ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 Справа №917/1933/21

м.Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул.Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м.Полтава, Полтавська область, 36014

про стягнення 548 052,82 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін: згідно протоколу

Обставини справи:

14.12.2021р. до господарського суду Полтавської області з позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення 548 052,82 грн. заборгованості згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711 від 01.01.2019р. з яких: 513 533,73 грн. - грн. - основний борг, 23 818,14 грн. - пеня, 4478,06 грн. - 3% річних, 6222,89 грн. - інфляційні нарахування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2021 р. даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач в період з квітня по листопад 2021 року несвоєчасно здійснював оплату за фактично спожиту активну електричну енергію на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711 від 01.01.2019р.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 01.02.2022р.

18.01.2022р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позивних вимог - відмовити (вхід. №591). У відзиві відповідач зазначає, що у період з 01.01.2021р. по 01.04.2021р. постачання електричної енергії на усі об`єкти ГУНП в Полтавській області повинно було здійснюватися виключно Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренергно. 22 березня 2021 року за результатами конкурентної процедури закупівлі між ГУНП в Полтавській області та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу, який діє до цього часу. Додатком 1 до вказаного Договору визначено, що постачання товару здійснюється на 82 об`єкти ГУНП в Полтавській області, у тому числі що зазначені у позовній заяві ТОВ Полтаваенергозбут. Крім того, відповідач зазначає про безпідставність позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

26.01.2022р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача (вхід. №915). Заперечення позивача ґрунтуються на тому, що взаємовідносини між електропостачальником та споживачем регулюються спеціальними нормами, на підставі яких 01.01.2019 року укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711. Положеннями підп.12 п. 5.5.1 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії має право на звернення до електропостачальника з питання змін договірних умов у порядку, передбаченому цими правилами. Пунктом 13.1 Договору сторони погодили, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. В частині виконання грошових зобов`язань, договір діє до повного його виконання. Проте, відповідач з зверненням змін договірних умов до позивача не звертався.

01.02.2022р. суд постановив ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначив розгляд справи по суті на 22.02.2022р.

22.02.2022р. засідання суду не відбулося, оскільки суддя Паламарчук В.В. перебував на лікарняному.

Ухвалою суду від 07.04.2022р. засідання призначено на 24.05.2022р., явка представників сторін визнавалась необов`язковою.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 № 575 було прийнято рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (позивачу) ліцензії на право провадження діяльності з постачання електричної енергії споживачам (а.с.33).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі - Постанова) були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Пунктом 2 Постанови визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог ПРРЕЕ здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 7 Постанови № 312 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви- приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Згідно п. 1.2.7 ПРРЕЕ - Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п.1.2.8. ПРЕЕ - Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно п.3.1.7 ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

З січня 2019р Головне управління Національної поліції в Полтавській області споживало електричну енергію по об`єктах за адресами: вул. І.Мазепи, 11; вул. Пушкіна, 83; с. Розсошенці, вул. Перспективна, 2; вул. О.Пчілки, 19-а; вул. Сковороди, 2б; вул. П.Дорошенка, 40; вул. Стешенка, 6; вул. Стрітенська, 51; пров. В.Носова, 2а; вул. М.Бірюзова, 32; вул. Пушкіна, 56; вул. Половки, 105; вул. Стрітенська, 16; вул. Лідова, 6; пров. Родини Іваненків, 3в; вул. Коваля, 15; вул. Європейська, 65; вул. Соборності, 54; вул. Чураївни, 3/2; вул. В.Черновола, 14/16 та здійснювало оплату виставлених рахунків (а.с.6), що засвідчує волевиявлення відповідача приєднатися до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та бажання укласти даний договір.

Таким чином, 01.01.2019р., відповідно до ст. ст. 633, 634 ЦК, п. 1.2.8. ПРРЕЕ, п. 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., шляхом споживання електричної енергії, оплатами рахунків отриманих від постачальника універсальних послуг Головне управління Національної поліції в Полтавській області приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за №22305711 (далі - Договір, а.с.21-24) на умовах комерційної пропозиції №9-УП (а.с.25), чим засвідчило вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі.

З моменту акцептування вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку, Головне управління Національної поліції в Полтавській області та ТОВ "Полтаваенергозбут" набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

За умовами Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1).

Також, в Договорі сторони погодили наступне:

- Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору (в даному випадку з 01.01.2019 року) (пункт 3.4. Договору);

- Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору (пункт 5.1. Договору);

- Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (п. 5.2. Договору);

- Ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором (п. 5.3. Договору);

- Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України Про ринок електричної енергії і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (п. 5.5. Договору);

- Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.6. Договору);

- Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору);

- Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору);

- Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9. Договору);

- Оплата рахунку постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10. Договору);

- Якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (п. 5.11. Договору);

- споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно умовами цього Договору (п. 6.2. Договору);

- Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, фактичного споживання електричної енергії або оплати рахунків за спожиту електричну енергію. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. У частині виконання грошових зобов`язань, Договір діє до повного їх виконання (п. 13.1. Договору).

Відповідно до Комерційної пропозицій №9-УІІ для споживачів універсальної послуги діє виключно для споживачів бюджетної сфери при умові надання тендерної документації (кошторис або план використання) (Додаток №3 до Договору, а.с.25):

- ціна на універсальні послуги для установ бюджетної сфери при умові надання тендерної документації за 1 кВт*год становить: 1 клас 2,50055 грн. (без ПДВ), 3,00066 з ПДВ; 2 клас 3,32259 грн. (без ПДВ), 3,98711з ПДВ;

- розрахунковий період: календарний місяць з першого по останнє число включно;

- оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку не пізніше 5-ти робочих днів з дня його отримання, на рахунок із спеціальним режимом виконання, який зазначений у Договорі та/або розрахункових документах Постачальника. Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок Постачальника;

- Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: в Центрах Обслуговування Споживачів; через особистий електронний кабінет; факсимільним зв`язком; поштовим зв`язком; електронною поштою. У разі неотримання споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим споживачем 12 числа місяця, наступного за звітним;

- у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка. Строк позовної давності по нарахуванню штрафних санкцій встановлюється відповідно до ст.266 ЦК України;

- договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 року. Договір може бути розірвано в інший термін за ініціативою однієї із Сторін у порядку, визначеному чинним законодавством України, але в будь-якому випадку Договір діє до повного виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань.

На виконання умов договору за період з квітня по листопад 2021р. позивач поставив відповідачу електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в загальному розмірі 513 533,73 грн.

Викладене підтверджується рахунками №А22305711 від 30.04.2021р., №А22305711 від 31.05.2021р., №А22305711 від 30.06.2021р., №А22305711 від 31.07.2021р., №А22305711 від 31.08.2021р., №А22305711 від 30.09.2021р., №А22305711 від 31.10.2021р. ( а.с.26-29)

Докази їх напрямлення на адресу відповідача підтверджується поштовими квитанціями (а.с.26-29).

Як вказує позивач, поставлену у період з 01.04.2021р. по 30.11.2021р. електричну енергію відповідач не оплатив, за ним рахується заборгованість в сумі 513 533,73 грн. (детальний розрахунок а.с.9).

На оплату пені та 3% річних за активну електричну енергію позивач виписував відповідачу відповідні рахунки (а.с.13-17) та направляв на адресу споживача, що підтверджується супровідними листами №03-17-1/3263 від 01.11.2021р. (а.с.12), №03-17-1/3421 від 08.12.2021р. (а.с.17-18).

Під час розгляду спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так відповідно до матеріалів справи, з 01.01.2019р., відповідно до ст. ст. 633, 634 ЦК, п. 1.2.8. ПРРЕЕ, п. 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., шляхом споживання електричної енергії, оплатами рахунків отриманих від постачальника універсальних послуг Головне управління Національної поліції в Полтавській області приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за №22305711 (далі по тексту - Договір) на умовах комерційної пропозиції №9-УП, чим засвідчило вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі.

Погодившись та оплативши рахунки (акцептувавши їх) відповідач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договорів.

Отже, з моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку, позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як зазначено судом вище, в якості доказів поставки відповідачу електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711 позивачем до позовної заяви додано рахунки за період з квітня 2021 по листопад 2021 р. на суму 513 533,73 грн. (а.с.26-29).

Відповідно до умов Комерційної пропозиції, оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку не пізніше 5-ти робочих днів з дня його отримання.

Позивач надав суду докази направлення рахунків (а.с.26-29).

Умовами Комерційної пропозиції встановлено, що Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: в Центрах Обслуговування Споживачів; через особистий електронний кабінет; факсимільним зв`язком; поштовим зв`язком; електронною поштою. У разі неотримання споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим споживачем 12 числа місяця, наступного за звітним.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення повної оплати спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711 в сумі 513533,73 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що 22 березня 2021 року за результатами конкурентної процедури закупівлі між ГУНП в Полтавській області та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу, який діє до цього часу. Додатком 1 до вказаного Договору визначено, що постачання товару здійснюється на 82 об`єкти ГУНП в Полтавській області, у тому числі що зазначені у позовній заяві ТОВ Полтаваенергозбут.

Проте, судом враховано, що між ТОВ Полтаваенергозбут та ГУНП в Полтавській області 01.01.2019 року укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711. Відповідно до п. 13.4 Договору, за умови відсутності заборгованості та виконання своїх зобов`язань перед Постачальником Споживач має право розірвати Цей договір з урахуванням вимог положень цього Договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику.

Судом встановлено, що на розгляді у господарського суду Полтавської області перебула справа №917/1288/12 за позовом ГУНП в Полтавській області до АТ Полтаваобленерго про зобов`язання АТ Полтаваобленерго забезпечити зміну електропостачальника за ініціативою споживача ГУНП в Полтавській області відповідно до запиту щодо зміни постачальника ТОВ УКР ГАЗ РЕСУРС від 23.03.2021 №24-3 у порядку, визначеному розділом VI Правил. Рішенням суду від 04.11.2021р. у позові відмовлено. Підставою відмови у задоволенні позову є те, що ГУНП в Полтавській області не доведено обставину того, що станом на 23.03.2021р. у ГУНП в Полтавській області була відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ Полтаваенергозбут та не доведено обставину незаконності направлених ТОВ Полтаваенергозбут повідомлень про припинення постачання електричної енергії ГУНП в Полтавській області (на дату ініціювання процедури постачальника). Рішення набрало законної сили.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції №9-УІI, договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2021р., але в будь-якому випадку Договір діє до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань.

ГУНП в Полтавській області не надані суду докази внесення змін до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22305711 чи його розірвання.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 513533,73 грн. вартості фактично спожитої активної електричної енергії за період з 01.04.2021р. по 30.11.201р, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5.11. Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції, у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка. Строк позовної давності по нарахуванню штрафних санкцій встановлюється відповідно до ст.266 ЦК України

Позивачем на підставі вказаних положень нараховано відповідачу за період з 01.04.2021р. по 30.11.2021р. пеню в розмірі 23 818,14 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пред`явленої до стягнення пені, суд дійшов висновку, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, виконаний арифметично вірно, вказана сума пені нарахована обґрунтовано.

Стаття 233 ГК України встановлює, що у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду від 18.03.2020р. у справі № 902/417/18, господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належного виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

При цьому, суд зауважує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи вищенаведене, а також баланс інтересів сторін, беручи до уваги те що, дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем умов Договору, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за доцільне скористатись наданим йому ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1ст. 233 ГК України правом та зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 30%, тобто до 16 672,70 грн., відповідно, цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені судом задовольняються частково в сумі 16 672,70 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд у позові відмовляє.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до розрахунку позивач заявив до стягнення 3% річних за період з 01.04.2021р. по 30.11.2021р. в розмірі 4 478,06 грн. та інфляційні за період з 16.04.2021р. по 15.10.2021р. у розмірі 6222,89 грн.

Перевіривши правильність розрахунку, суд встановив, що розмір та період нарахування відповідають вимогам ст. 236 ГПК України та умовам Договору, а тому є обґрунтованими і правомірними.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 513533,73 грн. - основної заборгованості, 16 672,70 грн. пені, 4478,06 грн. - 3% річних, 6222,89 грн. - інфляційних нарахувань, підтверджені документально та нормами матеріального права а тому підлягають задоволенню. В іншій частині позову - відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити - частково.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянки, 65Б, м.Полтава, Полтавська область, 36022, ) 513533,73 грн. -заборгованості за фактично спожиту активну електричну енергію, 16672,70 грн. - пені, 4478,06 грн. - 3% річних, 6222,89 грн. - інфляційних нарахувань, 8220,79 грн. - витрати зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову - відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 06.06.2022р.

Суддя Паламарчук В.В.