РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022Справа № 910/2216/22
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації "Київвкомунсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ СУНДУК"

про стягнення 50 891,65 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації "Київвкомунсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ СУНДУК" про стягнення 50 891,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань за договором № ВС-16-00808 від 01.09.2016 про надання послуг з вивезення побутових відходів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2216/22, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/2216/22 була направлена 22.02.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача, однак конверт з ухвалою повернуто до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/2216/22 була направлена 22.02.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси дві відповідача (вул. Михайлівська, буд. 16-А, м. Київ, 01001; вул. Леонтовича, 7, м. Київ, 01030), однак конверти з ухвалою повернуто до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Надалі 23.05.2022 суд повторно направив відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу місцезнаходження вул. Михайлівська, буд. 16-А, м. Київ, 01001, яку товариство отримало 25.05.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на викладене, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою сторонам у справі.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (Виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Паб Сундук" (Споживач) уклали договір № ВС-16-00808 про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі також - Договір), відповідно до п. 1.1 якого з метою обмеження шкідливого впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я мешканців Шевченківського району міста Києва Виконавець бере на себе зобов`язання відносно надання послуг з вивезення побутових відходів (TUB) в обсязі та на умовах передбачених даним Договором, а Споживач зобов`язується отримати та оплатити послуги Виконавця.

Згідно з пунктами 2.1-2.2 Договору Виконавець забезпечує вивіз твердих побутових відходів, які складаються щоденно Споживачем в контейнер для сміття. Середньомісячний обсяг послуг обчислюється згідно категорії Споживача та норм накопичення ТПВ.

Відповідно до п. 3.2.3 Договору Споживач зобов`язаний прийняти належним чином виконані роботи/послуги протягом 20 календарних днів із моменту отримання повідомлення про готовність робіт/послуг до приймання-передання та підписати акт прийняття передачі послуг або надати мотивовану відповідь.

Мотивована відповідь повинна містити посилання на належним чином оформлений акт-претензію, який відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що передбачає порядок відповідного оформлення претензій споживача до виконавця. Наявність мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт за відсутності належним чином оформлених актів-претензій не звільняє Споживача від обов`язку оплатити спожиті послуги.

Як встановлено у п. 4.1 Договору, вартість наданих послуг по вивезенню ТПВ визначається, виходячи із обсягу накопичення ТВП згідно категорії Споживача і тарифу на послуги, які надаються КГІ "Автотранспортне підприємство Шевченківського району" встановлено розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від « 02» березня 2015 р. № 186 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення)» (далі - Розпорядження), яке набрало чинності з дня його оприлюднення, а саме - Розпорядження, оприлюднене у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №36 (4632) 13 березня 2015 року.

Тариф на послуги за цим Договором становить: 82 (вісімдесят дві) грн. 36 коп. з ПДВ за 1 м3 для юридичних осіб та 69 (шістдесят дев`ять) грн. 18 коп. за 1 м3 для бюджетних установ.

Періодом для розрахунку вартості послуг є календарний місяць. (п. 4.2 Договору)

За приписами пунктів 4.3-4.5 Договору, категорія споживача: по вул. Леонтовича, 7. Кількість одиниць, яку використовує Споживача 30 м3. Вартість послуг по вивезенню ТПВ складає: 82,36 грн.*30 м3= 2 470,79грн. у т.ч. ПДВ - 20%.

У п. 4.7 Договору визначено, що оплата послуг Виконавця здійснюється Споживачем щомісяця у строк до 20 числа місяця у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно з п. 4.9 Договору, тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є Підставою для зміни вартості надання Послуг за цим Договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до Договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні Послуг за цим Договором з дня їх офіційного вступу в законну силу.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2017 року. У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. (п. 6.1 Договору)

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним було надано послуги з вивезення побутових відходів за період з 31.01.2019 по 31.08.2019 згідно з актами надання послуг за цей період загальною вартістю 94 782,24 грн, однак відповідач оплату наданих послуг здійснив частково на суму 53 520,48 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача неспалений залишок боргу у розмірі 41 261,76 грн, а також 3% річних у розмірі 3146,65 грн та інфляційні у розмірі 6483,24 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами частини 2 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до положень якої, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

У частині 1 статті 628 цього Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 статті 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 статті 903 ЦК України).

Положенням статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наданих позивачем актів наданих послуг № 7669 від 31.01.2019, № 9177 від 28.02.2019, № 14847 від 31.03.2019, № 24213 від 30.04.2019, № 25693 від 31.05.2019, № 35268 від 30.06.2019, № 36738 від 31.07.2019, № 46973 від 31.08.2020 та рахунків до них, загальна вартість наданих позивачем послуг з вивезення побутових відходів за період з січня по серпень 2019 року становить 53 520,48 грн.

У п. 4.7 Договору визначено, що оплата послуг Виконавця здійснюється Споживачем щомісяця у строк до 20 числа місяця у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Отже, з урахуванням положень статті 530 ЦК України та змісту пункту 4.7 Договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за договором за період з 31.01.2019 по 31.08.2019 на момент розгляду справи судом настав.

Відповідно до виписок по рахунку позивача послуги за січень та лютий 2019 року були оплачені повністю 05.03.2019 у сумі 12 258,72 грн.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг за Договором було виконано частково у сумі 12 258,72 грн, у зв`язку з чим суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 41 261,76 грн за період з березня по серпень 2019 року.

При цьому суд звертає увагу, що позивачем неправильно зазначена у позові загальна вартість наданих послуг та сума їх оплати, оскільки безпідставно враховано 42 535,25 грн, перерахованих позивачем на користь ТОВ "ПАБ СУНДУК" за ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 № 910/12489/20, якою поставлено здійснити поворот виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 у справі № 910/12489/20: стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської місткої державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паб Сундук" грошові кошти в розмірі 42 535 грн. 25 коп.

Однак, за наслідками з`ясування дійсних обставин справи суд встановив, що незважаючи на допущені у позові неточності, заявлена до стягнення сума боргу відповідача обґрунтована та підтверджується наявними у справі доказами.

Суд також додатково зазначає, що за умовами п. 3.2.3 Договору Споживач зобов`язаний прийняти належним чином виконані роботи/послуги протягом 20 календарних днів із моменту отримання повідомлення про готовність робіт/послуг до приймання-передання та підписати акт прийняття передачі послуг або надати мотивовану відповідь.

Мотивована відповідь повинна містити посилання на належним чином оформлений акт-претензію, який відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що передбачає порядок відповідного оформлення претензій споживача до виконавця. Наявність мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт за відсутності належним чином оформлених актів-претензій не звільняє Споживача від обов`язку оплатити спожиті послуги.

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з реєстру M.E.Doc (Реєстр електронних документів) слідує, що позивачем було направлено відповідачу рахунки на оплату від 01.02.2019, 01.03.2019, 01.04.2019, 01.05.2019, 01.06.2019, 30.06.2019, 01.07.2019, 31.07.2019, 01.08.2019, 31.08.2019, 01.09.2019, а також акти надання послуг від 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019.

Отримавши вказані документи, відповідач не був позбавлений права відмовитись від прийняття та оплати послуг, надавши мотивовану відповідь. Втім, будь-які докази на підтвердження заперечень щодо кількості, якості чи вартості наданих послуг позивачем відповідач суду не надав.

Крім того позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 3146,65 грн та інфляційні у розмірі 6483,24 грн за загальний період прострочення з 21.03.2019 по 26.12.2021.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, правильні та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач за цим поовом вказаних обставин не заперечив та не спростував, доказів сплати позивачу заборгованості не надав.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ СУНДУК" (вул. Михайлівська, буд. 16-А, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 32113887) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації "Київвкомунсервіс" (вул. Кудрявська, 3, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 33745659) борг у розмірі 41 261,76 грн, 3% річних у розмірі 3146,65 грн, інфляційні у розмірі 6483,24 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13.06.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко