ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.06.2022 м.Дніпро Справа № 904/3898/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів :

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 (суддя Васильєв О.Ю., м. Дніпро) про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами у справі №904/3898/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал", м. Дніпро

до

відповідача-1: Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м.Дніпро

про визнання одностороннього правочину недійсним та визнання відсутності права вимоги

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ "Люкс-Офіс" надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору про визнання відсутнім у АТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ТОВ "Істейтглобал" за договором №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в редакції від 15.12.2016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 у справі №904/3898/18 подання втретє Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" відповідного позову визнано зловживанням процесуальними правами та повернуто позовну заяву ТОВ "Люкс-Офіс" від 26.05.2022 без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою господарського суду, 13.06.2022 до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "Люкс-Офіс", просить скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 у справі № 904/3898/18 про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору, просить передати позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору на розгляд суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник вважає, що його права порушені тим, що він є учасником ТОВ "Істейтглобал", а прийняття та розгляд відповідного зустрічного позову особи впливає на права та інтереси останнього.

Посилаючись на статті 85 Господарського кодексу України та ст. 116 Цивільного кодексу України, апелянт вважає, що наведена в цих статтях правова ситуація становить прямий майновий інтерес та забезпечує реалізацію учасниками/засновниками ТОВ "Істейтглобал" власного права на розподіл прибутку товариства та одержання його частини в разі відчуження при виході зі складу учасників.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає засадам законності та обґрунтованості, оскільки постановлена судом з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з викладенням висновків, що не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 280 ГПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і для направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.06.2022 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач - Іванов О.Г. судді - Березкіна О.В., Дармін М.О.

Дослідивши подану ТОВ "Люкс-офіс" апеляційну скаргу та на підставі даних комп"ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" щодо справи №904/3898/18, колегія суддів встановила наступне.

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (відповідач-1) та до Приватного акціонерного товариства (далі-ПрАТ) "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі-ПрАТ "СК "Інгосстрах") (відповідач-2) про:

- визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого АТ КБ "Приватбанк" шляхом направлення на адресу ТОВ "Істейтглобал" №Э.Upr1/3-626626 вимоги від 02.08.2018 про сплату винагороди за користування кредитом по кредитному договору №DNHSLN103662 від 03.06.2013;

- визнання відсутності у АТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ТОВ "Істейтглобал" сплати за користування кредитом за договором №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в редакції договору про внесення змін до цього договору від 15.12.2016;

- визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" шляхом направлення на адресу ТОВ "Істейтглобал" листа-повідомлення про розірвання №09-08/18 від 09.08.2018 (в частині поруки ПрАТ "страхова компанія "Інгосстрах") договору №DNHSLN103662 від 03.06.2013.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 відкрито провадження у справі №904/3898/18, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні на 11.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 повернуто зустрічну позовну заяву ПрАТ "СК "Інгосстрах" від 27.01.2021 про розірвання договору №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в частині поруки ПрАТ "СК "Інгосстрах".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області суду від 11.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 904/3898/18 до судового розгляду по суті на 27.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області суду від 21.05.2021 повернуто зустрічну позовну заяву ПрАТ "СК "Інгосстрах" від 19.05.2021 про розірвання договору №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в частині поруки ПрАТ "СК "Інгосстрах" та визнання відсутнім у АТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ПрАТ СК "Інгострах" за договором №DNHSLN103662 від 03.06.2013.

Розгляд справи № 904/3898/18 неодноразово відкладався та зупинявся у зв`язку з неявкою представників сторін, призначенням по справі судових експертиз, оскарженням сторонами в апеляційному та касаційному порядку низки процесуальних документів.

15.12.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ "Люкс-Офіс" надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору про визнання відсутнім у АТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ТОВ "Істейтглобал" за договором №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в редакції від 15.12.2016 (а.с. 31-33, т.5).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Люкс-Офіс" є одним з учасників товариства, які володіють часткою в статутному капіталі позивача, позов ТОВ "Люкс-Офіс" виникає із тих самих правовідносин, що й первісний позов АТ КБ "Приватбанк", що підтверджується змістом первісного позову, зокрема, підставами обох позовів є правовідносини, які виникли з кредитного договору № DNHSLN103662 від 03.06.2013. Вищезазначене, на думку ТОВ "Люкс-Офіс", становить прямий майновий інтерес та забезпечує реалізацію учасниками/засновниками ТОВ "Істейтглобал" власного права на розподіл прибутку товариства та одержання його частини в разі відчуження при виході зі складу учасників. У цьому зв`язку, ТОВ "Люкс-Офіс" вважає, що належним способом захисту та відновлення його прав та інтересів, є визнання відсутнім права у АТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення ТОВ "Істейтглобал" усієї суми заборгованості за кредитним договором № DNHSLN103662 від 03.06.2013. Враховуючи зазначене, ТОВ "Люкс-Офіс" вважає за необхідне вступити у справу № 904/3898/18 як третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2021 у справі №904/3898/18 повернуто позовну заяву ТОВ "Люкс-Офіс" від 15.12.2021 без розгляду.

Повертаючи без розгляду позовну заяву ТОВ "Люкс-Офіс", суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява подана заявником з порушенням строків, встановлених статтею 49, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України для звернення до суду з такою позовною заявою, відтак, з огляду на припис ст.118 ГПК України заявник втратив право на вчинення певної процесуальної дії.

Не погодившись із зазначеною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "Люкс-Офіс", просило скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2021 у справі № 904/3898/18 про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору, передати позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору на розгляд суду першої інстанції.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Люкс-офіс" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду від 17.12.2021 залишено без змін.

Судом апеляційної інстанції констатовано, що право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не є абсолютним, тому подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання; вступ у справу третьої особи із самостійними вимогами в порядку ст.49 ГПК України можливий до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Крім того, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у цій справі повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021, постановлену за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" про зупинення провадження у справі № 904/3898/18 скаржнику без розгляду, на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК України, з підстави подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2022 закрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі № 904/3898/18 на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України, оскільки встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалось.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у цій справі серед іншого, визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" з подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/3898/18 про повернення зустрічної позовної заяви на підставі ст. 180 ГПК України, яка вже переглянута в апеляційному порядку, апеляційної скарги на ухвалу від 02.12.2021, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, зловживанням процесуальними правами. Попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" про недопустимість зловживання процесуальними правами та про те, що при подальшому зловживанні процесуальними правами апеляційний суд може застосувати заходи процесуального примусу, передбачені статтею 135 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, накладення штрафу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2022 поновлено провадження у справі №904/3898/18 та призначено її до розгляду по суті на 05.05.2022 на 11:00 годину.

22.04.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" (яке не є учасником провадження у справі) до Господарського суду Дніпропетровської області повторно подано позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору про визнання відсутнім у АТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ТОВ "Істейтглобал" за договором №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в редакції від 15.12.2016, повністю ідентичного змісту позовній заяві від 15.12.2021, за якою як господарським судом, так і судом апеляційної інстанції вже ухвалені судові рішення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 у справі №904/3898/18 повернуто позовну заяву ТОВ "Люкс-Офіс" від 22.04.2022 без розгляду.

Не погодившись з цією ухвалою господарського суду ТОВ "Люкс-Офіс" подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27.04.2022.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.05.2022 у цій справі подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 про повернення позову третьої особи із самостійними вимогами у справі №904/3898/18 - визнано зловживанням процесуальними правами; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" (у двох екземплярах) повернуто скаржнику.

Повторно попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс", що при зловживанні в подальшому процесуальними правами, апеляційним судом може бути застосовано до нього заходи процесуального примусу, передбачені ст. 132 Господарського процесуального кодексу України, зокрема накладення штрафу.

З огляду на наведене, колегія суддів констатує, що ТОВ "Люкс-офіс" вже неодноразово та систематично використовувало процесуальний інструмент з неналежною метою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 поновлено провадження у справі №904/3898/18 та призначено її розгляд по суті на 02.06.2022 на 10:20 годину.

В той же час, 26.05.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" (яке не є учасником провадження у справі) до Господарського суду Дніпропетровської області втретє подано позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору про визнання відсутнім у АТ КБ "Приватбанк" права вимоги до ТОВ "Істейтглобал" за договором №DNHSLN103662 від 03.06.2013 в редакції від 15.12.2016, повністю ідентичного змісту позовним заявам від 15.12.2021, від 22.04.2022, за якою як господарським судом, так і судом апеляційної інстанції вже ухвалені судові рішення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 у справі №904/3898/18 повернуто позовну заяву ТОВ "Люкс-Офіс" від 26.05.2022 без розгляду (з підстав зловживання процесуальними правами), яка і є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданнями господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

У статті 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року зазначено, що зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Зловживання процесуальними правами, в тій чи іншій мірі спрямоване на перешкоджання реалізації захисту порушеного права. Порушниками, які можуть зловживати своїми процесуальними правами, можуть бути особи, які беруть участь у справі, інші учасники процесу, оскільки кожен з них наділений відповідними процесуальними правами і обов`язками та відповідно може впливати на хід розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 43 ГПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"; рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010; рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

У рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії", в якому Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, а також вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", no. 26976/06, від 20.01.2011).

Третє звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами (з аналогічним обґрунтуванням) на стадії розгляду справи по суті, як і подальше апеляційне оскарження відповідних ухвал господарського суду про повернення таких позовних заяв, є прикладом неодноразового зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Тому, в даному випадку, подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 30.05.2022 про повернення позовної заяви ТОВ "Люкс-офіс" - третьої особи із самостійними вимогами, яка аналогічна за змістом ухвалі господарського суду від 17.12.2021, вже переглянутої в апеляційному порядку (постанова від 21.02.2022) та ухвалі від 27.04.2022, за якою також судом апеляційної інстанції ухвалено відповідне рішення (ухвала від 09.05.2022), розцінюється судом як безпідставне, невиправдане затягування і перешкоджання розгляду справи та у даному випадку визнається судом зловживанням процесуальними правами в порядку п.1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частина 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України безпосередньо покладає на суд обов`язок вживати заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами, під які у розумінні п. 1 цієї статті у повній мірі підпадають дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" з подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2022.

Частиною 1 ст. 131 Господарського процесуального України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф (ч. 1 ст. 132 ГПК України).

За приписами частини 2 статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Центральний апеляційний господарський суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-офіс" в порушення ч. 1ст. 43 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, систематично зловживає своїми процесуальними правами, а тому апеляційну скаргу на ухвалу від 30.05.2022 слід повернути скаржнику та стягнути з нього в дохід державного бюджету штраф у сумі 12 405 грн (п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

За приписами ч.4 ст.135 ГПК України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 43, 131, 132, 135, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" (апеляційна скарга № б/н, без дати, зареєстрована 01.06.2022 з додатками, всього на 3 арк., в т. ч. платіжне доручення №435 від 31.05.2022) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 у справі №904/3898/18 повернути скаржнику.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф у розмірі 12405, 00 грн. (дванадцять тисяч чотириста п"ять гривень).

Ухвала є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття, у строк до 19.09.2022.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Офіс" (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та в частині стягнення штрафу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з моменту постановлення.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 25.05.2022, апеляційна скарга № б/н, без дати, зареєстрована 01.06.2022 з додатками, всього на 3 арк., в т. ч. платіжне доручення №435 від 31.05.2022, апелянту поштою не надсилається, знаходитиметься у Центральному апеляційному господарському суді та апелянт матиме можливість отримати її в суді апеляційної інстанції нарочно.

Повідомити апелянта про постановлену ухвалу шляхом направлення цієї ухвали на електронну адресу апелянту, зазначену ним у апеляційній скарзі - ІНФОРМАЦІЯ_1

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна