УХВАЛА

м. Київ

14.06.2022Справа № 910/4457/22

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Марченко Світлани Леонідівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАЙЧАЙЗИНГ УКРАЇНА"

про стягнення 311 194,43 грн,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Марченко Світлана Леонідівна (далі - позивач, ФОП Марченко С.Л.) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАЙЧАЙЗИНГ УКРАЇНА" (далі - відповідач, ТОВ "ФРАЙЧАЙЗИНГ УКРАЇНА") про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 136 500,00 грн, заборгованості з компенсації за комунальні послуги у розмірі 39 343,14 грн, неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення у розмірі 118 887,10 грн, пені у розмірі 6 936,31 грн, процентів річних у розмірі 1 040,45 грн та інфляційних збитків у розмірі 8 487,43 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 03.06.2022 (вх. 4457/22 від 10.06.2022) та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору(контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Судом встановлено, що позовна заява від імені позивача - ФОП Марченко С.Л. підписана представником Наталією Петльованою, у якості додатку № 9 до позовної заяви зазначено копію ордера.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Верховний Суд у своєму рішенні (постанова ВП ВС від 01.07.2020 у справі № 320/5420/18) звернув увагу на те, що оскільки Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал чи копія, можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреності, так і їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

У рішенні Національної асоціації адвокатів України від 04.08.2017 № 162 зазначено, що відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Аналогічний порядок засвідчення копії документа встановлено пунктом 5.26 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163:2020, прийнятих та наданих чинності наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації; сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163:2020), згідно приписів якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій". Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту "Підпис" на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Згідно з частиною 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частини 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Як установлено судом, на підтвердження повноважень предтавника Наталії Петльованої на підписання позовної заяви від імені позивача - ФОП Марченко С.Л., до позовної заяви додано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги № 1025053 від 03.06.2022, яка не засвідчена адвокатом у визначеному порядку та фактично подана у вигляді ксерокопії. Так, безпосередньо копія ордера не містить відмітки про її посвідчення, а саме: слова "Згідно з оригіналом", особистого підпису адвоката, його ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення належним чином копії документа (у даному випадку - копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1025053 від 03.06.2022) напис на пакеті документів "Прошито та пронумеровано 42 (сорок два) аркуші. Представник позивача Петльована Н.С.", оскільки такий напис вчинено на пакеті документів, щодо яких визначено лише кількість аркушів, тоді як копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1025053 від 03.06.2022 фактично не містить вищезазначеної відмітки про засвідчення копії ордеру.

Отже, до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів згідно приписів статті 60 ГПК України на підтвердження того, що подану до Господарського суду міста Києва позовну заяву ФОП Марченко С.Л. підписано особою, яка має право її підписувати від імені позивача, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.06.2022 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА