ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" червня 2022 р. м. Київ Справа № 911/429/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІАЛАЙН-УКРАЇНА» №1 від 31.01.2022 (вх. №15/22 від 14.02.2022) про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука О.І. про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 №ВП67702704, постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2022 року у виконавчому провадженні №ВП67702704

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек К», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна», Київська область, Вишгородський район, с. Демидів

про усунення перешкод у користуванні власністю

секретар судового засідання: Д.Бабяк

представники:

від позивача (свягувача) не з`явився

від відповідача (боржника) О.В.Пілягін

від ДВС не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.07.2021 року у справі №911/429/20 (суддя П.В.Горбасенко), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 року, позовні вимоги задоволено, усунуто перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтек К» об`єктом нерухомого майна з реєстраційним номером №18 будівлею інженерно-технічного корпусу, загальною площею 506,1 кв. м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів, вул. Радгоспна, буд. 15-А, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» з об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером № 18 будівлі інженерно-технічного корпусу, загальною площею 506,1 кв. м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, за адресою Київська обл., Вишгородський р-н, с. Демидів, вул. Радгоспна, буд. 15-А; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек К» 2102,00 грн. судового збору.

03.08.2021 року та 05.11.2021 року на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2021 року у справі №911/429/20 судом видано відповідні накази.

До Господарського суду Київської області звернувся боржник - ТОВ «ГІАЛАЙН-УКРАЇНА» зі скаргою №1 від 31.01.2022 (вх. №15/22 від 14.02.2022) про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука О.І. про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 року №ВП67702704, постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2022 року у виконавчому провадженні №ВП67702704.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ухвалою суду від 18.02.2022 року розгляд скарги призначено на 01.03.2022 року.

Судове засідання, призначене на 01.03.2022 року, не відбулося.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 01.03.2022 року, не відбулося та призначено розгляд скарги на 13.06.2022 року.

До суду від старшого державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука О.І. надійшло клопотання б/н від 10.06.2022 року (вх. №6586/22 від 10.06.2022) про розгляд скарги без його участі та відзив на скаргу №4156 від 10.06.2022 року (вх. №6587/21 від 10.06.2022) разом з копіями виконавчого провадження ВП 67702704.

Позивач (стягувач), належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 13.06.2022 року не з`явився.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні 13.06.2022 року вимоги скарги підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні 13.06.2022 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІАЛАЙН-УКРАЇНА» №1 від 31.01.2022 (вх. №15/22 від 14.02.2022) про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука О.І. про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 №ВП67702704, постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2022 року у виконавчому провадженні №ВП67702704, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Постановою старшого державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука О.І. від 01.12.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №67702704 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 05.11.2021 року у справі №429/20.

Також, 20.01.2022 року державним виконавцем Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчуком О.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що державним виконавцем не було направлено на адресу відповідача (стягувача) постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 №ВП67702704 та постанову про стягнення виконавчого збору від 20.01.2022 року, чим порушено право боржника на оскарження зазначених постанов. Крім того, скаржник з посиланням на постанову Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №2540/3203/18 зазначає, що виконавчий збір за своїм змістом є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, із системного аналізу зазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про початок виконавчого провадження та про хід виконавчого провадження будуть належним чином реалізовані у разі надіслання виконавцем документів у встановлені Законом порядку та строки. Наявності доказів отримання стороною відповідних документів Закон не вимагає.

Судом встановлено, що постанова Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП №67702704 надіслана на юридичну адресу відповідача (боржника) рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується доданими до відзиву на скаргу копією фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист, а також, супровідним листом від 01.12.2021 року, який міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Також, постанову Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.01.2022 року про стягнення виконавчого збору надіслано на юридичну адресу відповідача (боржника), що підтверджується доданим до відзиву на скаргу фіскальним чеком та супровідним листом від 20.01.2022 року, який міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Таким чином, посилання скаржника на ненадіслання Вишгородським ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 року ВП №67702704 та постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2022 року спростовується встановленими вище обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Так, 20.01.2022 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою Київська обл.. Вишгородський р-н, с. Демидів, вул, Радгоспна, буд. 15-А для перевірки факту добровільного виконання наказу №911/429/20 від 05.11.2021 року, виданого Господарським судом Київської області

За результатами виїзду державного виконавця 20.01.2022 року встановлено факт невиконання наказу № 911/429/20 від 05.11.2021 року, про що складено відповідний акт державного виконавця (копія якого додана до матеріалів справи).

20.01.2022 року на підставі ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, яку направлено сторонам для прийняття та виконання.

У розумінні Закону України «Про виконавче провадження», постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Так, аналіз статей 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, про те, що про стягнення виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначив у постанові, яку приймав після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду, за умови, що рішення не було виконано.

Суд зазначає, що висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №2540/3203/18 стосуються спору, який виник у зв`язку з невизначеністю правового режиму застосування судами частини другої статті 27 та частини третьої статті ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа), що не є аналогічним із предметом скарги у справі №911/429/20 та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, які є предметом розгляду даної скарги.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу I «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Судом встановлено, що зміст оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 року відповідає вказаним вище вимогам розділу I «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Описова частина постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 року в повній мірі відповідає рішенню Господарського суду від 02.07.2021 року у справі №911/429/20.

Відсутність печатки на копії постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана на адресу боржника, не може бути підставою для визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови.

Суд враховує, що згідно ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, скаржником не доведено факт того, що оскаржуваними постановами про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору порушено його права чи свободи відповідно до ст. 339 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Скаржником не доведено вчинення приватним виконавцем порушень чинного законодавства України під час здійснення виконавчих дій з виконання наказу Господарського суду Київської області від 05.11.2021 року №911/429/20.

За таких обставин, повно та об`єктивно дослідивши матеріали скарги, доводи скаржника визнаються господарським судом необґрунтованими, а тому, скарга є такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 74, 234, 326, 339, 340, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІАЛАЙН-УКРАЇНА» №1 від 31.01.2022 (вх. №15/22 від 14.02.2022) про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчука О.І. про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 №ВП67702704, постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2022 року у виконавчому провадженні №ВП67702704 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання відповідно до ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 17.06.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць