ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/50/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», м. Ужгород

до відповідача Фермерського господарства «Азурит-Агро» с. Жулин Львівська область

про стягнення 1 494 466,01 грн.

Секретар судового засідання Соханич В.М.

За участі представників

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заявило позов до Фермерського господарства «Азурит-Агро» з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 1 494 466,01 грн. Позов заявлено на підставі статей 525, 610, 629 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 27.01.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 17.05.2022 судом закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті на 11:00 год. 14 червня 2022 року.

Позивач у судове засідання не з`явився; подав клопотання через канцелярію суду від 14.06.2022 яким просить позовні вимоги задовольнити повністю та розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився; подав клопотання від 09.06.2022 яким просить відкласти засідання у справі, обгрунтовуючи це тим, що між адвокатом та відповідачем розірвано договір про надання правової допомоги, з огляду на що відповідачу необхідно знайти іншого адвоката, який би міг представляти його інтереси у вказаній справі. Проте представник відповідача не додав до клопотання жодних належних чи допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у клопотанні. Відтак, суд відмовляє у клопотанні представника відповідача у відкладенні розгляду справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе за Договором № 41DP887-592-20 від 28.07.2020 на постачання природного газу для потреб споживача (далі - Договір), що не є побутовим, зобов`язання, внаслідок чого у нього рахується борг в розмірі 1 320 615,03 грн вартості поставленого у вересні-листопаді 2021 року природного газу. Крім суми боргу на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 230-232 Господарського кодексу України та п. 6.2.1 Договору позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 9 202,42 грн 3 % відсотків річних, 41 499,60 грн. інфляційних втрат та 53 771,87 грн пені за прострочення строку виконання зобов`язання. Також, позивачем заявлено до стягнення у розмірі 69 377,09 грн. збитки завдані Споживачем Постачальнику внаслідок споживання природного газу в обсягах більших від підтвердженого згідно умов Договору на підставі п. 6.3 Договору та п. 2 ч. 1 Розділу VII Правил постачання.

Заперечення відповідача

Відповідач відзиву на позов не подав.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між ТОВ «Закарпатгаз Збут» та ФГ «Азурит-Агро» 28.07.2020 року укладений Договір на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №41DP887-592-20 за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ (далі газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п.9.1. цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 серпня 2020 року до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.2. Договору).

Згідно п. 4.2.3. остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним місяцем.

На виконання умов договору позивач передавав споживачу газ. Так, у вересні-листопаді 2021 року Відповідачем спожито 53 304,77 м3 природного газу на загальну суму 1 720 615,03 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного № ЗЗК81019844 від 30.09.2021, № ЗЗК81021793 від 30.10.2021, № ЗЗК81023812 від 30.11.2021.

За доводами позивача, відповідач не оплатив у повному обсязі спожитий у період вересня-листопада 2021 року газ, внаслідок чого у нього виникла та рахується заборгованість на суму 1 320 615,03 грн., яка складає предмет спору.

Відповідно до 6.2.1. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку з несплатою заборгованості, 08.12.2021 року Постачальник звертався до Споживача із вимогою про сплату заборгованості у 7-денний термін з моменту отримання такої вимоги.

Оскільки вказана вимога Відповідачем залишена без відповіді та задоволення, це послужило підставою для звернення до суду з цим позовом.

Крім суми боргу, позивачем поставлена вимога про стягнення 53 771,87 грн пені за період 11.10.2021 до 21.01.2022.

Також, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України відповідачу нараховано 9 202,42 грн 3 % відсотків річних та інфляційних втрат в розмірі 41 499,60 грн.

Окрім того, оскільки у вересні та листопаді 2021 року фактичний об`єм споживання природного газу Відповідача більший від підтвердженого обсягу природного газу за Договором, Позивачем заявлено до стягнення суму збитків у розмірі 69 377,09 грн. у відповідності до пп.2 ч.1 Розділу VII Правил постачання.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Оскільки між сторонами було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, правовідносини між ними підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Матеріалами справи встановлено, що у період вересня-листопада 2021 року Відповідачем спожито природний газ на загальну суму 1 720 615,03 грн.

Доказів повної оплати відповідачем отриманого природного газу (в частині 1 320 615,03 грн.) матеріали справи не містять.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, заявлена до стягнення сума боргу підлягає стягненню з відповідача.

Щодо пені.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період. за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Окрім того, нарахування позивачем відповідачеві пені повинно відповідати встановленим правилам. Так, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Умовами Договору сторони не погодили інший період нарахування пені.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено і такий є вірним, тому суд задовольняє вимогу про стягнення 53 771,87 грн.

Щодо інфляційних втрат та 3 % річних.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на це, суд перевірив здійснений позивачем розрахунок річних та інфяційних втрат, і такі є вірними, тому суд задовольняє вимогу про стягнення 9 202,42 грн та 41 499,60 грн. 3 % відсотків річних від прострочених сум в повному обсязі.

Щодо збитків за перевищення обсягів споживання природного газу.

Пунктом 1.3. Договору визначено планові обсяги постачання газу по місяцях, а саме, зокрема, вересень 2021 року 6 000,00 м3; листопад 2021 року 0,00 м3 (в редакції Додаткової угоди № 2 від 26.10.2021 року).

Однак, згідно підписаних актів приймання-передачі природного газу Фермерське господарство «Азурит-Агро» фактично спожито:

у вересні 2021 року 26 238,08 куб. м. природного газу;

у листопаді 2021 року 3 319,32 куб. м. природного газу.

Відповідно до п. 5.1. Договору, сторони підтверджують, що ознайомлені з правами та обов`язками для Постачальника та Споживача, визначеними Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2493; Кодексом газорозподільчих систем, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494; Правила постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та гарантують їх безумовне дотримання.

Відповідно до п. 6.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Споживач несе відповідальність перед Постачальником в обсязі та на умовах, визначених Розділом VI Правил постачання (п. 6.3. Договору).

Згідно з п.п. 2 п. 1 Розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі Правила постачання), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється, зокрема, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою, В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф - обсяг фактично поставлено газу Споживачу протягом розрахункового переіоду за Договором; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; K - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

У відповідності до абз. 2 пп.2 п.3 розділу VІІ Правил постачання, споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту отримання акту-розрахунку відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Згіно матеріалів справи 15.12.2020 ТОВ «Закарпатгаз Збут» направлено Відповідачу акт-претензію вих.№88707-Пя-21114-1221 про відшкодування збитків, однак, всупереч абз. 2 пп.2 п.3 розділу VІІ Правил постачання Відповідач не сплатив вказану суму збитків добровільно та не надав мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципомnovit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо правової природи заявлення до стягнення коштів.

При цьому суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом потрібно керуватися для вирішення спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 лютого 2020 року справа № 924/196/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, Правилами постачання природного газу у разі перевищення підтвердженого обсягу природного газу передбачена можливість відшкодування споживачем саме збитків постачальнику.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із указаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Наявність у постачальника такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення суми збитків у розмірі, встановленому договором та Правилами постачання природного газу, який у випадку перевищення підтвердженого обсягу природного газу розраховується за відповідною формулою.

Право на стягнення збитків зі споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому ГПК України.

В той же час матеріали справи не містять та позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження понесення ним збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Крім того, позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між наявністю факту більшому обсягу споживання відповідачем природного газу, ніж погоджений, і понесеними у зв`язку з цим збитками.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про наявність з боку відповідача повного складу цивільного правопорушення.

Сам факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором у частині відповідності фактичного обсягу спожитого природного газу замовленим обсягам природного газу на відповідний період не може бути підставою для стягнення з відповідача збитків за умови ненадання позивачем доказів їх фактичного понесення позивачем.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 911/77/21.

З огляду на наведене, враховуючи не встановлення судом порушення відповідачем прав та інтересів позивача в частині завдання позивачу збитків за договором №41DP887-592-20 у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення суми 69 377,09 грн.

Разом з тим, позивачем з посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України та з огляду на прострочення відповідачем строку оплати за товар, заявлено також позовні вимоги про стягнення суми 9 202,42 грн - 3 % річних, 53 771,87 грн пені та 41 499,60 грн - інфляційних втрат.

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 1 425 088,92 грн, в тому числі основна заборгованість за спожитий природний газ у сумі 1 320 615,03 грн, пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором 53 771,87 грн, три відсодки річних 9 202,42 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 41 499,60 грн.

Розподіл судових витрат.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено 19 809,23 грн судового збору.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, із відповідача слід стягнути 18 890,08 грн по сплаті судового збору.

Крім того, позивач заявив клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 15 000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі № 907/50/22 у суді першої інстанції буде вирішено в додатковому рішення після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 129, 236-240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Відповідача Фермерське господарство «Азурит-Агро» (ідентифікаційний код 43470733, 82470, Львівська область, Стрийський район, с. Жулин,, вул. Польова, 20) на користь Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (ідентифікаційний код 39582749, м. Ужгород, вул. Богомольця,21) заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 1 425 088,92 грн (один мільйон чотириста двадцять п`ять тисяч вісімдесят вісім гривень 92 коп.) в тому числі основна заборгованість за спожитий природний газ у сумі 1 320 615,03 грн, пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором 53 771,87 грн, три відсодки річних 9 202,42 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 41 499,60 грн, а також судовий збір у сумі 18 890,08 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядаєтьсяhttp://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2022.

Суддя Л.В. Андрейчук