Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали
заяви стягувача Національної спілки художників України
про ухвалення додаткового рішення
про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників
Представники учасників справи:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Святун С.С.;
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): не з`явилися;
від третьої особи: не з`явилися.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на неналежне виконання відповідачем обов`язку зі сплати внеску на управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територію, розмір яких встановлено протоколом засідання правління ОСББ № 1/17 від 27.11.2017 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних ат втрати від інфляції.
Через відділ діловодства суду 22.03.2021 року від Національної спілки художників України надійшла зустрічна позовна заява б/н від 18.03.2021 року до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Наш дім Прирічна 5", оформленого протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в частині надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників (питання № 3 порядку денного).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 року залишено без розгляду первісну позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" до Національної спілки художників України про стягнення 464 932,95 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 року зустрічні позовні вимоги Національної спілки художників України задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім Прирічна 5", оформлене протоколом № 1/16 від 10.10.2016 року, в частині надання повноважень Правлінню об`єднання в оперативному порядку змінювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників (питання № 3 порядку денного). Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" (вул. Прирічна, 5, м. Київ, 04213, ) на користь Національної спілки художників України (вул. Артема (Січових Стрільців), 1-5, м. Київ, 04053, ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Через відділ діловодства суду 28.12.2021 року від позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) надійшла заява б/н від 28.12.2021 року про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій Національна спілка художників України просить суд стягнути з відповідача 30 272,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/20955/20, з долученими доказами на підтвердження понесених витрат та доказами направлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу за зустрічним позовом та третій особі.

В свою чергу від відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) через канцелярію суду 13.01.2022 року надійшли заперечення б/н від 13.01.2022 року на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, відповідно до яких ОСББ «Наш дім Прирічна 5» просить суд відмовити в задоволенні вказаної заяви позивача за зустрічним позовом, посилаючись виключно на недотримання строків згідно ст. 221 ГПК України, а саме ненадання до закінчення судових дебатів останнім доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, та не зазначення поважних причин їх неподання. Заперечення разом з доданими до них доказами надсилання на адресу інших учасників справи судом долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 року у справі № 910/20955/20 заяву позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Національної спілки художників України про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2608/21 прийнято до розгляду, призначено судове засідання по розгляду заяви на 09.02.2022 року.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання засобами електронного зв`язку до суду від Національної спілки художників України 28.01.2022 року надійшло клопотання б/н від 28.01.2022 року про розгляд справи за відсутності представника відповідача за первісним позовом, в якому також підтримано в повному обсязі подану заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Клопотання судом долучено до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час проведення судового засідання 09.02.2022 року суду не надано.

В судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення 09.02.2022 року з`явився уповноважений представник відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом).

Уповноважені представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та третьої особи в судове засідання 09.02.2022 року не з`явились.

Про дату, час і місце розгляду даної справи уповноважені представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та третьої особи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення № 370 та № 362.

Про поважні причини неявки представника третьої особи суд не повідомлено.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) та третя особа не скористалися наданими їм процесуальними правами, зокрема, їх представники не прибув в судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по суті, а також третьою особою не надано будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного питання по суті, суд здійснював розгляд заяви 09.02.2022 року виключно за наявними матеріалами за відсутності представників відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та третьої особи.

У судовому засіданні з розгляду заяви позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) по суті 09.02.2022 року представник відповідача за зустрічним позовом проти задоволення заяви заперечував в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду заяви, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача за зустрічним позовом, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зокрема, позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) разом з зустрічною позовною заявою 22.03.2021 року подано заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання додаткових доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як встановлено судом, заява про ухвалення додаткового рішення у справі разом з доказами понесених Національною спілкою художників України витрат на професійну правничу допомогу подана заявником 28.12.2021 року, тобто враховуючи дату ухвалення рішення суду 23.12.2021 року - з дотриманням встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України строків, у зв`язку з чим заперечення відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) проти заяви про розподіл судових витрат з посиланням на ненадання таких доказів до закінчення судових дебатів судом до уваги не приймаються.

В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.

Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, позивач заперечує щодо заявлених до стягнення до витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись виключно на недотримання строків надання відповідних доказів, та не зазначає про незгоду із розміром витрат та їх необґрунтованість.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатами розгляду заяви відповідача про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги в порядку ст. 130 ГПК України судом встановлено, що позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року, укладеного між Національною спілкою художників України (клієнт за договором) та адвокатом Куриленко Миколою Вікторовичем (адвокат за договором); копію Додатку № 1 від 03.03.2021 року до вказаного договору; копію акту здачі- приймання від 24.12.2021 року; деталізацію вчинених адвокатом дій для надання правової допомоги за Додатком № 1 від 03.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги віл 08.02.2021 року; копії свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 001113 від 25.09.2019 року на ім`я адвоката Куриленка М.В.; копію ордеру серії КС № 712265 від 18.03.2021 року, а також докази понесених адвокатом поштових витрат та витрат на отримання витягу ЄДР.

За твердженням заявника, загальна сума нарахованих останнім до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/20955/20, склала 30272,10 грн., з яких 30 000,00 грн. складає гонорар адвоката та 272,10 грн. витрати адвоката, пов`язані з розглядом справи.

За приписами п. 9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

В статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наведені види адвокатської діяльності, а також роз`яснено, що адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

За умовами Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року, укладеного між Національною спілкою художників України та адвокатом Куриленко М.В., клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання (далі - доручення) надавати необхідну правову допомогу клієнту під час строку дії договору надавати клієнту належну правничу допомогу у справах, змісту (виду) та на умовах, що будуть визначатися сторонами у кожному конкретному випадку шляхом укладення відповідного додатку до цього договору, а клієнт зобов`язується оплатити відповідну правничу допомогу та відшкодувати витрати, пов`язані з виконання цього договору.

Згідно Додатку № 1 від 03.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року з метою захисту прав та законних інтересів клієнта адвокат на умовах і в порядку, що визначені договором, зобов`язується здійснити складення заяв, скарг, процесуальних документів правового характеру; представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції під час здійснення господарського судочинства у справі № 910/20955/20, що розглядається Господарським судом міста Києва за позовною заявою ОСББ «Наш Дім Прирічна 5» до клієнта про стягнення 464 932,95 грн. та за зустрічним позовом клієнта, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом та пов`язані із зазначеною судовою справою, а клієнт зобов`язується оплатити правничу допомогу та відшкодувати витрати, пов`язані з виконанням цього Додатку до договору.

За надання адвокатом правничої допомоги за цим додатком до договору сторони погодили оплату фіксованої суми гонорару (винагороди) у розмірі 30 000,00 грн. та відшкодувати адвокату понесені витрати, пов`язані та необхідні для виконання цього договору. Гонорар сплачується протягом трьох днів з дати ухвалення судом першої інстанції рішення по справі. (п. 2 Додатку № 1 від 03.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року).

Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених витрат відповідачем надано копії підписаного обома сторонами Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року без зауважень щодо вартості, строків та якості послуг Акт здачі - приймання наданих послуг від 24.12.2021 року, згідно змісту якого адвокат надав і передав, а клієнт прийняв правову допомогу, предмет якої визначений у п.1 Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року, розмір гонорару становить 30 000,00 грн. без ПДВ, загальний розмір витрат адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги - 272,10 грн. без ПДВ.

Поряд із цим згідно наданої заявником деталізації вчинених адвокатом дій для надання правової допомоги за Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021 року, адвокатом витрачено 70,6 годин на надання правової допомоги, до яких включено: ознайомлення з письмовими поясненнями позивача, інформацією про справу в ЄДР, ознайомлення з позовною заявою, аналіз чинного законодавства та підготовка правової позиції по справі, підготовка клопотання про зупинення провадження у справі, підготовка зустрічного позову, підготовка відзиву, ознайомлення зі справою № 910/8311/20, перебування в суді у зв`язку з участю в судовому засіданні (19.05., 30.06., 04.08., 29.09., 13.10.18.11., 15.12., 23.12.), підготовка заперечень (за первісним позовом та відповіді на відзив (за зустрічним позовом), підготовка клопотання про витребування доказів, підготовка пояснень та додаткових пояснень до клопотання про залишення первісного позову без розгляду, пошук та аналіз судової практики щодо моменту припинення повноважень голови правління ОСББ, підготовка заперечень на заяву про застування позовної давності.

Також у вказаній деталізації зазначено про понесення адвокатом додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: поштові витрати з оплати послуг Укрпошти за направлення копії зустрічного позову позивачу та суду, відзиву за первісним позовом - позивачу та третій особі, надсилання заперечень та відповіді на відзив позивачу за первісним позовом та клопотання про витребування доказів позивачу за первісним позовом в загальній сумі 177,10 грн., а також витрати на оплату витягу з ЄДР в сумі 95,00 грн.

Суд зазначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Окрім цього чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Водночас, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, відповідачем не подано жодних заперечень проти заявленого позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30272,10 грн., зокрема, їх завищення та не співмірності зі складністю справи тощо, позаяк заперечення стосуються виключно строків подання відповідних доказів.

Таким чином, виходячи з наданих позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів.

Отже, господарський суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом - Національною спілкою художників України на професійну правничу допомогу дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу саме в розмірі 30000,00 грн., адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований, відповідати критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат, співмірності з ціною позову та ринковими цінами на правничу допомогу і адвокатські послуги.

За результатами здійсненого судом аналізу наданих заявником доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що їх вартість визначено з урахуванням часу, витраченого адвокатом та обсягом наданих.

За результатами здійсненого судом аналізу наданого позивачем Акту здачі - приймання від 24.12.2021 року та деталізації за Додатком № 1 від 03.03.2021 року до Договору про надання правничої допомоги від 08.02.2021 року судом встановлено, що заявником окремо виділено дії з ознайомлення з письмовими поясненнями позивача, інформацією про справу в ЄДР, ознайомлення з позовною заявою, аналіз чинного законодавства та підготовка правової позиції по справі, загальною тривалістю 4,8 год., тоді як вказані дії входять до складу послуг з підготовки зустрічного позову у справі об`ємом 4 аркуші, на який згідно деталізації адвокатом витрачено 4,3 години.

Також суд зазначає, що згідно деталізації адвокатом витрачено 17,5 год. на підготовку відзиву на первісну позовну заяву, обсягом 8 сторінок, який до того ж подано з пропуском процесуального строку та разом зі зверненням з відповідним клопотанням згідно ст. 119 ГПК України.

Окрім цього подані представником заявника заперечення (за первісним позовом) та відповідь на відзив (за зустрічним позовом) частково дублюють подані раніше адвокатом документи по справі, а отже загальних час на їх підготовку - 5,8 год., які і час на підготовку відзиву на первісний позов, є завищеним.

Судом встановлено за результатами дослідження матеріалів справи невідповідність змісту поданого клопотання про витребування доказів згідно ст. 81 ГПК України кількості часу, витраченого на його підготовку - 6 годин, а також необґрунтоване включення заявником витраченого часу на пошук та аналіз судової практики щодо моменту припинення повноважень голови ОСББ, а саме 5,4 год., до переліку правової допомоги, зважаючи на виокремлення таких послуг як підготовка пояснень та додаткових пояснень до клопотання про залишення первісного позову без розгляду, на які витрачено 4,9 год. та 3.1 год. відповідно.

В контексті понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з позиції обґрунтованості, співрозмірності витрат із складністю справи, відповідності критерію реальності таких витрат та обсягом наданих послуг, а також розумності їхнього розміру.

Окремо судом зауважує, що за умови врахування представництва інтересів заявника в суді тривалістю 11,3 год., зокрема, шляхом участі в судових засіданнях, адвокат, як вбачається зі змісту протоколів судових засідань у справі, приймав участь в судовому процесі, який тривав сукупно 2,56 год.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору, приймаючи до уваги відсутність деталізації окремих послуг та зважаючи на обсяг і зміст наданих позивачем за зустрічним позовом процесуальних документів, суд доходить висновку, що зменшення розміру витрат Національної спілки художників України на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн. від попередньо заявленої суми (30000,00 грн.), які є завищеними, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відтак суд зазначає, що розмір понесених адвокатом заявника додаткових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, на загальну суму 272,10 грн., до складу яких входять витрати на оплату поштових послуг Укрпошти та витрати на оплату послуг отримання витягу з ЄДР, на підтвердження яких надано відповідні фіскальні чеки, квитанції та чеки POS-терміналу, є обґрунтованим та належним чином доведеним, у зв`язку з чим відповідні витрати адвоката визнаються судом такими, що підлягають відшкодуванню ОСББ «Наш дім Прирічна 5» як відповідачем за зустрічним позовом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що заява Національної спілки художників України про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню в сумі 5272,10 грн. (5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 272,10 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи).

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Заяву стягувача за зустрічним позовом Національної спілки художників України про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/20955/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ ПРИРІЧНА 5" (вул. Прирічна, 5, м. Київ, 04213, ) на користь Національної спілки художників України (вул. Артема (Січових Стрільців),1-5, м. Київ, 04053, ) 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу та 272,10 грн. (двісті сімдесят дві грн. 10 коп.) витрат, пов`язаних з розглядом справи.

3. В іншій частині в задоволенні заяви стягувача за зустрічним позовом відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 09 червня 2022 року.

Суддя А.М.Селівон