ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2022м. ДніпроСправа № 904/870/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 514 585, 49 грн. за договором про закупівлю послуг

Представники:

Від Позивача: не з`явився

Від Відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", в якому просить стягнути заборгованість за договором про закупівлю послуг № 902/19/64П від 23.12.2020 у розмірі 514 585, 49 грн., яка складається з: 440 100, 53 грн. - основної заборгованості, 33 695, 94 грн. - інфляційних збитків, 10 467, 90 грн. - процентів за користування послугами, 30 321, 13 грн. - пені.

Ухвалою суду від 11.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.05.2022.

10.05.2022 позивач направив заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про закупівлю послуг № 902/19/64П від 23.12.2020 у розмірі 1 654 204,64 грн., яка складається з: 1 392 531,38 грн. - основної заборгованості, 134 472,39 грн. - інфляційних збитків, 35 538,15 грн. - процентів за користування послугами, 91 662,72 грн. - пені, а також судові витрати у розмірі 24 813,07 грн.

Крім того, позивач направив клопотання про розгляд справи без його участі, в якому просив підготовче засідання провести за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав.

10.05.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він первісні позовні вимоги не визнає, просить зменшити пеню на 90%, а також, зважаючи на введення на території України воєнного стану просить відмовити в частині стягнення штрафних санкцій.

11.05.2022 сторони в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 11.05.2022 відкладено підготовче засідання на 31.05.2022.

30.05.2022 позивач направив клопотання, в якому просив провести підготовче засідання без його участі за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі.

31.05.2022 сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідач направив відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому заяву про збільшення позовних вимог не визнає.

Ухвалою суду від 31.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.06.2022.

09.06.2022 сторони в судове засідання не з`явилися.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема розумні строки розгляду справи судом.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

09.06.2022 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 902/19/64П про закупівлю послуг з проведення спеціальних робіт та робіт з профілактики обладнання на шахтах ДП «Схід ГЗК» від 23.12.2020.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) утворилася заборгованість у розмірі: 1 392 531,38 грн.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 654 204,64 грн., яка складається з:

1 392 531,38 грн. основного боргу,

134 472,39 грн. втрат від інфляції за загальний період прострочення квітень 2021 березень 2022,

35 538,15 грн. 3% річних за загальний період прострочення з 22.04.2021 по 30.04.2022

91 662,72 грн. пені за загальний період прострочення з 22.04.2021 по 30.04.2022.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що згідно Реєстру неприбуткових установ та організацій контрагента Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій віднесений до неприбутковості.

Згідно з п. 1.10. Статуту позивача, діяльність Загону не є підприємницькою і не ставить за мету отримання прибутку.

Відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені суперечать вимогам чинного законодавства України та статутній діяльності Позивача.

Стосовно нарахування та стягнення неустойки у розмірі 91 662,72 грн., 134 472,39 грн. - втрати від інфляції, 35 538,15 грн. проценти за користування коштами, відповідач вважає, що вони є явно надмірно завищеними.

Відповідач зазначає, що взаємовідносини ДП «СхідГЗК» та ДВГРЇ ДСНС у повній мірі відповідають критеріям обставин, які є підставою для зменшення розміру неустойки, через взаємне неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором, що не створило жодних негативних наслідків як для сторін, так і для третіх осіб.

За таких обставин, розмір заявленої до стягнення неустойки є таким, що не відповідає наслідкам неналежного виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань.

Відповідач вважає, що неналежне виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань спричинене не з вини Відповідача, а з незалежних від нього підстав.

Відсутність коштів прямо пов`язана з невиконанням своїх договірних зобов`язань ДП «НАЕК «Енергоатом», який є єдиними покупцем продукції ДП «СхідГЗК» уранового оксидного концентрату у 2020-2021 рр. згідно умов Договору № 82-020-08-19-01169 на поставку уранового оксидного концентрату від 22.11.2019. Продукція ДП «СхідГЗК» використовується виключно для виробництва паливних елементів для атомних електростанцій України, які є відокремленими підрозділами 7Щ «НАЕК «Енергоатом».

Тобто, ДП «СхідГЗК» без належного і своєчасного фінансування з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», передбаченого умовами Договору та систематичного невиконання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» «Графіка платежів за УОК», стало логічним наслідком порушення ДП «СхідГЗК» інших договірних зобов`язань з контрагентами.

З урахуванням систематичних порушень графіку платежів з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», підприємство Відповідача було фактично виведено у тимчасовий простій, систематичне перенесення строків виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Також у зв`язку з недофінансуванням, ДП «СхідГЗК» систематично отримувало попередження про відключення електроенергії та газопостачання.

Відповідач також зазначає, що за результатом виконання сторонами договору, збитки Позивачу в розумінні ст. 16 Цивільного кодексу України, взагалі завдані не були. Жодних доказів завдання Позивачу збитків, спричинених неналежним виконанням ДП «СхідГЗК» зобов`язань, останнім не надано.

Відповідач зауважує, що стягнення з ДП «СхідГЗК» заявленої суми неустойки в розмірі 91 662,72 грн., 134 472,39 грн. - втрати від інфляції, 35 538,15 грн. проценти за користування коштами, фактично призведе до неплатоспроможності підприємства.

Сума, заявлена до стягнення, є досить великою, і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності підприємства. Запровадження заходів примусового стягнення вищезазначеної суми, яка для ДП «СхідГЗК» є дуже суттєвою, призведе до тривалого блокування рахунків підприємства, що, у свою чергу стане причиною затримки виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, неможливості сплати комунальних платежів, закупки виробничо-господарської продукції та зупинення виробництва, а також - до неможливості виконання підприємством своїх договірних зобов`язань та, у свою чергу накладання штрафних санкцій.

Арешт рахунків підприємства унеможливить розрахунки за енергоносії, що, в свою чергу потягне припинення енергопостачання підрозділів підприємства, які в цьому випадку можуть загрожувати екологічній безпеці міста Жовті Води, через специфіку своєї діяльності.

Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України.

На підприємстві працює 5 тис. робітників. Основні виробничі об`єкти розташовані в Дніпропетровській та Кіровоградській областях.

Вищевказане призведе до подальшої збитковості ДП «СхідГЗК», згортання його програм виробництва та розвитку, соціальних програм, а в подальшому - можливої зупинки виробництва і банкрутства підприємства.

Враховуючи, що ДП «СхідГЗК» є містоутворюючим підприємством для міста Жовті Води, смт. Смоліне Кіровоградської обл., забезпечує роботою мешканці м. Кропивницький та м. Мала Виска, зупинка підприємства призведе до зростання соціальної напруги в зазначених регіонах.

Крім того, ДП "СхідГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

За таких обставин Відповідач вважає, що у випадку арешту його рахунків і майна, це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов`язань перед кредиторами. ДП «СхідГЗК» віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

Таким чином, відповідач просить зменшити розміру неустойки на 90 %, оскільки це відповідатиме засадам добросовісності та справедливості.

Також відповідач зазначає, що Указом Президента України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження - та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

З урахуванням запровадження воєнного стану підприємство з 01.03.2022 знаходиться в тимчасовому простої та взагалі не здійснюється господарська діяльність.

Отже відповідач зазначає, що не з його вини підприємство на сьогодні знаходиться в скрутному фінансовому становищі, а тому просить відмовити в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність або відсутність порушення Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" умов договору про закупівлю послуг № 902/19/64П від 23.12.2020, в частині розрахунків; наявність або відсутність підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі замовник) укладений договір про закупівлю послуг №902/19/64П від 23.12.2020 (далі договір).

Предмет договору. Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені в пункті 1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги пожежних і рятувальних служб код 7525 (послуги з проведення спеціальних робіт та робіт з профілактики обладнання на шахтах ДП «Схід ГЗК») (п.1.2. договору).

Ціна договору. Вартість послуг та ціна договору визначається відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1 до договору, який є невід`ємною частиною договору) та складає: 1 638 083,42 грн., крім того ПДВ 20% - 327 616,68 грн., загальна вартість складає: 1 965 700,10 грн. (пункт 3.1 договору).

Строк. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє з 01.01.2021 до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (п.9.2. договору)

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості послуг за договором.

Укладений сторонами правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 Цивільного кодексу України).

Правовий аналіз наведених положень Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору надання послуг, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт надання послуг.

Виконавець надає послуги після отримання заявки від замовника із зазначенням виду послуг та об`єктів, та направляє своїх працівників, у кількості, необхідній для виконання послуг, визначених замовником.

При завершенні кожного місяця виконавець надає замовнику акт здавання-приймання платних послуг, який візується спочатку уповноваженою особою шахти, а потім надсилається уповноваженою особою шахти до управління комбінату для подальшого підписання замовником. При отриманні завізованого акту здавання-приймання платних послуг замовник протягом 5-ти днів підписує акт здавання-приймання платних послуг і передає його виконавцю, або надає мотивовану відмову від підписання.

Підписання з двох сторін акт здавання-приймання платних послуг та рахунки, додані до нього є підставою для проведення розрахунків замовником. (п.п. 5.1-5.3 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги загальною вартістю 1 392 472,39 грн., про що свідчать:

Акт приймання-передачі платних послуг № 536 від 12.04.2021 на суму 4 274,39 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 537 від 12.04.2021 на суму 1 737,96 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 538 від 12.04.2021 на суму 10 628,14 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 539 від 12.04.2021 на суму 4 321,04 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 540 від 12.04.2021 на суму 5 608,39 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 541 від 12.04.2021 на суму 59 569,01 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 542 від 13.04.2021 на суму 429,43 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 543 від 13.04.2021 на суму 3 850,66 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 544 від 13.04.2021 на суму 4 604,21 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 682 від 27.04.2021 на суму 3 834,29 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 683 від 27.04.2021 на суму 7 750,66 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 684 від 27.04.2021 на суму 8 967,92 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 694 від 28.04.2021 на суму 27 293,59 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 695 від 28.04.2021 на суму 1 612,09 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 696 від 28.04.2021 на суму 14 085,31 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 760 від 19.05.2021 на суму 4 304,26 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 761 від 19.05.2021 на суму 7 989,86 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 762 від 19.05.2021 на суму 1 566,68 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 763 від 19.05.2021 на суму 13 864,20 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 849 від 25.05.2021 на суму 440,95 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 850 від 25.05.2021 на суму 3 857,57 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 851 від 25.05.2021 на суму 11 638,32 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 852 від 25.05.2021 на суму 9 052,18 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 853 від 25.05.2021 на суму 20 810,05 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 854 від 25.05.2021 на суму 74 015,53 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 924 від 08.06.2021 на суму 5 348,35 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 925 від 08.06.2021 на суму 4 393,09 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 926 від 08.06.2021 на суму 5 048,87 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 927 від 08.06.2021 на суму 1 930,34 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 928 від 08.06.2021 на суму 17 132,34 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 929 від 09.06.2021 на суму 16 935,56 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 930 від 09.06.2021 на суму 5 825,03 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1080 від 25.06.2021 на суму 1 189,78 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1081 від 25.06.2021 на суму 11 269,49 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1082 від 25.06.2021 на суму 8 534,58 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1083 від 25.06.2021 на суму 13 716,72 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1084 від 25.06.2021 на суму 20 141,18 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1085 від 25.06.2021 на суму 22 528,51 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1157 від 20.07.2021 на суму 4 969,10 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1158 від 20.07.2021 на суму 36 887,71 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1160 від 21.07.2021 на суму 4 878,30 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1161 від 21.07.2021 на суму 18 445,66 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1162 від 21.07.2021 на суму 52 956,37 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1228 від 23.07.2021 на суму 511,84 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1229 від 23.07.2021 на суму 3 843,83 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1230 від 23.07.2021 на суму 7 713,26 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1231 від 23.07.2021 на суму 3 794,24 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1333 від 16.08.2021 на суму 4 492,76 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1334 від 16.08.2021 на суму 3 813,85 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1335 від 16.08.2021 на суму 4 125,19 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1336 від 16.08.2021 на суму 30 664,30 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1337 від 16.08.2021 на суму 12 139,13 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1384 від 18.08.2021 на суму 745,54 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1385 від 18.08.2021 на суму 2 118,91 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1386 від 18.08.2021 на суму 3 494,39 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1387 від 18.08.2021 на суму 6 428,29 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1396 від 19.08.2021 на суму 25 868,84 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1397 від 19.08.2021 на суму 18 028,57 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1484 від 27.08.2021 на суму 8 325,49 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1605 від 22.09.2021 на суму 4 447,18 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1606 від 22.09.2021 на суму 4 950,90 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1607 від 22.09.2021 на суму 12 406,22 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1608 від 22.09.2021 на суму 4 677,04 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1661 від 27.09.2021 на суму 686,81 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1662 від 27.09.2021 на суму 3 022,75 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1663 від 27.09.2021 на суму 3 721,91 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1664 від 27.09.2021 на суму 6 864,55 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1665 від 27.09.2021 на суму 9 118,69 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1716 від 18.10.2021 на суму 651,73 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1717 від 18.10.2021 на суму 4 050,41 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1718 від 18.10.2021 на суму 3 740,86 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1719 від 18.10.2021 на суму 9 017,52 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1824 від 26.10.2021 на суму 7 216,94 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1825 від 26.10.2021 на суму 24 906,65 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1827 від 26.10.2021 на суму 3 751,73 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1828 від 26.10.2021 на суму 10 580,68 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1830 від 26.10.2021 на суму 32 253,78 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1895 від 08.11.2021 на суму 539,84 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1896 від 08.11.2021 на суму 4 023,23 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1897 від 08.11.2021 на суму 2 085,43 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1898 від 08.11.2021 на суму 2 839,14 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1899 від 08.11.2021 на суму 11 596,44 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1933 від 15.11.2021 на суму 5 657,15 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 1934 від 15.11.2021 на суму 15 836,54 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2005 від 24.11.2021 на суму 4 759,14 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2077 від 07.12.2021 на суму 780,08 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2078 від 07.12.2021 на суму 3 859,73 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2079 від 07.12.2021 на суму 3 997,75 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2080 від 07.12.2021 на суму 6 097,81 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2083 від 08.12.2021 на суму 1 576,87 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2084 від 08.12.2021 на суму 2 097,65 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2085 від 08.12.2021 на суму 26 854,70 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2086 від 08.12.2021 на суму 42 529,18 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2220 від 20.12.2021 на суму 4 763,47 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2289 від 20.12.2021 на суму 4 048,06 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2290 від 20.12.2021 на суму 35 953,38 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2317 від 23.12.2021 на суму 4 759,14 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2291 від 24.12.2021 на суму 5 555,03 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2282 від 30.12.2021 на суму 556,56 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2283 від 30.12.2021 на суму 3 697,85 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2284 від 30.12.2021 на суму 6 943,60 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2285 від 30.12.2021 на суму 38 460,37 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 2316 від 30.12.2021 на суму 3 786,04 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 108 від 27.01.2022 на суму 385,55 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 109 від 27.01.2022 на суму 4 411,07 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 110 від 27.01.2022 на суму 7 993,03 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 111 від 27.01.2022 на суму 17 540,95 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 104 від 28.01.2022 на суму 438,84 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 105 від 28.01.2022 на суму 3 529,28 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 106 від 28.01.2022 на суму 14 559,17 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 112 від 28.01.2022 на суму 2 318,59 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 130 від 08.02.2022 на суму 22 410,92 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 131 від 08.02.2022 на суму 60 190,54 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 132 від 09.02.2022 на суму 6 621,68 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 139 від 10.02.2022 на суму 4 088,63 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 140 від 10.02.2022 на суму 2 781,70 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 141 від 10.02.2022 на суму 51 965,51 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 236 від 22.02.2022 на суму 3 024,65 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 237 від 22.02.2022 на суму 3 874,69 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 238 від 22.02.2022 на суму 4 238,71 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 253 від 24.02.2022 на суму 6 247,10 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 266 від 28.02.2022 на суму 4 313,35 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 267 від 28.02.2022 на суму 47 390,72 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 268 від 28.02.2022 на суму 614,48 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 269 від 28.02.2022 на суму 1 936,28 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 270 від 28.02.2022 на суму 3 696,90 грн.,

Акт приймання-передачі платних послуг № 271 від 28.02.2022 на суму 14 823,18 грн.

Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень.

Доказів щодо наявності заперечень стосовно кількості або вартості наданих позивачем послуг матеріали справи не містять.

Отже, факт надання послуг на суму 1 392 531,38 грн. визнається підтвердженим.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Згідно пункту 4.2. договору замовник здійснює оплату наданих послуг після підписання сторонами актів здавання-приймання платних послуг з відстрочкою платежу не менше ніж 10 календарних днів.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця (позивача) своєчасно надавати замовнику послугу в установлених обсягах, належної якості відповідно до вимог законодавства та цього договору відповідає обов`язок замовника своєчасно, в повному обсязі у відповідності до умов договору вносити плату за рахунками, які виставлені виконавцем.

Отже, строк оплати за актами є таким, що настав.

Позивач також виставив відповідачу рахунки на оплату наданих послуг (т.1, а.с.40-77, 177-221).

Відповідач доказів оплати заборгованості у розмірі 1 392 531,38 грн. не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, відповідач належними доказами не спростував.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 392,531,38 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

5. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 22.04.2021 по 30.04.2022 на суму 35 538,15 грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, виявив помилки у визначенні позивачем початку строку нарахування. Крім того, слід зазначити, що нарахування здійснені не за кожним актом окремо, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 24 586,03 грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 10 952,12 грн. слід відмовити.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Позивач нарахував інфляційні втрати за період прострочення з квітня 2021 по березень 2022 на суму 134 472,39грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Суд перевірив розрахунок, виявив в ньому помилки у визначенні початку строку нарахування. Крім того, нарахування здійснені не за кожним актом окремо, а тому вимога є такою, що підлягає задоволенню у розмірі 121 487,89 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 12 984,50 грн. слід відмовити.

5. Правомірність нарахування пені.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 стаття 232 Господарського кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Пунктом 7.3 договору за порушення терміну оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов`язків за даним договором.

Позивач нарахував пеню у розмірі 91 662,72 грн. за загальний період прострочення з 22.04.2021 по 30.04.2022.

Суд перевірив розрахунки, та виявив помилки у визначенні початку строку нарахування. Однак, при перевірці розрахунків, судом встановлено, що загальний розмір пені більший, ніж визначено позивачем, тому, враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, задоволенню підлягає пеня у розмірі, визначеному позивачем: 91 662,72 грн.

Як зазначалося вище, відповідачем заявлялося клопотання про зменшення пені на 90%.

Клопотання мотивоване тим, що стягнення з відповідача заявленої суми неустойки фактично призведе до неплатоспроможності підприємства.

Сума, заявлена до стягнення, є досить великою, і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності підприємства. Запровадження заходів примусового стягнення вищезазначеної суми, яка для ДП «СхідГЗК» є дуже суттєвою, призведе до тривалого блокування рахунків підприємства, що, у свою чергу стане причиною затримки виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, неможливості сплати комунальних платежів, закупки виробничо-господарської продукції та зупинення виробництва, а також - до неможливості виконання підприємством своїх договірних зобов`язань та, у свою чергу накладання штрафних санкцій.

Арешт рахунків підприємства унеможливить розрахунки за енергоносії, що, в свою чергу потягне припинення енергопостачання підрозділів підприємства, які в цьому випадку можуть загрожувати екологічній безпеці міста Жовті Води, через специфіку своєї діяльності.

Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України.

На підприємстві працює 5 тис. робітників. Основні виробничі об`єкти розташовані в Дніпропетровській та Кіровоградській областях.

Вищевказане призведе до подальшої збитковості ДП «СхідГЗК», згортання його програм виробництва та розвитку, соціальних програм, а в подальшому - можливої зупинки виробництва і банкрутства підприємства.

Враховуючи, що ДП «СхідГЗК» є містоутворюючим підприємством для міста Жовті Води, смт. Смоліне Кіровоградської обл., забезпечує роботою мешканці м. Кропивницький та м. Мала Виска, зупинка підприємства призведе до зростання соціальної напруги в зазначених регіонах.

Крім того, ДП "СхідГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

За таких обставин Відповідач вважає, що у випадку арешту його рахунків і майна, це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов`язань перед кредиторами. ДП «СхідГЗК» віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

Таким чином, відповідач просить зменшити розміру неустойки на 90 %, оскільки це відповідатиме засадам добросовісності та справедливості.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи: з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; терміну прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання та невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

За відсутності в законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

При цьому винятковими є такі обставини, які дозволяють суду, а не зобов`язують його зменшити нараховані в силу закону чи договору штрафні санкції. Інакше нівелюється юридичне значення винятковості обставин та право суду на зменшення таких штрафних санкцій.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.

Викладені обставини, з урахуванням правової природи неустойки та її, перш за все, стимулюючого значення для виконання договірних зобов`язань, дозволяють погодитися з доводами відповідача щодо наявності підстав для зменшення штрафу.

Визначаючи розмір штрафу, що підлягає стягненню на користь позивача, суд також керується нормативними приписами статті 3 Цивільного кодексу України, згідно з якою одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За частинами першою третьою статті 13 цього Кодексу цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

За оцінкою суду справедливим та розумним буде зменшення заявленої позивачем до стягнення пені у сумі 91 662,72 грн. на 50% до 45 831,36 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає: 1 392 531,38 грн. основного боргу, 45 831,36 грн. пені, 24 586,03 грн. 3% річних, 121 487,89 грн. інфляційних втрат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 23 078,64 грн.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 1 654 204,64 грн. за договором про закупівлю послуг задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код: 33873405; місцезнаходження: 50002, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, буд. 223А) суму боргу в розмірі 1 392 531,38 грн., пеню в розмірі 45 831,36 грн., 3% річних в розмірі 24 586,03 грн., інфляційні втрати в розмірі 121 487,89 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 23 078,64 грн., про що видати наказ.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 10 952,12 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 12 984,50 грн., судового бору в розмірі 1 734,43 грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено- 20.06.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко