УХВАЛА

20.06.2022Справа № 910/4578/22

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЛАЙТ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЦЕНТР РАДІОТЕХНІЧНИХ ТА ОПТИКО-ЕЛЕКТРОННИХ СИСТЕМ "ОБРІЙ"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЗОРТ ЕЛІТ"

3) ОСОБА_1

4) ОСОБА_2

5) ТРЕНД-ЛЮКС ЛТД (TREND-LUX-LTD)

про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації прав та припинення права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюлайт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Тренд-Люкс ЛТД (TREND-LUX LTD) про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації прав та припинення права власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він, як правомірний набувач майна після особи, яка збудувала АЖБ «Патріарх Холл» та ввела його в експлуатацію, є належним і добросовісним власником об`єктів нерухомого майна, а реєстрація права власності на ці об`єкти за іншими особами порушує право власності позивача, з огляду на що він просить суд:

1) визнати недійсною Додаткову угоду від 25.05.2020 до Договору купівлі-продажу майнових прав №110215 від 18.02.2011 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СП «АТАД К» та ОСОБА_3 ;

2) визнати недійсним Договір відступлення права вимоги від 25.05.2020 за Договором купівлі-продажу майнових прав № 110215 від 18 лютого 2011 р між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СП «АТАД К»;

3) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. про реєстрацію за компанією «ТРЕНД-ЛЮКС ЛТД», яка не є резидентом України права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , згідно переліку, наведеного у прохальній частині позову з одночасним припиненням права власності компанії на нерухоме майно;

4) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕЗОРТ ЕЛІТ» права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , згідно переліку, наведеного у прохальній частині позову з одночасним припиненням права власності товариства на нерухоме майно;

5) визнати недійсним іпотечний договір від 29.12.2020, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Резорт Еліт», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. за реєстровим № 817;

6) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про іпотеку на об`єкти нерухомого майна за адресою: місто Київ, дул. Саксаганського, буд. 80, згідно переліку, наведеного у прохальній частині позову;

7) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. (№56008830 від 29.12.2020) на підставі якого в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано заборону № 39989298 (підстава для державної реєстрації: іпотечний договір № 187, виданий 29.12.2020 приватним нотаріусом Київського місько нотаріального округу Зуєвою Н.В.), на об`єкти нерухомого майна за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80: згідно переліку, вказаному в позові;

8) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: місто Київ, вул. І Саксаганського, буд. 80, згідно переліку, зазначеному в прохальній частині позову, із одночасним скасуванням державної реєстрації, та припиненням права власності товариства на нерухоме майно.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1, 6 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З поданої позивачем позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є визнання недійсними правочинів: Додаткової угоди від 25.05.2020 до Договору купівлі-продажу майнових прав №110215 від 18.02.2011, Договору відступлення права вимоги від 25.05.2020 за Договором купівлі-продажу майнових прав № 110215 від 18 лютого 2011, Іпотечного договору від 29.12.2020, стороною за якими є фізична особа, яка не є підприємцем.

При цьому, як вбачається з п. 2 Іпотечного договору від 29.12.2020, даним договором забезпечується виконання зобов`язань Компанії «Трейд Люкс ЛТД» перед Іпотекодержателем (тобто, ОСОБА_1 ) за договором від 26.12.2020, укладеним між ОСОБА_1 та Компанією «Трейд Люкс ЛТД» відступлення прав вимоги за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Солар Енерджи Технолоджи» від 25.12.2020 (основне зобов`язання).

Тобто, вказаним іпотечним договором забезпечується виконання зобов`язань за основним договором, стороною якого є також фізична особа, яка не є підприємцем, при цьому підставою для визнання іпотечного договору недійсним позивачем вказано порушення його майнових (права власності на нерухоме майно), а не корпоративних прав.

З огляду на викладене, суд зазначає, що спір про визнання недійсними Додаткової угоди від 25.05.2020 до Договору купівлі-продажу майнових прав №110215 від 18.02.2011, Договору відступлення права вимоги від 25.05.2020 за Договором купівлі-продажу майнових прав № 110215 від 18 лютого 2011, Іпотечного договору від 29.12.2020 та внесених на його підставі відомостей до державного реєстру щодо обтяжень речових прав на спірні об`єкти нерухомого майна, віднесено до юрисдикції загальних судів та належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, підставою для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕЗОРТ ЕЛІТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» права власності на спірні об`єкти нерухомого майна з одночасним припиненням права власності товариства на нерухоме майно, позивачем вказано неправомірність укладеного між ТОВ «РЕЗОРТ ЕЛІТ» та Компанією «ТРЕНД-ЛЮКС ЛТД» договору про внесення додаткового вкладу в статутний капітал ТОВ «РЕЗОРТ ЕЛІТ», відповідно до якого статутний капітал товариства збільшився з 1200,00 грн до 200 001 200,00 грн за рахунок передання йому у власність спірних об`єктів нерухомого майна, та рішення загальних зборів учасника ТОВ «НДЦ «Обрій» від 05.01.2021 про прийняття ТОВ «РЕЗОРТ ЕЛІТ» до складу учасників ТОВ «НДЦ «Обрій» (у зв`язку з внесенням додаткового вкладу у вигляді спірних об`єктів нерухомого майна), тобто, розгляд даних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 173 ГПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що позивачем в межах поданого у справі № 910/4578/22 позову об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства (цивільного та господарського), такий позов підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюлайт» та додані до неї документи повернути позивачеві.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева