ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Справа №924/923/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Миханюк М.В.

без виклику представників сторін;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року, суддя Вибодовський О.Д., м. Хмельницький, повний текст складено 24 листопада 2021 року, у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго"

про стягнення 17 198,78 грн.

Клопотання заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2021 року, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" про стягнення 17 198,78 грн.

23 листопада 2011 року, рішенням Господарського суду Хмельницької області у задоволенні позову АТ "НАК "Нафтогаз України" було відмовлено.

АТ "НАК "Нафтогаз України" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким позов задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права.

Зокрема вказує, що встановлені заздалегідь, у визначеному законом розмірі збитки в Договорі і Правилах постачання природного газу і збитки в універсальному (традиційному) розумінні як об`єктивне зменшення майнових благ кредитора мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання, тому від визначення правової природи збитків, стягнення яких є предметом позову у цій справі, залежить те, які саме норми матеріального права підлягатимуть застосуванню до спірних правовідносин сторін.

Так, на виконання умов Договору №1351/18-ТЕ-34, воно у травні 2019 року передало у власність відповідача природний газ в обсязі на 80,49200 тис.м3 (на 6,52%) меншому від погодженого сторонами в п.2.1 Договору, що є порушенням п.п.3.13 та 5.7 Договору і п.1 Розділу VI Правил, і загальний розмір збитків складає 17 198,78 грн.

Вказує на те, що у фіксованому розмірі (ч.5 ст. 225 ГК України) на жодному з етапів правозастосування збитки не були тотожними за правовим змістом із збитками в їх універсальному (традиційному) розумінні (ст. 22 ЦК України, ст. 224 ГК України). Водночас, з огляду на порядок і алгоритм визначення розміру, такі збитки майже ідентично текстуально і абсолютно релевантно за правовим змістом ототожнювали правову конструкцію застосування штрафної санкції (ст. 231 ГК України), тому з урахуванням виключно місця розташування відповідної норми в Кодексі фактично кваліфікувалися в судовій практиці як особливий (спеціальний), відмінний від універсального, вид збитків як господарської санкції, який передбачав спрощений порядок відшкодування збитків у розмірі, заздалегідь встановленому в договорі, без необхідності доведення їх розміру і наявності повного складу господарського правопорушення, тобто по суті в порядку, передбаченому для стягнення штрафу (неустойки).

В тому числі, з метою подолання наведеної правової невизначеності у правозастосуванні Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 07 квітня 2015 року ч.ч.5-7 ст. 225 ГК України були виключені. Зазначений Закон, згідно з п.1 його Прикінцевих положень набув чинності 01 травня 2016 року.

Тобто, станом на момент підготовки тексту постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", якою була вперше запроваджена відповідальність споживача у вигляді обов`язку відшкодування збитків у разі перевищення/недовикористання визначених договором постачання природного газу обсягів природного газу, і державної реєстрації цієї постанови в Міністерстві юстиції України (06 листопада 2015 року) ч.5 ст. 225 ГК України діяла у відповідній редакції.

За цих умов (умов відповідності (правової узгодженості) п.1 розділу VI Правил постачання природного газу приписам ч.5 ст. 225 ГК України) визначені Правилами збитки відповідали правовому змісту збитків, природа і алгоритм розрахунку яких впроваджений був ч.5 ст. 225 ГК України.

Натомість, з 01 травня 2016 року - моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 07 квітня 2015 року, і відповідно втратою чинності ч.5 ст. 225 ГК України, зазначена правова узгодженість змісту збитків у "Правилах постачання природного газу" була втрачена з огляду на невнесення відповідних змін до цих Правил в частині регулювання правовідносин, пов`язаних з нарахуванням і відшкодуванням збитків, в тому числі шляхом заміни в тексті терміну "збитки" на "штраф".

Отже, збитки у Правилах постачання природного газу під час існування норми ч.5 ст. 225 ГК України і штрафна санкція (ст. 231 ГК України) мали абсолютно ідентичну правову природу і лише розташування в Кодексі і спеціальний характер норми ч.5 ст. 225 ГК України наділяла такі збитки правовою самоідентичністю і у такий спосіб виокремлювали їх в окремий (спеціальний, відмінний від універсального) вид збитків. Як вже зазначено, після виключення з ГК України норми ч.5 ст. 225 (01 травня 2016 року) збитки, стягнення яких запроваджено Правилами постачання природного газу, втратили нормативну основу (підґрунтя), яка ідентифікувала ці майбутні потенційні витрати недобросовісного споживача природного газу - правопорушника як окремий спеціальний вид збитків.

Натомість, вилучення ч.5 ст. 225 ГК України (з 01 травня 2016 року) лише нівелювало цю самоідентичність і повернула збиткам, обов`язок відшкодування яких передбачено Правилами постачання природного газу, правову природу штрафної санкції (штрафу, неустойки), що в свою чергу в цілому не суперечить приписам ч.2 ст. 546 ЦК України і по суті є окремим, погодженим сторонами договору видом забезпечення виконання зобов`язання споживачем за договором постачання природного газу

Таким чином апелянт вважає, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений ст. 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені ч.1 ст. 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Отже, за погодженням сторін до Договору включений спосіб забезпечення належного виконання відповідачем зобов`язань щодо дотримання процедури споживання природного газу в обумовлених обсягах, який на виконання імперативних приписів Правил постачання природного газу (п.1 розділу VI) іменований саме "збитки", що в свою чергу не суперечить приписам ст. 546 ЦК України.

У зв`язку з тим, що ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" і п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу мають на меті стимулювати учасників ринку природного газу до добросовісного та розумного здійснення своїх прав і обов`язків за договором постачання природного газу, умову відшкодування збитків у разі допущення споживачем невідповідності фактично використаного об`єму замовленому споживачем і визначеному Договором обсягам споживання природного газу слід вважати правомірною (легітимною) з метою в тому числі забезпечення на ринку природного газу надійного та безперебійного постачання необхідних обсягів природного газу споживачам.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки інформаційна платформа Оператора ГТС ідентифікує відповідача, як споживача природного газу не за укладеними договорами, а за єдиним кодом ЕІС, який зазначений в договорах постачання природного газу, то і алокація фактичних обсягів спожитого природного газу відповідачем здійснюється в цілому по споживачу (відповідачу), а не по укладеним договорам між постачальником природного газу та споживачем.

Розрахунок відхилення фактично спожитого природного газу від підтвердженого (замовленого) в розрізі загального обсягу споживання природного газу відповідачем, в травні 2019 року склав -1,8%, що є меншим за +/- 5%. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою-розрахунком МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" про споживання газу за травень 2019 року, а також на підтвердження поданих цифр та розрахунків копіями договорів постачання газу з додатковими угодами за травень 2019 року та актами приймання-передачі природного газу за травень 2019 року за договорами №1351/18-ТЕ-34, №1353/18-КП-34, №1354/18-РО-34, №1352/18-БО-34 від 01 жовтня 2018 року.

Таким чином, при розрахунку розміру відхилення фактично спожитого обсягу природного газу від підтвердженого (замовленого), позивач мав врахувати загальний обсяг спожитого природного газу відповідачем.

Зазначає, що не вчиняв правопорушень на ринку природного газу, не завдав жодної шкоди інтересам чи майну належному АТ "НАК "Нафтогаз України".

12 січня 2022 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду за скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" було відкрито провадження та призначено розглядати її без виклику сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

26 січня 2022 року, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" надіслало відзив на апеляційну скаргу.

Оскільки член колегії - суддя Миханюк М.В. з 28 лютого по 01 квітня 2022 року перебувала у відпустці, то колегія суддів визнала за можливе розглянути даний спір, враховуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, в термін більший ніж передбачено ст. 248 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

01 жовтня 2018 року, між НАК "Нафтогаз України", як постачальником, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", як споживачем, було укладено Договір №1351/18-ТЕ-34 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору. (а.с. 22-32)

Додатковими угодами №1-№19 до Договору №1351/18-ТЕ-34 сторонами протягом його дії внесились відповідні зміни, зокрема Додатковою угодою №4 від 26 листопада 2018 року розділи 1-12 Договору викладені в новій редакції. (а.с.33-65)

Пунктом 2.1. Договору №1351/18-ТЕ-34 (в редакції додаткової угоди №4 від 26 листопада 2018 року), сторони визначили період і замовлений споживачем загальний обсяг поставки природного газу, а також погодили щомісячні обсяги поставок природного газу.

За умовами п.2.2. Договору №1351/18-ТЕ-34, відповідач підтвердив, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені п.2.1. цього Договору, повністю покривають його потреби у відповідних розрахункових періодах, і він самостійно визначає обсяги, зазначені в п.2.1. Договору, а також несе відповідальність за правильність їх визначення.

Відповідно до п.2.4. Договору №1351/18-ТЕ-34, перегляд та коригування замовлених відповідачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися за ініціативою відповідача шляхом підписання додаткової угоди, у т.ч. протягом відповідного розрахункового періоду, для цього споживач (відповідач) зобов`язаний надати постачальнику (позивачу) не пізніше ніж за три робочі дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач при цьому зобов`язався самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

Приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.8. Договору).

На виконання умов Договору №1351/18-ТЕ-34, АТ "НАК "Нафтогаз України", протягом жовтня 2018 року-вересня 2019 року передало у власність МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" природний газ за актами приймання-передачі природного газу:

- 31 жовтня 2018 року на 16 744 976,63 грн.;

- 30 листопада 2018 року на 56 361 218,51 грн.;

- 31 грудня 2018 року на 64 446 846,72 грн.;

- 31 січня 2019 року на 73 017 348,20 грн.;

- 29 лютого 2019 року на 50 330 637,30 грн.;

- 31 березня 2019 року на 44 117 891,89 грн.;

- 30 квітня 2019 року на 16 928 960,69 грн.;

- 31 травня 2019 року на 8 516 376,04 грн.;

- 30 червня 2019 року на 7 008 756,17 грн.;

- 31 липня 2019 року на 6 318 352,24 грн.;

- 31 серпня 2019 року на 6 448 076,94 грн.;

- 30 вересня 2019 року на 7 006 323,34 грн. (а.с.66-77)

01 жовтня 2018 року, між НАК "Нафтогаз України", як постачальником, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", як споживачем, було укладено Договір №1352/18-БО-34 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору. (а.с.117-121)

За актом приймання-передачі природного газу від 31 травня 2019 року, АТ "Нафтогаз України" у травні 2019 року, за Договором №1352/18-БО-34 постачання природного газу передало на користь МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 0 м3 газу. (а.с.168)

01 жовтня 2018 року, між НАК "Нафтогаз України", як постачальником, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", як споживачем, було укладено Договір №1353/18-КП-34 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору. (а.с.131-135)

За актом приймання-передачі природного газу від 31 травня 2019 року, АТ "Нафтогаз України" у травні 2019 року, за Договором №1353/18-КП-34 постачання природного газу передало на користь МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 211,103 тис. м3 газу вартістю 1 557 228,30 грн. (а.с.167)

01 жовтня 2018 року, між НАК "Нафтогаз України", як постачальником, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", як споживачем, було укладено Договір №1354/18-РО-34 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору. (а.с. 152-156)

За актом приймання-передачі природного газу від 31 травня 2019 року, АТ "Нафтогаз України" у травні 2019 року, за Договором №1354/18-РО-34 постачання природного газу передало на користь МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 0 м3 газу. (а.с.169)

Додатковими угодами №№1-19 до Договору №1351/18-ТЕ-34 сторонами вносились зміни, зокрема, Додатковою угодою №4 від 26 листопада 2018 року розділи 1-12 Договору викладені в новій редакції. (а.с.33-65)

20 березня 2019 року, Додатковою угодою №6 до Договору №1351/18-ТЕ-34 сторони погодили застосування з 01 березня 2019 року, зокрема, п.п.3.13 та 5.7. (в редакції додаткової угоди №4 від 26 листопада 2019 року).

Відповідно до п.3.13. Договору №1351/18-ТЕ-34, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1. Договору), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному п.5.7. Договору. Розмір збитків визначається таким чином:

3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу з коефіцієнтом 0,5 вартості перебраної кількості газу.

Пунктом 5.7. Договору №1351/18-ТЕ-34 передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п.3.13. Договору, здійснюється наступним чином:

- позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі та замовлених обсягів, визначених в п.2.1. Договору, розраховує збитки відповідно до пп.3.13.1. або 3.13.2. п.3.13. Договору №1351/18-ТЕ-34;

- позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- відповідач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

За змістом пп.8 п.6.2. Договору №1351/18-ТЕ-34, відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п.3.13. Договору.

Відповідно до пп.4 п.6.3. Договору №1351/18-ТЕ-34, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, що виникли через порушення відповідачем умов п.2.1. Договору у разі, якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

15 листопада 2019 року, вважаючи, що через споживання природного газу в травні 2019 року, на 80,49200 тис.м3 (на 6,52%) меншому від погодженого сторонами в п.2.1 Договору, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", порушило п.3.13, 5.7 Договору і п.1 розділу VI Правил, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось з актом-претензією №26/10-3507-19, якою товариство вимагало сплатити збитки в розмірі 17 198,78 грн. (а.с.90-95)

10 грудня 2019 року, листом-відповіддю №2614 МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" акт-претензію АТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення з підстав необґрунтованості претензійних вимог. (а.с.96-97)

13 вересня 2021 року, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" про стягнення 17 198, 78 грн. - збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем у травні 2019 року умов п.2.1 Договору, розрахованих на підставі п.3.13 та 5.7 Договору і п.1 Розділу VI Правил. (а.с.1-16)

23 листопада 2011 року, рішенням Господарського суду Хмельницької області у задоволенні позову АТ "НАК "Нафтогаз України" було відмовлено. (а.с.222-227)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 жовтня 2018 року, між НАК "Нафтогаз України", як постачальником, та МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", як споживачем, було укладено Договір №1351/18-ТЕ-34 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.8. Договору №1351/18-ТЕ-34).

В подальшому, додатковими угодами №1-№19 до Договору №1351/18-ТЕ-34 сторонами вносились зміни, зокрема, Додатковою угодою №4 від 26 листопада 2018 року розділи 1-12 Договору викладені в новій редакції.

Так, п.2.1. Договору (в редакції додаткової угоди №4 від 26 листопада 2018 року) сторони визначили період і замовлений споживачем загальний обсяг поставки природного газу, а також погодили щомісячні обсяги поставок природного газу.

Відповідно до п.2.4. Договору перегляд та коригування замовлених відповідачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися за ініціативою відповідача шляхом підписання додаткової угоди, у т.ч. протягом відповідного розрахункового періоду, для цього споживач (відповідач) зобов`язаний надати постачальнику (позивачу) не пізніше ніж за три робочі дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач при цьому зобов`язався самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

На виконання умов Договору позивач протягом жовтня 2018 року - вересня 2019 року передав у власність відповідача природний газ, що підтверджується підписаними сторонами Договору актами приймання-передачі природного газу і останніми не оскаржується.

В той же час, 20 березня 2019 року, Додатковою угодою №6 до Договору №1351/18-ТЕ-34 сторони погодили застосування з 01 березня 2019 року, зокрема, п.п.3.13 та 5.7. (в редакції додаткової угоди №4 від 26 листопада 2019 року).

