УХВАЛА

20 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/17127/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної казначейської служби України

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021

у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Лещенка Сергія Борисовича

до 1. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

2. Державної казначейської служби України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Юс Вічі"

про стягнення 1830379,19 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Фізична особа-підприємець Лещенко Сергій Борисович звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва та Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, у розмірі 1830379,19 грн, яка складається з 1730379,19 грн матеріальної шкоди та 100000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.06.2021 у справі № 910/17127/20 позов задоволено частково, стягнуто до Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Фізичної особи-підприємця Лещенка Сергія Борисовича 1523436,22 грн, в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 03.08.2021 у справі № 910/17127/20 стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Фізичної особи-підприємця Лещенка Сергія Борисовича витрати на послуги адвоката у розмірі 25000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2021 р. у справі № 910/17127/20 скасовано в частині відмови в позові про стягнення матеріальної та моральної шкоди та прийнято в цій частині нове рішення та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов Фізичної особи-підприємця Лещенка Сергія Борисовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, місто Київ, вул. Бастіонна, 6, ) на користь Фізичної особи-підприємця Лещенка Сергія Борисовича 1730379 (один мільйон сімсот тридцять тисяч триста сімдесят дев`ять),19 грн матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч),00 грн моральної шкоди.

3. В іншій частині позову відмовити».

До Верховного Суду від Державної казначейської служби України надійшла касаційна скарга у якій заявлено вимогу про скасування рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 і ухвалення нового рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Лещенка Сергія Борисовича.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/17127/20 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2022 касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 по справі № 910/17127/20 залишити без руху; надати Державній казначейській службі України строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; Державній казначейській службі України визначено усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб: - надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 52 511, 34 грн. за подання касаційної скарги.

Вказану ухвалу Державна казначейська служба України отримала 02.05.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором: 01 6.

13.05.2022 від Державної казначейської служби України надійшло клопотання про продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги у якому заявлено прохання звільнити Казначейство від сплати судового збору, або продовжити строки для усунення недоліків касаційної скарги Казначейства по сплаті судового збору по справі № 910/17127/20 на час запровадженого в Україні воєнного стану.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Отже, наданий касаційним судом десятиденний строк на усунення недоліків касаційної скарги не може бути продовжений, що відповідно унеможливлює задоволення клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України в частині продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги Казначейства по сплаті судового збору по справі № 910/17127/20 на час запровадженого в Україні воєнного стану.

Щодо клопотання про звільнення Казначейства від сплати судового збору, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави звільнення від сплати судового збору, які не наведені у клопотанні Державної казначейської служби України.

За таких обставин, слід відмовити у клопотанні про звільнення Казначейства від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Державна казначейська служба України не усунула недоліки касаційної скарги у строк визначений ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2022 по справі № 910/17127/20, а подане клопотання Казначейства про продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги підлягає відмовленню у задоволенні.

Неусунення недоліків є підставою для повернення касаційної скарги як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки Державна казначейська служба України не усунула недоліки касаційної скарги у строк визначений ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2022 по справі № 910/17127/20, касаційна скарга Казначейства подана на рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у вказаній справі підлягає поверненню на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною сьомою статті 292 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу Державної казначейської служби України подану на рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі № 910/17127/20 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко