ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2022 р. Справа №914/2039/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Марка Р.І.

Матущака О.І.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-українська енергетична група» б/н від 24.03.2022 (вх. № 01-05/741/22 від 29.03.2022)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2022 (повний текст ухвали складено 03.03.2022, м. Львів, головуючий суддя Кітаєва С.Б., судді Юркевич М.В., Фартушок Т.Б.,)

про залишення позову без розгляду

у справі № 914/2039/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-українська енергетична група», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія SP GAZ TRAIDING KFT», м. Будапешт Угорщина

про стягнення передоплати за договором купівлі-продажу у сумі 8 075 євро,

за участі представників:

від позивача: Стець Р.В. - ордер серії ВС № 1137285 від 24.03.2022;

від відповідача: Аврамов В.П. - ордер серії ВН № 1141066 від 29.04.2022 (присутній в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західно-українська енергетична група» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія SP GAZ TRAIDING KFT» про стягнення передоплати за договором купівлі-продажу у розмірі 8075 євро.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.01.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-українська енергетична група» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія SP GAZ TRAIDING KFT» про стягнення передоплати за договором купівлі-продажу у розмірі 8075 євро залишено без розгляду, на підставі п. 7, ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи те, що пункт 9.2. договору купівлі-продажу містить третейське застереження, а відповідач до початку розгляду справи по суті подав до суду заперечення проти вирішення спору в господарському суді, спір у даній справі підпадає під наявне у договорі третейське застереження.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Західно-українська енергетична група» подало апеляційну скаргу б/н від 24.03.2022 (вх. № 01-05/741/22 від 29.03.2022), в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2022 скасувати і направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано задоволив клопотання відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п. 7, ч. 1 ст. 226 ГПК України. А саме, скаржник стверджує, що відповідно до Змін № 2 від 24.10.2018 до договору SP GAZ 12 від 14.05.2018 врегульовано питання щодо підсудності розгляду даної справи у господарському суді.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про те, що Зміни № 2 від 24.10.2018 до договору SP GAZ 12 від 14.05.2018 не були укладені, а відтак є дійним третейське застереження.

Крім цього, апелянт зазначає, що про неможливість виконання арбітражного застереження зазначеного у договорі від 14.05.2018, оскільки, у останньому відсутні: найменування та місце знаходження Арбітражного суду, який має розглядати спори, що виникають у зв`язку з цим контрактом, норми матеріального права, які повинні застосовуватися під час розгляду спорів.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 04.03.2022, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2022 без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

Апелянтом заявлено клопотання б/н від 21.04.2022 про виклик у судове засідання судового експерта КНДІСЕ Юрченко Ольгу Борисівну для надання пояснень щодо висновку експерта від 12.07.2021 № 3167/20-33/21512-21520/21-22. Дане клопотання судом відхилене, оскільки суд не вбачає підстав для задоволення останнього. Згідно ч. 5 ст. 98 ГПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 14.05.2018 між ТзОВ «Компанія SP GAZ TRAIDING KFT» та ТОВ «Західно-українська енергетична група» було укладено договір SP GAZ -12 купівлі-продажу зріджених вуглеводородніх газів.

Позов обґрунтований не виконанням відповідачем умов договору SP GAZ -12 купівлі-продажу зріджених вуглеводородніх газів від 14.05.2018.

В розділі 9 «Вирішення спорів» вказаного договору №SP GAZ -12 від 14.05.2018 сторони узгодили, що у випадку, якщо спір не можливо вирішити шляхом переговорів, Сторони зобов`язані звернутись по даному питанню до Арбітражного суду Угорщини (п. 9.2.). Рішення вищезазначеного Арбітражного суду приймається обома сторонами і є остаточним та обов`язковим для обох Сторін (п. 9.3.).

В обґрунтування підсудності даної справи Господарському суду Львівської області позивач послався на Зміни №2 від 24.10.2018 до договору SP GAZ -12 купівлі продажу зріджених водородних газів від 14.05.2018, якими змінено п. 9.2. договору SP GAZ -12 та викладено його в наступній редакції: «Всі спори, розбіжності, або вимоги, які виникають з даного договору, або у зв`язку з ним, у тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення, або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, у відповідності з його Регламентом, чи у Господарському суді по місцю реєстрації покупця за вибором позивача. Матеріальне і процесуальне право, яке слід застосувати в процесі укладення, виконання, розірвання, або припинення зобов`язання по цьому договору є - право України.».

Суд першої інстанції встановив, що Зміни №2 від 24.10.2018 до договору SP GAZ -12 щодо зміни підсудності розгляду спорів посадовими особами ТзОВ «Компанія SP GAZ TRAIDING KFT» не укладались та не підписувались, що підтверджено і висновком судової експертизи , яка проведена згідно ухвали суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у договорі №SP GAZ -12 купівлі-продажу зріджених вуглеводородніх газів від 14.05.2018 наявне третейське застереження про вирішення спорів між сторонами у Арбітражному суді Угорщини, яке є окремою угодою та не містить обмежень щодо строку його дії, є чинним та недійсним не визнавалось.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

За загальним правилом, спори щодо підсудності справ не допускаються, а третейські суди і міжнародний комерційний арбітраж є визнаним інститутом, закріпленим в українському законодавстві, і арбітражне рішення якого незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим в силу ч. 1 ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 5 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України, будь-які неточності у тексті арбітражної угоди та сумніви щодо її виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її виконуваності.

Враховуючи наведені вище норми, суд має тлумачити незначні помилки та неточності в назві арбітражних установ, що передбачені в арбітражній угоді, на користь міжнародного комерційного арбітражу. Але вирішення питання про виконуваність чи невиконуваність арбітражної угоди у зв`язку з наявністю помилок у найменуванні арбітражної установи є дискрецією суду, який ухвалює рішення з урахуванням усіх обставин справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16.

У цій же справі Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 18.10.2017 у справі №910/8318/16 шляхом його уточнення (доповнення) такими висновками: суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.05.2019 у справі №921/421/18, від 24.07.2019 у справі №904/3096/18, від 13.06.2019 у справі №913/488/18, від 25.06.2019 у справі №911/1696/18, від 15.10.2019 у справі №911/1595/18, від 26.07.2021 у справі №908/16/21.

Так, суд першої інстанції залишаючи без розгляду позов у даній справі зазначив, що договір купівлі-продажу (на який позивач посилається в позовній заяві) містить третейське застереження, а від відповідача до початку розгляду справи по суті надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, спір у даній справі підпадає під наявне у договорі третейське застереження.

Однак, суд першої інстанції залишаючи без розгляду позов у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, не зазначив конкретної назви та місцезнаходження арбітражної установи, в якій має вирішуватись даний спір. Адже, згідно ч.1 ст. 8 «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

В розділі 9 «Вирішення спорів» договору №SP GAZ -12 від 14.05.2018 сторони узгодили, що у випадку, якщо спір не можливо вирішити шляхом переговорів, Сторони зобов`язані звернутись по даному питанню до Арбітражного суду Угорщини (п. 9.2.). Рішення вищезазначеного Арбітражного суду приймається обома сторонами і є остаточним та обов`язковим для обох сторін (п. 9.3.).

Проте назва арбітражної установи, яка міститься у договорі, а також відсутність у ньому інформації про місце проведення арбітражу, не дає можливості визначити до якого саме арбітражу має звертатися сторона, що призводить до того, що арбітражне застереження не може бути виконане.

Позивач у суді першої інстанції зазначав, що виконання арбітражного застереження, викладеного сторонами у пункті 9.2 договору від 14 травня 2018 року є неможливим, оскільки такої арбітражної установи, яка наведена у договорі, не існує. На підтвердження вказаних обставин представником позивача надано роздруківку сторінки інтернет-сайту із заголовком Court of Arbitration.

Суд першої інстанції зазначив, що наведена роздруківка сторінки інтернет-сайту не є належним та допустимим доказом в розумінні процесуального закону, яким може бути підтверджено наявність або відсутність вказаних обставин (фактів), які мають вирішальне значення для вирішення справи.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що на території Угорщини існує Арбітражний суду Угорщини.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо тверджень суду першої інстанції про те, що арбітражне застереження не було визнано недійсним у судовому порядку, колегія суддів зазначає, що суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, саме при розгляді клопотання про залишення позову без розгляду, повинен вирішити питання дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Посилання суду першої інстанції на те, що неточності в назві третейського суду не можуть свідчити про не виконуваність (дефектність) третейського застереження, є необґрунтованими, адже, з умов договору не можливо встановити, до якої саме арбітражної установи має звертатися сторона з даним позовом.

Апеляційний суд приходить до висновку, що у даному випадку зазначення у договорі не точної назви арбітражної установи (Арбітражний суду Угорщини) без зазначення місцезнаходження останньої свідчить, про те що арбітражне застереження не може бути виконаним, внаслідок чого спір підлягає вирішенню господарським судом.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про залишення позову без розгляду справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-українська енергетична група» б/н від 24.03.2022 (вх. № 01-05/741/22 від 29.03.2022) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2022 у справі № 914/2039/18 скасувати.

3. Матеріали справи № 914/2039/18 направити для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.06.2022.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.І. Матущак

Суддя Р.І. Марко