Відповідно до п.1 Розділу VІ "Правил постачання природного газу", затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Правил), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

- якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

- якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K. При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1;

- у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3 Розділу VІ Правил, за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог: 1) форма акта-претензії є довільною; 2) при порушенні, зазначеному в пп.3 п.1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Зміст п.п.3.13., 5.7. Договору №1351/18-ТЕ-34, що почали діяти з 01 березня 2019 року, відповідає положенням п.1 розділу VI "Порядок відшкодування збитків та вирішення спорів" Правил постачання природного газу (далі - Правила), затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496 (в редакції Правил, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п.3.13. Договору №1351/18-ТЕ-34, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1 Договору №1351/18-ТЕ-34), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п.5.7 договору.

Пунктом 5.7. Договору №1351/18-ТЕ-34 передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п.3.13. Договору, здійснюється наступним чином:

- позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі та замовлених обсягів, визначених в п.2.1. Договору, розраховує збитки відповідно до підп.3.13.1. або 3.13.2. п.3.13. Договору;

- позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- відповідач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Згідно з ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №11 від 27 травня 2019 року) постачальник повинен був передати протягом травня 2019 року відповідачу (споживачу) природний газ в обсязі 1 235,00000 тис.м3, проте АТ "НАК "Нафтогаз України" фактично передало у власність МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" в травні 2019 року природний газ в обсязі 1 154,50800 тис.м3, відповідно до складеного 31 травня 2019 року акту приймання-передачі природного газу, отже відповідач фактично в травні 2019 року спожив природний газ в обсязі, на 80,49200 тис.м3 (на 6,52%) меншому від погодженого сторонами в п.2.1 Договору.

Позивач вважає, що завдані йому неналежним виконанням відповідачем у травні 2019 року п.2.1 Договору збитки, розраховані на підставі п.3.13 та 5.7 Договору і п.1 Розділу VI Правил, складають 17 198,78 грн.

Так, у зв`язку з порушенням відповідачем в травні 2019 року умов Договору та на виконання п.3 розділу VI Правил позивачем 21 листопада 2019 року позивачем на адресу відповідача направлявся акт-претензія №26/10-3507-19 від 15 листопада 2019 року, яка залишилась без задоволення.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Договором №1351/18-ТЕ-34 від 01 жовтня 2018 року передбачено умови застосування такого виду відповідальності як відшкодування збитків та порядок їх розрахунку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні кошти, які стягуються за заявленим позовом у даній справі як збитки, які є різницею у вартості не спожитого замовником газу.

Вартість обсягу несанкціонованого відбору споживачем природного газу на підставі формули згідно із п.4 гл. 5 р. VI Кодексу ГРС, за своїм правовим змістом є компенсацією (відшкодуванням) Оператору ГРМ вартості обсягів газу, несанкціоновано відібраного споживачем, про що прямо вказано у п.4 гл. 5 р. VI Кодексу ГРС.

Відповідно до п.3 розділу 2 Правил, вказаний договір укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий ЕІС код. Відповідач, як споживач природного газу має лише один присвоєний ЕІС код, який зазначається при укладенні договору. Згідно роз`яснень НКРЕКП, у споживача природного газу, якому присвоєно один ЕІС-код може діяти лише один договір постачання, на підставі якого, постачальник природного газу зобов`язаний забезпечити споживача усім необхідним йому обсягом природного газу.

Відповідно до п.1 глави 1 розділу 12 Кодексу ГТС, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2493, оператор газотранспортної системи на підставі інформації про виміряний за газову добу обсяг природного газу та всі його подачі та відбори, яка надається оператором газорозподільної системи, надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його подачу та відбори в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за відповідну газову добу в порядку встановленому цим розділом. Інформація про відбори в точках виходу до газорозподільних систем надається в розрізі споживачів замовника послуг транспортування.

Враховуючи те, що інформаційна платформа Оператора ГТС ідентифікує відповідача, як споживача природного газу не за укладеними договорами, а за єдиним кодом ЕІС, то алокація фактичних обсягів спожитого природного газу відповідачем здійснюється вцілому по споживачу, а не по укладеним договорам між ним і постачальником природного газу.

Таким чином, при розрахунку розміру відхилення фактично спожитого обсягу природного газу від підтвердженого (замовленого), позивач мав врахувати загальний обсяг спожитого природного газу відповідачем, відповідно до договорів, укладених з позивачем, крім спірного, тобто за договором: - №1352/18-БО-34 від 01 жовтня 2018 року; - №1353/18-КП-34 від 01 жовтня 2018 року; №1354/18-РО-34 від 01 жовтня 2018 року. (а.с.117-165)

Так, за даними договорами у травні 2019 року АТ "НАК "Нафтогаз України" фактично передало у власність МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" ще 211,103 тис. м3 газу (акти приймання-передачі від 31 травня 2019 року).

Розрахунок відхилення фактично спожитого природного газу від підтвердженого (замовленого) в розрізі загального обсягу споживання природного газу відповідачем, в травні 2019 року склав 1 365,611 тис.м3 (скориговані в додаткових угодах 1390,000 тис.м3), що становить 1,8%, і є меншим за +/- 5%, а тому у позивача відсутні підстави нараховувати відповідачу збитки.

Позивач не мав правових підстав для нарахування збитків відповідачу у розрізі окремих договорів постачання, укладених з порушенням вимог розділу 2 Правил, оскільки розмір перевищення допустимого відхилення розраховується виходячи із загального обсягу спожитого природного газу по ЕІС-коду споживачем.

Оскільки розрахунки відхилення +/- 5% визначені в Розділі 7 Правил, які затверджені державним регулятором НКРЕКП, відповідач, після отриманих від позивача актів-претензій звернувся до НКРЕКП за роз`ясненнями щодо правомірності дій позивача в нарахуванні відповідачу збитків.

Відповідачу була надана відповідь №8256/16/7-19 від 07 серпня 2019 року, в якій зазначено, що позивач не мав правових підстав для нараховування відповідачу збитків у розрізі окремих договорів постачання, укладених з порушенням вимог розділу 2 Правил, оскільки розмір перевищення допустимого відхилення розраховується виходячи із загального обсягу спожитого природного газу по ЕІС-коду споживачем. Таку ж відповідь було направлено і на адресу позивача.

З метою недопущення неправомірних дій з боку позивача, НКРЕКП Постановою №2081 від 07 жовтня 2019 року внесла зміни до Правил, а саме: "абзац перший п.1 після слів та знака "споживачем, що не є побутовим" доповнити символами, словами та цифрами (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу). Зазначені зміни набрали чинності з 12 жовтня 2019 року, проте, позивач продовжував в листопаді 2019 року нараховувати збитки відповідачу.

Позивач стверджує, що ним понесено збитки, розмір яких ним визначено на підставі п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496 (в редакції чинній на момент існування правовідносин).

При цьому позивач не застосовує приписи ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224-225 ГК України, що визначають поняття терміну збитків та підстави настання цивільно-правової відповідальності при їх заподіянні.

Так, за ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наводиться також у ч.2 ст. 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів того, що відповідачем порушено п.3.13.5.7. Договору, а також п.1 розділу VI Правил, закріплених постановою НКРЕКП, та спожито в травні 2019 року природного газу на 80,492000 м3 (тобто на 6,52%) менше від погодженого з позивачем, а тому відсутні правові підстави з задоволенні заявлених позовних вимог. Права постачальника вимагати від споживача відшкодування збитків за недовикористання останнім замовленого об`єму природного газу не звільняє позивача від тягару доказування понесених збитків, що передбачено як Цивільним так і Господарським кодексами України.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 23 листопада 2021 року, у справі №924/923/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Матеріали справи №924/923/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.