квитанції 0.0..1 від 31.12.2021 на суму 430,00грн вбачається, що заявником судовий збір сплачено в розмірі меншому ніж передбачено законодавством.

Водночас в апеляційній скарзі заявник просить зменшити належний до сплати розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 та від 26.11.2021 у справі № 910/7780/21 до розміру 5% від суми її річного доходу, тобто до 430 , 00 грн., посилаючись на те, що сукупний розмір доходу за всі 4 квартали 2020 року становив всього лиш 8600, 00 грн.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частина 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору щодо визначеного кола осіб. Для відстрочення сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Варто вказати, що Законом України "Про судовий збір" чітко визначено, що підставою для зменшення сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Отже, для підтвердження вказаних вище обставин, апелянтом мають бути надані довідка про доходи, включаючи дані податкової та органів Пенсійного фонду, за 2020 рік (за попередній рік від дати звернення до суду із апеляційною скаргою), довідка про перелік розрахункових та інших рахунків, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо, які підтверджують те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених ОСОБА_1 доходів, які охоплюють період з 1 кварталу 2020 по 4 квартал 2020, не можуть бути тими доказами, які підтверджують річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Інших доказів, а саме відомостей з органів Пенсійного фонду, довідок про доходи, переліку банківських рахунків із зазначенням коштів на них, тощо, які підтверджують, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (2020), апелянтом надано не було.

Слід зазначити, що особа, яка заявляє клопотання про зменшення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановлений законом порядку.

Обставини, які зазначив скаржник, відповідно до Закону України "Про судовий збір", не є умовою для зменшення сплати судового збору, а сам скаржник не надає доказів наявності інших підстав для відповідного зменшення сплати судового збору.

Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про зменшення сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та залишати скаргу без руху.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно частини 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, апелянту необхідно у строк, визначений цією ухвалою подати до апеляційного суду докази сплати судового збору в сумі 9 785,00 грн.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 року у справі № 910/7780/21 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 9 785,00 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Копію ухвали у справі №910/7780/21 надіслати учасникам справи.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.В. Шапран

О.С. Копитова