ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 Справа № 18/2499/12(917/342/22)

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Керамік", 36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 37, ідент. код 05513247

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Полтавська міська рада, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36,

про визнання права власності

в межах справи №18/2499/12

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, м. Полтава

до публічного акціонерного товариства "Керамік", м.Полтава

про визнання банкрутом

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін - згідно протоколу

Розглядається позовна заява про визнання права власності на житлове приміщення.

В обгрунтування позову позивачем зазначено про неможливість реалізації останнім права на приватизацію квартири в загальному порядку, з посиланням на обставини, незалежними від позивача.

Ухвалою від 18.04.2022 року суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрив провадження у справі № 18/2499/12(917/342/22) в межах справи про банкрутство ПАТ "Керамік".

Справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на 19.05.2022 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи - Полтавську міську раду. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки для подачі учасникам справи заяв по суті справи.

19.05.2022 від ліквідатора ПАТ "Керамік" до суду надійшов відзив (вх.№ 3177) на позовну заяву, в якому відповідач не заперечує проти доводів позивача відносно того, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також сарай площею 7,5 кв.м. та погріб площею 7,5 кв.м. надані у користування громадянці ОСОБА_2 . На даний час, із 1986 року, єдиним квартиронаймачем та користувачем означеної нерухомості є ОСОБА_2 відповідно до відомостей наявних в домовій книзі гуртожитку.

У відповідь на отриману від громадянки ОСОБА_1 вимоги щодо проведення приватизації займаного нею житлового та нежитлового майна, ліквідатором ПАТ «Керамік» було повідомлено, що відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатору підприємства-банкрута не надано повноважень щодо формування органу приватизації та прийняття рішення щодо приватизації об`єктів житлового фонду підприємства-банкрута. Зазначена обставина процесуально унеможливлює здійснення процедури щодо прийняття ліквідатором підприємства- банкрута рішення відносно приватизації житлового фонду в процедурі банкрутства, в тому числі приміщення за адресою: АДРЕСА_2 в загальному порядку, оскільки Кодексом України з процедур банкрутства визначено інший порядок дій з об`єктами соціального житла.

Виходячи з викладеного у відзиві, питання задоволення позовних вимог відповідач покладає на розсуд суду.

Ухвалою господарського суду від 19.05.2022 закрито підготовче провадження у справі № 18/2499/12(917/342/22) та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2022.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача вирішення питання про визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру, а також сараю, погребу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , - покладає на розсуд суду.

В судовому засіданні 07.06.2022 відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає з 1984 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Випискою з домової книги, виданої ПАТ «Керамік» від 20.09.2021 року № 01-01-02/20-09/1.

На дату звернення з позовною заявою (12.04.2022), ОСОБА_3 (зміна прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу) є єдиним квартиронаймачем. Дана інформація підтверджується довідкою ПАТ «Керамік» від 22.07.2021 року №01-01-02/22-07/01.

ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», на замовлення ОСОБА_1 , виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , згідно якого загальна площа приміщення складає 29,8 кв.м., житлова - 14,6 кв.м., а також сарай площею 7,5 кв.м. та погріб площею 7,5 кв.м.

Окрім того, квартиронаймач ОСОБА_3 заборгованості по комунальній платі не має (підтверджується довідкою ПАТ «Керамік» № 01-01-02/22-07/01 від 27.07.2021 року).

За даними позивача, ОСОБА_3 не має іншого житла та не може реалізувати своє право на приватизацію квартири, в якій зареєстрована та проживає.

Згідно відповіді, наданої Управлінням майном комунальної власності міста (далі - Управління), що є виконавчим органом Полтавської міської ради і створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю Полтавської міської територіальної громади, та у сфері житлового законодавства (№01-05/01.1-10/1172-396 від 25.06.2021), наданої на адвокатський запит ОСОБА_4 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , належить до приватної власності ПАТ «Керамік». Правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок в Управлінні відсутні.

Наразі відсутні будь-які рішення Полтавської міської ради щодо погодження прийняття до комунальної власності міста житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Управління не є розпорядником інформації щодо підстав надання житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .

Надання інформації та документів щодо наявності або відсутності у ПАТ «Керамік» органу приватизації виходить за межі повноважень Управління, визначених Положенням та чинним законодавством.

Порядок приватизації громадянами житлового фонду регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим Наказом №56 від 15.09.1992 року.

Відповідно до пункту 10 Положення про Управління майном комунальної власності міста (в новій редакції), затвердженого рішенням третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.03.2021, Управління є органом приватизації державного житлового фонду, що перебуває в комунальній власності Полтавської міської територіальної громади та об`єктів комунальної власності Полтавської міської територіальної громади.

Враховуючи, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 не належить до комунальної власності Полтавської міської територіальної громади - питання щодо можливості реалізації права на приватизацію його мешканцями органом приватизації, Управління майном комунальної власності міста називає передчасним».

Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради листом від 30.06.2021 року на адвокатський запит у питанні визнання права власності на житлове приміщення квартири АДРЕСА_4 , в якому проживає та зареєстрована ОСОБА_3 , надано інформацію про те, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 не знаходиться на обслуговуванні підпорядкованого комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради.

За відомою Управлінню житлово-комунального господарства інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 розташовано промислові будівлі ПАТ «Керамік», об`єкт нерухомого майна вцілому складається з 22 будівель та допоміжних споруд, які перебувають у приватній власності. Крім того, на даний об`єкт нерухомого майна зареєстровано обтяження: заборона на нерухоме майно. Інша інформація щодо будинку по АДРЕСА_2 в Управління ЖКГ, відсутня.

В письмових поясненнях (від 22.07.2021) ліквідатором ПАТ "Керамік" на адвокатський запит № 16-06 від 16.06.2021 зазначено, що гуртожиток (барак), розташований за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться на позабалансовому рахунку ПАТ «Керамік» (), яке постановою Господарського суду Полтавської області від 12.09.2013 року по справі №18/2499/12 визнане банкрутом. Зазначений гуртожиток передано в оперативне управління ПП «ДП «Керамік - Побут» () з метою забезпечення останнього, газо -, тепло - та водопостачанням, шляхом укладення відповідних договорів з постачальниками послуг.

Гуртожиток (барак), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 не є власністю ПАТ «Керамік» () та не перебуває у власності ПП «ДП «Керамік-побут» (Код ), оскільки, відповідно до Наказу Фонду державного майна України по Полтавській області №121-AT від 25.04.1996 року, означений об`єкт було виключено зі складу цілісного майнового комплексу об`єкту, що підлягав приватизації (корпоратизації), а саме: Структурного підрозділу Полтавського комбінату будівельних матеріалів Полтавського обласного державно- комунального підприємства - «Полтавабудматеріали» (), що в подальшому після завершення приватизації (корпоратизації) реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «Керамік» (). Копія відповідного документу додається.

Гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в подальшому переданий Фондом Державного майна України по Полтавській області на позабалансовий рахунок ПАТ «Керамік».

На виконання норм частини сьомої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатором ПАТ «Керамік» направлено відповідні клопотання до Полтавської міської ради з метою передачі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 з позабалансового рахунку ПАТ «Керамік» на баланс територіальної громади міста Полтава, в даному випадку Полтавської міської ради.

За даними ліквідатора, Полтавською міською радою відмовлено ліквідатору ПАТ «Керамік» Дуленко А.Г. у прийнятті рішення, стосовно прийняття до свого відання гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 від ПАТ «Керамік» на підставі відсутності у ПАТ «Керамік» права власності на такий гуртожиток, а відповідно і права передачі у власність такого об`єкту на баланс Полтавської міської ради. Станом на дату формування даного листа, ліквідатором ПАТ «Керамік» не встановлено власника об`єкту соціального житла за адресою: АДРЕСА_3 , що перебуває на позабалансовому рахунку ПАТ «Керамік».

Відповідно до відомостей, наявних на підприємстві-банкруті ПАТ «Керамік», житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 надане ОСОБА_2 . На даний час, єдиним квартиронаймачем є ОСОБА_2 відповідно до відомостей наявних в домовій книзі гуртожитку.

Підсумовуючи викладене, у відповідь на отриману від ОСОБА_3 вимоги щодо проведення приватизації займаного нею житлового та нежитлового приіщення ліквідатор зазначив, що відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатору підприємства-банкрута не надано повноважень, щодо формування органу приватизації та прийняття рішення, щодо приватизації об`єктів житлового фонду підприємства-банкрута. Зазначена обставина процесуально унеможливлює здійснення процедури приватизації житлового фонду в процедурі банкрутства, в тому числі приміщення за адресою: АДРЕСА_2 в загальному порядку до завершення ліквідаційної процедури.

З огляду на відсутність законодавчо встановлених заборон, з метою реалізації конституційно гарантованого права на житло, громадянка ОСОБА_3 звернулась з позовом про визнання права власності на квартиру, сарай та погріб в судовому порядку.

При винесенні рішення суд виходив з наступного

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності, приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад.

Правовідносини у сфері приватизації житлового фонду регулюються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 (далі Положення), Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Відповідно ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до приписів ст.ст.3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

За ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири.

Пунктом 17 Положення про порядок приватизації (що діяло на момент правовідносин) передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до статті ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(чинного до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства 21.10.2019) у разі ліквідації підприємства - банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об`єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий (ліквідатор) передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законодавством.

Аналогічну норму містить п. 7 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Відповідно до п. п. 10, 11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом; спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, та обставина, що будинок не переданий (не прийнятий) на баланс до комунальної власності міста Полтави, що не залежить від волі позивача, унеможливлює приватизацію квартири уповноваженими органами приватизації згідно з вимогами Цивільного Кодексу України та Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Отже, за відсутності законодавчо встановлених заборон, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на житло. Тому, проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує прохання позивача та вирішує покласти судові витрати на позивача.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житлове приміщення, а саме, квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 29,8 кв.м, житлова - 14,6 кв.м, що складається з: кухні площею 10 кв.м, кімнати площею 14,6 кв.м, сіней площею 5,2 кв.м, а також сараю площею 7,5 кв.м та погребу площею 7,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 13.06.22

Суддя Іванко Л.А.