УХВАЛА

09 червня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/313/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Кондратова І.Д.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс"

про перегляд постанови Верховного Суду від 25.11.2021 за нововиявленими обставинами

у справі № 916/313/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс"

до Публічного акціонерного товариства "Держаний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркава"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за участю представників учасників справи:

позивача - Кліменко Ю.І.

відповідача - Саранчук В.С.

третіх осіб - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.Короткий зміст обставин справи.

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс" (далі - ТОВ "Чорноморочка плюс") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ "Державний ощадбанк України") про визнання виконавчого напису, вчиненого 09.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського округу Малим Олексієм Сергійовичем та зареєстрованого в реєстрі за №2728 таким, що не підлягає виконанню.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Київського міського округу Малим Олексієм Сергійовичем порушено процедуру вчинення виконавчого напису № 2728 від 09.11.2017. ТОВ "Чорноморочка плюс" зазначав, що виконавчий напис вчинено з порушенням встановленого статтею 88 Закону України "Про нотаріат" та пунктами 3.1, 3.4 глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 однорічного строку з дня виникнення права вимоги. Крім того, позивач як майновий поручитель не отримував письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, відсутні докази безспірності заборгованості, та наразі тривають судові спори щодо заборгованості ТОВ "Укркава" та звернення стягнення на предмет іпотеки. Матеріально-правовою підставою визначено статті 87, 88 Закону України "Про нотаріат", пункти 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.

1.3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.06.2018 у справі №916/313/18 позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю. Визнано виконавчий напис, вчинений 09.11.2017 та зареєстрований за № 2728, таким, що не підлягає виконанню.

1.4. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису з порушенням приписів частини другої статті 88 Закону України "Про нотаріат", підпунктів 3.1, 3.2 пункту 3, підпунктів 5.1 - 5.3 пункту 5 глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", статей 24, 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Так, у зв`язку з ненаданням приватним нотаріусом та відповідачем жодного доказу вчинення виконавчого напису на оригіналі договору, дублікаті договору, на копії договору або на виписці з особового рахунку боржника суд першої інстанції дійшов висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису було порушено приписи пунктів 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 Порядку.

Також суд вказав, що письмового повідомлення із відміткою ТОВ "Чорноморочка плюс" про отримання вимоги Банку від 07.07.2017 № 28/01-3/86/10598 або письмового повідомлення з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення цієї вимоги на адресу ТОВ "Чорноморочка плюс", зазначену в іпотечному договорі, ПАТ "Ощадбанк" разом із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусу не надав. Натомість суд дійшов висновку про те, що Банк набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки з травня 2016 року.

Місцевий господарський суд також зазначив про порушення відповідачем правил звернення до нотаріуса, оскільки з дня виникнення у банка вимоги за договором кредитної лінії минуло більше одного року.

1.5. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2018 у справі №916/313/18 залишено без змін.

1.6. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд констатував наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та зазначив, що з дня виникнення у ПАТ "Ощадбанк" вимоги за договором кредитної лінії №86 від 28.11.2018 минуло більше одного року, отже строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису у даному випадку є пропущеним.

Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що заборгованість ТОВ "Укркава", майновим поручителем за зобов`язаннями якого виступило ТОВ "Чорноморочка плюс", не є безспірною, оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційного суді існують спори стосовно стягнення кредитної заборгованості з ТОВ "Укркава", а також звернення стягнення на іпотечне майно.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду стосовно того, що матеріали справи не містять доказів вручення ТОВ "Чорноморочка плюс" вимоги про усунення порушень № 28/01-3/17/10598 від 07.07.2017 (відмітки іпотекодавця на вимозі або поштового повідомлення з відміткою про вручення вимоги), що є порушенням приписів підпункту 2.3. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, пункту 61 Постанови Кабінету Міністрів від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 35 Закону України "Про іпотеку" та пунктам 6.1, 10.5 іпотечного договору.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції спростовано висновки місцевого господарського суду щодо порушення пунктів 5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 Порядку щодо того, що виконавчий напис робився не на оригіналі іпотечного договору, а на його нотаріально засвідченій копії, оскільки стягнення проводилось не на всю суму заборгованості, а лише на його частину.

1.7. Постановою Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №916/313/18 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2018 у справі №916/313/18 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

1.8. Товариством з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс" подано до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 25.11.2021 за нововиявленими обставинами, якою просить скасувати постанову Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №916/313/18 та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

1.9. В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Чорноморочка плюс" зазначає, що існування станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису заборгованості у меншому, аніж у ньому зазначено, розмірі є нововиявленою обставиною, що встановлено у справі №916/2943/17, рішення від 09.07.2020 у якій набрало законної сили 19.10.2020.

Так, товариство зазначає, що у справі №916/2943/17 встановлено, що з 09.06.2016 АТ "Ощадбанк" втратив можливість нарахування процентів за користування кредитом, а нараховані АТ "Ощадбанк" після цієї дати проценти є неправомірними.

Враховуючи неправомірність нарахування АТ "Ощадбанк" з 09.06.2016 процентів за користування кредитом та існуючий станом на 08.06.2016 розмір заборгованості за процентами у сумі 520 413,85 дол.США, отримана банком сума коштів в розмірі 540 350,66 дол.США повинна була зараховуватися наступним чином:

- 520 413,85 дол.США в рахунок погашення заборгованості за процентами станом на 08.06.2016;

- 19 936,81 дол.США - в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту), наслідком чого є зменшення розміру такої заборгованості до 2 979 448,59 дол.США.

Отже, зазначена обставина - відсутність заборгованості у розмірі, визначеному у виконавчому написі №2728 від 09.11.2017, існувала й під час розгляду та вирішення справи №916/313/18.

Дана обставина не була та не могла бути відомою ТОВ "Чорноморочка плюс", яка не є стороною договору кредитної лінії №86 від 28.12.2011 та не володіла інформацією щодо розрахунків за цим договором, в тому числі, надходження коштів та їх використання для погашення заборгованості.

2. Позиція Верховного Суду.

2.1. Порядок звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначено Розділом IV Главою 3 Господарського процесуального кодексу України.

2.2. Відповідно до статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

2.3. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України є одночасна наявність таких умов:

- їх існування на час розгляду справи,

- ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- обставини не були встановлені судом,

- їх істотність для розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

2.4. Крім того, як вже зазначалось вище, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 Господарського процесуального кодексу України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

2.5. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був та не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

2.6. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена Господарським процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

2.7. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

2.8. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 905/1502/15 та 24.09.2020 у справі № 922/1141/19).

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14 та від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 19.01.2022 у справі №910/14476/19.

2.9. Постанова Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 916/313/18, яку позивач просить переглянути за нововиявленими обставинами, мотивована, зокрема, тим що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Верховний Суд зазначив, що позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості.

При цьому Суд визнав необґрунтованими посилання судів попередніх інстанцій на позовну заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Укркава" про стягнення заборгованості за кредитним договором №86 від 28.12.2011, за якою порушено провадження у справі №916/2943/17, оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у даній справі вчинено 09.11.2017, тоді як позов до суду у справі №916/2943/17 подано 29.11.2017.

Верховний Суд дійшов висновку, що на момент вчинення виконавчого напису спір про стягнення боргу взагалі був відсутній.

Аналогічних висновків щодо безпідставності посилань судів на існування спору у справі №916/2943/17 Верховний Суд дійшов і у справах №916/1296/18, №916/1315/18.

2.10. Мотивуючи заяву за нововиявленими обставинами, ТОВ "Чорноморочка плюс" виходило з того, що існування станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису заборгованості у меншому, аніж у ньому зазначено, розмірі є нововиявленою обставиною, що встановлено у справі №916/2943/17, рішення від 09.07.2020 у якій набрало законної сили 19.10.2020.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 09.07.2020 у справі №916/2943/17, залишеним в оскаржуваній частині без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 та постановою Верховного Суду від 30.03.2021, стягнуто на користь АТ "Державний ощадний банк України" з ТОВ "Укркава", зокрема, заборгованість за основним боргом у доларах США в сумі 2 979 448,59 дол. США та заборгованість за основним боргом у гривні в сумі 39 965 000,00 грн.

У справі №916/2943/17 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи висновком експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості, складені Банком по позичальнику ТОВ "Укркава" по тілу кредиту станом на 04.05.2016 в сумі 2 999 385,40 дол.США та 39 965 000,00 грн, та станом на 01.12.2017 у сумі 2 999 385,40 дол.США та 39 965 000,00 грн, відповідають умовам договору кредитної лінії та розрахунковим документам (в тому числі відображених в банківський виписках) щодо видачі та погашення кредиту.

Судами встановлено, що після 08.06.2016 на рахунок ТОВ "Укркава" надійшли грошові кошти в сумі 540 3650,66 дол.США, які позивачем було зараховано в рахунок погашення заборгованості по процентам, що були нараховані в тому числі і після 08.06.2016.

Надаючи юридичну оцінка обставинам справи №916/2943/17, зокрема, в частині зменшення суми основного боргу у доларах США на 19 936,81 дол.США, судом, зважаючи на правові позиції Верховного Суду, що викладені у постановах від 02.06.2020 у справі №910/4907/13, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, встановлено неправомірне нарахування позивачем процентів після 08.06.2016, в зв`язку з чим, місцевий господарський суд, враховуючи послідовність зарахування грошових коштів, дійшов висновку, що залишок суми у розмірі 19 936,81 дол. США має бути зарахований в рахунок тіла кредиту, виданого у доларах США.

2.11. З огляду на викладене, враховуючи, що в розумінні наведених вище приписів Господарського процесуального кодексу України не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі, колегія суддів відхиляє твердження скаржника про надання зазначеним обставинам статусу нововиявлених.

До того ж, у справі № 916/313/18 порушення вимог безспірності обґрунтовувалося лише наявними судовими спорами стосовно стягнення заборгованості з ТОВ "Укркава" (справа №916/2943/17) та звернення стягнення на іпотечне майно (справа №916/1609/16) та не містило заперечень стосовно розміру заборгованості по тілу кредиту в доларах США. Натомість, відхиляючи зазначені твердження, Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 зазначив, що на момент вчинення виконавчого напису 09.11.2017 спір про стягнення боргу взагалі був відсутній.

При цьому колегія суддів також зазначила, що інформація про звернення Банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не є свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості у цій справі, оскільки позивач не заперечує наявність заборгованості на суму, вказану у виконавчому написі нотаріуса.

Доводи ТОВ "Чорноморочка плюс" про те, що обставина існування боргу в іншому розмірі не була та не могла бути відомою останньому, який не є стороною договору кредитної лінії №86 від 28.12.2011 та не володів інформацією щодо розрахунків за цим договором, в тому числі, надходження коштів та їх використання для погашення заборгованості, Верховним Судом відхиляються, оскільки постанову Верховним Судом, про перегляд якої просить заявник, було прийнято 25.11.2021, тобто після того, як товариству стало відомо про покладені в основу відповідної заяви обставини, а тому такі обставини були відомі заявникові на час розгляду справи і не можуть вважатися нововиявленими згідно з пунктом 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України. До того ж матеріали справи містять додаткові пояснення, подані ТОВ "Чорноморочка плюс", в яких зазначено, що рішення у справі №916/2943/17 підтверджує факт спірності заборгованості, що також не надає зазначеним обставинам статусу нововиявлених (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15).

Суд також відхиляє посилання заявника на постанови Верховного Суду у справах №19/5009/1481/11, №922/3388/15, №908/55/17, оскільки як на нововиявлену обставину у цих справах заявники посилалися на встановлений рішенням суду факт недійсності договору в силу закону, який існував на час розгляду справи.

2.12. З огляду на наведене Суд дійшов висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

3. Висновки за результатами розгляду заяви

3.1. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

3.2. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень статті 320, пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 325 Господарського процесуального кодексу України, у задоволенні заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №916/313/18 за нововиявленими обставинами слід відмовити, а постанову Верховного Суду від 25.11.2021 у даній справі - залишити в силі.

4. Щодо розподілу судових витрат

4.1. Зважаючи на висновок Верховного Суду про відмову у задоволенні заяви, судові витрати, понесені за її розгляд, покладаються на заявника.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 302, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка плюс" про перегляд постанови Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №916/313/18 за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Постанову Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №916/313/18 залишити в силі.

3. Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

І. Кондратова