ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2022 р. Справа № 911/210/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-ремонтне підприємство «Таргет», (61045, вул. Яроша Отакара, буд. 18-Г, м. Харків, Харківська область)

до Приватного акціонерного товариства «Червонський цукровик», (08652, вул. Монастирська, буд. 8, с. Ковалівка, Васильківський район, Київська область)

про стягнення 2 113, 19 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «ТРП «Таргет» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ПРАТ «Червонський цукровик» про стягнення 1 226, 36 грн пені, 667, 41 грн інфляційних збитків, 219, 42 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо остаточної оплати за виконані роботи згідно з договором № У-240321-1 (на надання послуг) від 24.03.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2022 р. відкрито провадження у справі № 911/210/22 за позовом ТОВ «ТРП «Таргет» до ПРАТ «Червонський цукровик» про стягнення 2 113, 19 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов`язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08652, вул. Монастирська, буд. 8, с. Ковалівка, Васильківський район, Київська область, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 р. між позивачем (надалі Виконавець) та відповідачем (надалі Замовник) було укладено договір № У-240321-1 (на надання послуг), згідно п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується надати послуги (надалі Роботи), згідно специфікацій, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом надання послуг за цим Договором є Роботи. Детальний опис робіт, їх кількість і вартість виконання вказані в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що умови і строки виконання робіт вказані в Специфікаціях.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що ціна за виконані роботи, надані за цим Договором, встановлюється в гривнях і відображена в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що платежі за цим Договором здійснюються в такий спосіб: - 50 % передоплата на розрахунковий рахунок Виконавця, та 50 % по факту виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.2. Договору порядок оплати не може бути змінений Специфікаціями і іншими додатками до цього Договору.

Згідно з п. 6.1. Договору Замовник впродовж трьох робочих днів приймає виконані Виконавцем роботи та, якщо їх якість його задовольняє, підписує Акт здачі-прийняття виконаних робіт. У разі, якщо якість виконаних робіт Замовника не задовольняє, то він не підписує Акт здачі-прийняття виконаних робіт, а надає протягом трьох робочих днів Виконавцю мотивовану відмову в прийнятті виконаних робіт. У цьому випадку Сторони складають відповідний протокол з переліком необхідних доробок і термінів їх виконання. Вимоги щодо виконання доробок повинні бути пред`явлені Замовником протягом трьох робочих днів з дня отримання Акту-здачі прийняття виконаних робіт.

Пунктом 10.3. Договору визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків.

Також, між позивачем та відповідачем були погоджені та підписані технічні вимоги та Специфікація № 1 до договору № У-240321-1 (на надання послуг) від 24.03.2021 р.

Положеннями Специфікації передбачено, зокрема, опис робіт 1000х6 стикування конвеєрної стрічки (гаряча вулканізація), 800х4 стикування конвеєрної стрічки (гаряча вулканізація); загальна вартість 46 028, 00 грн (з ПДВ); умови оплати 50 % передоплата на розрахунковий рахунок Виконавця, та 50 % по факту виконаних робіт; термін виконання робіт 10 (десять) днів з дати отримання попередньої оплати в розмірі 50 % від загальної вартості робіт (послуг) згідно даної специфікації.

На виконання умов договору позивачем 13.08.2021 р. були виконані роботи, передбачені Специфікацією № 1 до нього, на суму 46 028, 00 грн, що підтверджується актом надання послуг № 750 від 13.08.2021 р. на суму 46 028, 00 грн, підписаним між позивачем та відповідачем, наявним у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 08.12.2021 р. було виконано свій обов`язок по остаточній оплаті виконаних робіт, зокрема, щодо сплати 50 % вартості по факту їх виконання у розмірі 23 014, 00 грн, та перераховано позивачу грошові кошти у загальному розмірі 46 028, 00 грн, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, крім інших вимог, просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену договором № У-240321-1 (на надання послуг) від 24.03.2021 р., за період прострочення відповідачем виконання обов`язку по остаточній оплаті виконаних робіт з 14.08.2021 р. по 07.12.2021 р. всього на загальну суму 1 226, 36 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 853 цього ж кодексу передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 цього ж кодексу передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що за період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 08.12.2021 р. було виконано свій обов`язок по оплаті виконаних робіт та перераховано позивачу грошові кошти у загальному розмірі 46 028, 00 грн, в тому числі 23 014, 00 грн після виконання таких робіт, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.7. Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату за виконані роботи Замовник сплачує Виконавцю пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на момент прострочення від суми простроченого платежу.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 1 226, 36 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обов`язку по остаточній оплаті виконаних робіт з 01.09.2021 р. по 30.11.2021 р. на загальну суму 667, 41 грн та 3 % річних за період прострочення відповідачем виконання обов`язку по остаточній оплаті виконаних робіт з 14.08.2021 р. по 07.12.2021 р. на загальну суму 219, 42 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором наступний:

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/09/2021 до 30/11/202123 014,00 грн.
Всього:23 014,00 грн.

Останній період (01/09/2021 - 30/11/2021)Індекс інфляції
вересень 2021101,20
жовтень 2021100,90
листопад 2021100,80

Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (101,20 : 100) (100,90 : 100) (100,80 : 100) = 1.02927686

Інфляційне збільшення:

23 014,00 x 1.02927686 - 23 014,00 = 673,78 грн.

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період становить 673, 78 грн.

Оскільки, розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на які претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 667, 41 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 219, 42 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 800, 00 грн.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4 800, 00 грн підтверджуються договором № 39/21-Ц про надання правової допомоги від 13.04.2021 р., укладеним між ТОВ «ТРП «Таргет» та Адвокатським об`єднанням «Белпарт», додатковою угодою № 2 від 01.12.2021 р. до договору № 39/21-Ц про надання правової допомоги від 13.04.2021 р., актом приймання-передачі виконаних робіт від 01.12.2021 р. на суму 4 800, 00 грн, платіжним дорученням № 2100 від 02.12.2021 р. на суму 4 800, 00 грн, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8920/10 від 13.03.2020 р., виданим Радою адвокатів Київської області, ордером серії АХ № 1083791 від 24.12.2021 р., наявними у матеріалах справи.

Судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Червонський цукровик» (08652, вул. Монастирська, буд. 8, с. Ковалівка, Васильківський район, Київська область; ідентифікаційний код 00372374) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-ремонтне підприємство «Таргет» (61045, вул. Яроша Отакара, буд. 18-Г, м. Харків, Харківська область; ідентифікаційний код 36989273) 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) грн 36 (тридцять шість) коп. пені, 667 (шістсот шістдесят сім) грн 41 (сорок одна) коп. інфляційних збитків, 219 (двісті дев`ятнадцять) грн 42 (сорок дві) коп. 3 % річних та судові витрати 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 (нуль) коп. судового збору, 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца