ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022м. ДніпроСправа № 904/402/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсинтез", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедро", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 803 136 грн., пені у розмірі 65 432,48 грн., 3% річних у розмірі 16 290,71 грн., інфляційної складової у розмірі 37 320,84 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Югсинтез" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедро" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 803 136 грн., пені у розмірі 65 432,48 грн., 3% річних у розмірі 16 290,71 грн., інфляційної складової у розмірі 37 320,84 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження у справі. Справу № 904/402/22 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсинтез" (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Щедро" (надалі - покупець) було укладено договір про поставки № 184-Z від 24.12.2020 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується у встановлений термін поставляти та передавати у власність покупцю хімреактиви, обладнання та комплектуючі до нього (надалі товар), а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору, перелік за найменуванням (асортимент) товару, кількість, одиницю вимірювання, ціну за одиницю товару сторони погоджують у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

За твердженням позивача, на виконання умов договору між сторонами було підписано, зокрема, специфікації: № 9-Z від 06.04.2021, № 10-Z від 09.04.2021, № 13- Z від 15.04.2021, № 20- Z від 23.04.2021, № 14- Z від 15.04.2021.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, за спірними специфікаціями поставив відповідачу товар на загальну суму 847 104 грн., що підтверджується видатковими накладними №243 від 27.04.2021, № 247 від 27.04.2021, № 33 від 03.09.2021, № 35 від 05.07.2021, № 113 від 14.07.2021, № 34 від 03.09.2021.

Постачальник вказав, що виставив покупцю відповідні рахунки на оплату товару.

Пунктом 3.4 договору визначено, що покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у строк, зазначений у специфікації.

За умовами п. 2 спірних специфікацій встановлено умови оплати: протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару постачальником на склад покупця.

За розрахунком позивача, з урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару, поставленого:

- за видатковою накладною № 243 від 27.04.2021 сплив 12.05.2021;

- за видатковою накладною № 247 від 27.04.2021 сплив 12.05.2021;

- за видатковою накладною № 33 від 03.09.2021 сплив 18.09.2021;

- за видатковою накладною № 35 від 05.07.2021 сплив 20.07.2021;

- за видатковою накладною № 113 від 14.07.2021 сплив 29.07.2021;

- за видатковою накладною № 34 від 03.09.2021 сплив 18.09.2021.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки у повному обсязі. Позивач зазначив, що покупцем, 17.08.2021 було оплачено товар на суму 43 968 грн., поставлений за видатковою накладною № 113 від 14.07.2021.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедро" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсинтез" у розмірі 803 136 грн.

Позивач вказав, що існування у відповідача заборгованості у зазначеному розмірі також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021, підписаним між сторонами.

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань, позивачем нараховано до сплати пеню у розмірі 65 432,48 грн., 3% річних у розмірі 16 290,71 грн., інфляційну складову у розмірі 37 320,84 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором поставки № 184-Z від 24.12.2020 у розмірі 803 136 грн., пені у розмірі 65 432,48 грн., 3% річних у розмірі 16 290,71 грн., інфляційної складової у розмірі 37 320,84 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був поставлений позивачем товар, на яку суму; в які строки і якому розмірі поставлений товар мав бути оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був оплачений відповідачем поставлений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсинтез" (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Щедро" (надалі - покупець) було укладено договір про поставки № 184-Z від 24.12.2020 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2021.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується у встановлений термін поставляти та передавати у власність покупцю хімреактиви, обладнання та комплектуючі до нього (надалі товар), а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору, перелік за найменуванням (асортимент) товару, кількість, одиницю вимірювання, ціну за одиницю товару сторони погоджують у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

На виконання умов договору між сторонами було підписано, зокрема, специфікації: № 9-Z від 06.04.2021, № 10-Z від 09.04.2021, № 13- Z від 15.04.2021, № 20- Z від 23.04.2021, № 14- Z від 15.04.2021.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, за спірними специфікаціями поставив відповідачу товар на загальну суму 847 104 грн., що підтверджується видатковими накладними № 243 від 27.04.2021, №247 від 27.04.2021, № 33 від 03.09.2021, № 35 від 05.07.2021, № 113 від 14.07.2021, № 34 від 03.09.2021.

Постачальник виставив покупцю відповідні рахунки на оплату товару.

Пунктом 3.4 договору визначено, що покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у строк, зазначений у специфікації.

За умовами п. 2 спірних специфікацій встановлено умови оплати: протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару постачальником на склад покупця.

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару, поставленого:

- за видатковою накладною № 243 від 27.04.2021 настав 11.05.2021;

- за видатковою накладною № 247 від 27.04.2021 настав 11.05.2021;

- за видатковою накладною № 33 від 03.09.2021 настав 18.09.2021;

- за видатковою накладною № 35 від 05.07.2021 настав 19.07.2021;

- за видатковою накладною № 113 від 14.07.2021 настав 28.07.2021;

- за видатковою накладною № 34 від 03.09.2021 настав 17.09.2021.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки у повному обсязі. Покупцем, 17.08.2021 було оплачено товар на суму 43 968 грн., поставлений за видатковою накладною № 113 від 14.07.2021.

За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедро" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсинтез" у розмірі 803 136 грн.

Існування у відповідача заборгованості у зазначеному розмірі також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2021, підписаним між сторонами.

А отже, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 803 136 грн. є обґрунтованими.

Згідно з п. 8.8. договору, за кожний день прострочки оплати товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 8.8. договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за загальний період з 12.05.2021 по 31.01.2022 у розмірі 65 432,48 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені не було враховано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, зобов`язання зі оплати товару за договором мало бути виконане покупцем:

- за видатковою накладною № 243 від 27.04.2021 - 11.05.2021;

- за видатковою накладною № 247 від 27.04.2021 - 11.05.2021;

- за видатковою накладною № 33 від 03.09.2021 - 18.09.2021;

- за видатковою накладною № 35 від 05.07.2021 - 19.07.2021;

- за видатковою накладною № 113 від 14.07.2021 - 28.07.2021;

- за видатковою накладною № 34 від 03.09.2021 - 17.09.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Отже, строк нарахування пені за зобов`язанням, що має бути виконане, наприклад, 11 числа місяця, припиняється через шість місяців 11 числа шостого місяця.

Крім того, позивачем при розрахунку пені не було дотримано вимог:6

- ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

- день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

За розрахунком суду:

- пеня на суму боргу 447 960 грн. (видаткова накладна № 243 від 27.04.2021) за період з 12.05.2021 по 11.11.2021 становить 35 999,18 грн.;

- пеня на суму боргу 174 744 грн. (видаткова накладна № 247 від 27.04.2021) за період з 12.05.2021 по 11.11.2021 становить 14 051,33 грн.;

- пеня на суму боргу 37 152 грн. (видаткова накладна № 33 від 03.09.2021) за період з 19.09.2021 по 31.01.2022 становить 2 412,34 грн.;

- пеня на суму боргу 129 480 грн. (видаткова накладна № 35 від 05.07.2021) за період з 20.07.2021 по 19.01.2022 становить 11 046,60 грн.;

- пеня на суму боргу 43 968 грн. (видаткова накладна № 113 від 14.07.2021) за період з 29.07.2021 по 16.08.2021 становить 366,20 грн.;

- пеня на суму боргу 13 800 грн. (видаткова накладна № 34 від 03.09.2021) за період з 18.09.2021 по 31.01.2022 становить 902,48 грн.

Всього: 64 778,13 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 64 778,13 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 16 290,71 грн. за загальний період з 12.05.2021 по 31.01.2022 та інфляційну складову у розмірі 37 320,84 грн. за загальний період з травня 2021 року по грудень 2021 року.

Розрахунок 3% річних, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України. Так, позивачем не було дотримано вимог:

- ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день;

- день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення штрафних санкцій.

За розрахунком суду:

- 3% річних на суму боргу 447 960 грн. (видаткова накладна № 243 від 27.04.2021) за період з 12.05.2021 по 31.01.2022 становлять 9 756,94 грн.;

- 3% річних на суму боргу 174 744 грн. (видаткова накладна № 247 від 27.04.2021) за період з 12.05.2021 по 31.01.2022 становлять 3 806,07 грн.;

- 3% річних на суму боргу 37 152 грн. (видаткова накладна № 33 від 03.09.2021) за період з 19.09.2021 по 31.01.2022 становлять 412,23 грн.;

- 3% річних на суму боргу 129 480 грн. (видаткова накладна № 35 від 05.07.2021) за період з 20.07.2021 по 31.01.2022 становлять 2 085,87 грн.;

- 3% річних на суму боргу 43 968 грн. (видаткова накладна № 113 від 14.07.2021) за період з 29.07.2021 по 16.08.2021 становлять 68,66 грн.;

- 3% річних на суму боргу 13 800 грн. (видаткова накладна № 34 від 03.09.2021) за період з 18.09.2021 по 31.01.2022 становлять 154,26 грн.

Всього: 16 284,03 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 16 284,03 грн.

Розрахунок інфляційної складової, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України.

Так, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В листі Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997р. зазначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Крім того, позивачем при розрахунку інфляційної складової були допущені арифметичні помилки.

За розрахунком суду:

- інфляційна складова на суму боргу 447 960 грн. (видаткова накладна № 243 від 27.04.2021) за період з травня 2021 по грудень 2021 становить 22 379,24 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 174 744 грн. (видаткова накладна № 247 від 27.04.2021) за період з травня 2021 по грудень 2021 становить 8 729,88 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 37 152 грн. (видаткова накладна № 33 від 03.09.2021) за період з жовтня 2021 по грудень 2021 становить 860,98 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 129 480 грн. (видаткова накладна № 35 від 05.07.2021) за період з серпня 2021 по грудень 2021 становить 4 322,25 грн.;

- інфляційна складова на суму боргу 13 800 грн. (видаткова накладна № 34 від 03.09.2021) за період з жовтня 2021 по грудень 2021 становить 319,81 грн.

Всього: 36 612,16 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення інфляційної складової є обґрунтованими у розмірі 36 612,16 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 184-Z від 24.12.2020 (том 1 а.с. 19 - 23), специфікаціями (том 1 а.с. 24 25, 32, 38, 46, 55), видатковими накладними (том 1 а.с. 26, 33, 39, 47 48, 56, 64), ТТН (том 1 а.с. 27, 34, 40 41, 49 50, 57 - 58), рахунками на оплату (том 1 а.с. 28, 35, 42, 51, 59, 60), податковими накладними (том 1 а.с. 29 31, 36 37, 43 45, 52 54, 60 62, 67 - 69), випискою по рахунку (том 1 а.с. 63), актом звірки взаєморозрахунків (том 1 а.с. 111 - 114).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 803 136 грн., пені у розмірі 64 778,13 грн., 3% річних у розмірі 16 284,03 грн., інфляційної складової у розмірі 36 612,16 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 654,35 грн., 3% річних у розмірі 6,68 грн., інфляційної складової у розмірі 708,68 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедро" (місцезнаходження: 49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 122, літ. Д2; ідентифікаційний код: 41162327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсинтез" (ідентифікаційний код: 3299002; місцезнаходження: 49057, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 156) суму основної заборгованості у розмірі 803 136 грн., пеню у розмірі 64 778,13 грн., 3% річних у розмірі 16 284,03 грн., інфляційну складову у розмірі 36 612,16 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 812,15 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 654,35 грн., 3% річних у розмірі 6,68 грн., інфляційної складової у розмірі 708,68 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.06.2022.

Суддя М.О. Ніколенко