ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" червня 2022 р. м. Одеса № 916/1159/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 1205/22

за позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13), Державної установи "Ширяївський виправний центр (№ 111)" (66850, Одеська область, Ширяївський район, с. Армашівка, вул. Лесі України, 27)

до відповідача: Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області (66860, Одеська обл., Березівський р-н, село Петровірівка, вул.Шевченко, будинок 1)

про усунення перешкод у розпорядженні землею шляхом скасування рішень державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання права власності та зобов`язання повернути земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

10.06.2022 Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Міністерства юстиції України, Державної установи "Ширяївський виправний центр (№ 111)" з позовною заявою до Петровірівської сільської ради Березівського району Одеської області про:

- скасування рішень державного реєстратора у кількості 21 рішення;

- скасування проведених державним реєстратором державних реєстрації права комунальної власності на 21 земельну ділянку за відповідачем;

- визнання права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та право постійного користування Державної установи «Ширяївський виправний центр (№ 111)» (на земельні ділянки у кількості 21 земельна ділянка;

- усунення перешкод у здійсненні Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області права розпорядження 21-ю земельною ділянкою загальною площею 3191,9808 га шляхом зобов`язання Петровірівської селищної ради Березівського району Одеської області повернути до земель державної власності, а Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області прийняти до земель державної власності 21 земельну ділянку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 статті 162 ГПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Водночас, в порушення вказаних норм, прокурором у позовній заяві не зазначено коду ЄДРПОУ відповідача.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Вирішуючи питання щодо майнової суті заявленого позову, суд виходить з правової позиції Верховного Суду, що зазначена у постанові від 24.01.2018 по справі №916/1220/17, згідно якої позовна вимога про визнання права власності є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням прав на майно.

Як вбачається з позовної заяви, остання містить вимоги про визнання права власності та права постійного користування на 21 земельну ділянку.

Таким чином, заявляючи позовні вимоги, які підлягають грошовій оцінці, позивач, в порушення положень п.3 ч.3 ст. 162 ГПК України, не зазначив ціну позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем фактично заявлено 42 вимоги немайнового характеру, 21 одна з яких є похідною, а також вимоги майнового характеру щодо визнання права власності на земельні ділянки та щодо зобов`язання відповідача повернути спірні земельні ділянки.

Натомість прокурором сплачено судовий збір як за 44 вимоги немайнового характеру, що суперечить ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір".

При цьому судом не приймаються до уваги посилання прокурора на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 25.08.2020 у справі №910/13737/19, оскільки вказана правова позиція не є релевантною, а спір в рамках даної справи виник з договірних правовідносин щодо оренди нерухомого майна (повернення після закінчення строку договору).

Крім того, суд звертає увагу на процесуальну помилковість дій прокуратури щодо об`єднання в одній позовні вимозі вимог про усунення перешкод у здійсненні прав розпорядження 21-ю земельною ділянкою шляхом зобов`язання Петровірівської селищної ради Березівського району Одеської області повернути їх до земель державної власності, а Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області прийняти до земель державної власності 21 земельну ділянку.

Згідно до ч.1 та ч. 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ст.174 ГПК України, залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Водночас за відсутності ціни позову та доказів, що підтверджують вартість 21 спірної земельної ділянки, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору.

Отже з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява прокурора на підставі ч.1 ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху із встановленням прокурору строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- доказів сплати судового збору в залежності від кількості позовних вимог майнового характеру щодо кожної земельної ділянки та виходячи з вартості кожної із земельних ділянок;

- доказів, що підтверджують вартість спірних земельних ділянок, які є предметом позову;

- зазначення ціни позову;

- вказання коду ЄДРПОУ відповідача.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури № 1205/22 від 10.06.2022 залишити без руху.

2. Встановити прокурору десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в залежності від кількості позовних вимог майнового характеру щодо кожної земельної ділянки та виходячи з вартості кожної із земельних ділянок; доказів, що підтверджують вартість спірних земельних ділянок, які є предметом позову; зазначення ціни позову; вказання коду ЄДРПОУ відповідача.

3. Попередити прокурора про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Повідомити прокурора, що він у відповідності до ч. 2 ст. 164 ГПК України зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

5. Повідомити учасників справи про те, що інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили 15.06.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Щавинська