ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р.

м. Київ

Справа № 911/3195/21

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Гузара Любомира, буд. 44, )

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, )

про стягнення заборгованості за перевищення потужності, пеню, три відсотки річних, та інфляційних втрат,

за участю представників:

позивача: Пилипчук В. Є.;

відповідача: Вознюк Є. В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ТОВВИХ-21-11726 від 22.10.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про стягнення заборгованості за перевищення потужності, пеню, три відсотки річних, та інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що між ним та відповідачем укладено договір транспортування природного газу №, що відповідає умовам типового договору транспортування природного газу. Відповідач порушив умови Договору в частині нездійснення оплати вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення відповідно до звітів використання договірної потужності у розмірі 25606296,95 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем умов Договору позивачем нараховано відповідачу окрім основного боргу 1674595,41 грн пені, 338539,58 грн відсотків річних та 591160,77 грн втрат від інфляції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 06.12.2021, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

25.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив №2511/2021 від 25.11.2021, в якому останній, зокрема, зазначив, що відповідач не замовляв у позивача складової послуги транспортування природного газу послуги замовленої договірної потужності, а відтак і не могло бути жодних обсягів перевищення договірної потужності. При цьому сторони не узгоджували розмір договірної потужності на момент укладення Договору, тому, на думку відповідача у позивача відсутні підстави для заявлення вимог стягнення плати за перевищення договірної потужності. Також відповідач стверджує, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження інформації, вказаної в односторонніх довідках, дані документи не можуть вважатись належними доказами на підтвердження змісту та обсягу господарської операції з перевищення договірної потужності.

03.12.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання №777/0312 від 03.12.2021 про зупинення провадження у справі, де заявник просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/3154/21.

Від позивача до суду 06.12.2021 надійшла відповідь на відзив № вих.-21-13750 від 06.12.2021 в якій позивач, зокрема, наголошує на тому, що позивачем до позовної заяви додані належним чином завірені копії актів наданих послуг за газові місяці січень, лютий, березень 2021 року, які підписані представниками позивача та відповідача без зауважень, що свідчить про погодження відповідачем з обсягами перевищення замовленої (договірної) потужності та їх вартістю. Крім того, відповідачем було частково сплачено заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності за січень 2021 року в розмірі 700000,00 грн, що свідчить про визнання відповідачем боргу.

У підготовчому судовому засіданні 06.12.2021 судом встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до наступного судового засідання. Також судом відкладено питання про зупинення провадження у справі та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 22.12.2021.

Відповідачем до суду 17.12.2021 подано заперечення на відповідь на відзив №1512/2021 від 15.12.2021 в якому, останній в чергове, зокрема, наголошує на тому, що між сторонами не погоджено розміру замовленої (договірної) потужності, яку позивач зобов`язаний забезпечити для відповідача за Договором.

20.12.2021 від позивача до суду надійшло клопотання №ТОВВИХ-21-14402 від 17.12.2021 заперечення на клопотання АТ «Київоблгаз» про зупинення провадження у справі, в якому позивач між іншим наголосив на тому, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду справи. Також позивач стверджував, що зупинення судом провадження порушить розумні строки тривалості судового провадження.

Також 20.12.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» доказів (документів), які на його думку мають доказове значення для розгляду справи та відповідно зможуть підтвердити позицію відповідача, про ненадання позивачем послуг транспортування за договором, оскільки відповідач таких послуг не замовляв.

У судовому засіданні 20.12.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та клопотання про витребування доказів. Вказана ухвала занесена до протоколу судового засідання. Також судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Розгляд справи відкладено на 10.01.2022.

04.01.2022 до суду, від відповідача, надійшло клопотання б/н від 30.12.2021 про призначення будівельно-технічної експертизи, на вирішення будівельно-технічної експертизи відповідачем поставлено наступні питання: 1. Чи існувала в Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Київоблгаз" технічна можливість самостійно відбирати природний газ з газотранспортної системи (закачувати природний газ з газотранспортної системи в газорозподільні мережі) на пунктах приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, враховуючи технічне облаштування газорозподільних станцій перерахованих у додатку №3 до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020p., що знаходяться у володінні та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"?; Чи у спірний період (січень-лютий-березень 2021 року) Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" закачувало природний газ в газорозподільні мережі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на пунктах приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, перерахованих у додатку №3 до Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020p., чи природний газ на таких газорозподільних станціях Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" відбирало?; Якщо Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Київоблгаз" відбирало газ на пунктах приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, чи була в Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України технічна можливість обмежити (припинити) відбір газу?

Також до суду 04.01.2021 від відповідача надійшло додаткове обґрунтування до клопотання про витребування доказів б/н від 30.12.2021 та клопотання про долучення судової практики б/н від 30.12.2021 до якого додано витяг з ЄДРСР постанови ВС у справі №904/949/21 та витяг з ЄДРСР рішення Господарського суду Хмельницької області у справі 924/866/21.

10.01.2022 до суду від відповідача надійшли пояснення б/н від 10.01.2022 в яких останній зазначав, що позивачем не доведено факту існування перевищення замовленої потужності за кожен день газового місяця січня-березня 2021 року на підставі Договору.

У судовому засіданні 10.01.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів з підстав недотримання заявником вимог статті 81 Господарського процесуального кодексу України. Представник відповідача у судовому засіданні виступив з клопотанням стосовно призначення експертизи. Для надання можливості позивачу підготувати письмові заперечення до клопотання про призначення експертизи, суд в порядку статті 183 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву до 17.01.2022.

14.01.2022 від позивача надійшло заперечення проти клопотання АТ «Київоблгаз» про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, в якій останній, зокрема, зазначає, що зміст визначених відповідачем питань, які на його думку необхідно поставити на вирішення будівельно-технічної експертизи є некоректними, такими, що не відповідають орієнтовному переліку вирішуваних будівельно-технічною експертизою питань в визначеному Інструкцією №1950/5 від 26.12.2012 переліку та вказані питання не відповідають завданню будівельно-технічної експертизи в цілому. Визначені АТ «Київоблгаз» для вирішення судовим експертом питання, стосуються виключно технічного облаштування пунктів приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, які не є предметом розгляду у даній справі стверджує позивач.

17.01.2022 позивачем подано до суду письмові пояснення №ТОВВИХ-22-384 від 14.01.2022 до яких долучено судову практику, яка на думку заявника підтверджує його правову позицію викладену у позові.

У судовому засіданні 17.01.2022 судом залишено без задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи з тих підстав, що вирішення питань, які зазначені у вказаному клопотанні, не потребують спеціальних знань знання у сфері іншій, ніж право, суд має змогу ухвалити рішення у справі самостійно дослідивши обставини справи та подані сторонами докази, не вдаючись до таких методів дослідження обставин, як проведення експертизи. Крім того, суд закцентував увагу на тому, що призначення експертизи у справі призведе до затягування її розгляду. Також у даному судовому засіданні судом закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2022.

На електронну адресу суду 25.01.2022 від позивача надійшли письмові пояснення №ТОВВИХ-22-907 від 25.01.2022 в яких заявник, спираючись на судову практику, зокрема просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.02.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення судової практики б/н від 07.02.2022, в якому останній просить долучити до матеріалів справи рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2441/21.

На електронну адресу суду 07.02.2022 від позивача надійшли пояснення по справі, в яких він зазначив, що протягом розгляду справи відповідачем сплачувались кошти у розмірі 5900000,00 грн.

У судовому засіданні 08.02.2022 судом відкрито розгляд справи по суті, досліджено докази та оголошено перерву у судовому засіданні на стадії судових дебатів до 01.03.2022.

На електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення №ТОВВИХ-22-2009 від 15.02.2022, в яких останній систематизував інформацію, яка озвучувалася в судовому засіданні стосовно власника природного газу, який знаходиться у газотранспортній системі.

24.03.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи яке призначалося на 01.03.2022.

Позивачем до суду надано клопотання №ТОВВИХ-22-3626 від 07.04.2022 про надання інформації щодо стану розгляду справи та клопотання №ТОВВИХ-22-3625 від 07.04.2022 про розгляд справи за участі представника у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою від 29.04.2022 судом повідомлено учасників справи, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року строком на 30 діб, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Поряд з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, наказом Господарського суду Київської області Про встановлення особливого режиму роботи господарського суду Київської області в умовах воєнного стану від 03.03.2022, зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України та запроваджено з 04.03.2022 роботу у Господарському суді Київської області в віддаленому режимі. З огляду на наведені вище обставини судове засідання з розгляду справи 01.03.2022 не відбулося. У зв`язку з цим, судом визначено нову дату та час проведення судового засідання - 17.05.2022.

03.05.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції №ТОВВИХ-22-4422 від 03.05.2022.

Суд, ухвалою від 03.05.2022 задовольнив заяву позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції: призначив розгляд справи № 911/3195/21 17.05.2022 у режимі відеоконференції; визначив, що у судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача В. Є. Пилипчук; роз`яснив особі щодо якої вирішено питання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення Господарського суду Київської області, така особа братиме участь у судовому засіданні в загальному порядку; повідомив учасників справи, що через запровадження воєнного стану на території України, дбаючи про безпеку учасників справи суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, незважаючи на заброньований раніше для інших справ зал для проведення судових засідань у режимі відеоконференції; проінформував учасників справи, що про виникнення обставин, що можуть зумовити перенесення судового засідання на більш пізній час або про можливість розпочати відеоконференцію вчасно суд повідомить учасників справи через наведені ними засоби зв`язку їхніх представників; довів до відома відповідача, що він також не позбавлений права приєднатися до судового засідання у порядку відеоконференції, попередньо надавши до суду відповідну заяву з необхідними даними уповноваженого представника.

На електронну адресу суду 12.05.2022 від відповідача надійшло клопотання б/н від 12.05.2022 про розгляд справи в режимі відеоконференції.

13.05.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 12.05.2022 з урахуванням постанови Об`єднаної Палати Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20.

17.05.2022 до суду надійшли письмові пояснення №ТОВВИХ-22-6645 від 16.05.2022, в яких позивач висловив свої міркування щодо викладених відповідачем пояснень з урахуванням постанови Об`єднаної Палати Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20.

У судовому засіданні 17.05.2022, яке відбувалося у режимі відеоконференції суд відклав розгляд справи з огляду на технічні труднощі, що виникли під час встановлення зв`язку з представником відповідача через систему EasyCon. Для надання можливості представнику відповідача брати участь у судовому засіданні розгляд справи відкладено на 24.05.2022.

На електронну адресу суду 19.05.2022 від відповідача надійшло клопотання б/н від 19.05.2022 про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 24.05.2022 з розгляду справи по суті судом заслухано пояснення представників сторін, проведено судові дебати та ухвалено рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (позивач, оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (відповідач, замовник) укладено Договір №8 від 04.02.2020 транспортування природного газу (далі Договір), за яким Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1 Договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника. (п. 2.2. Договору).

Обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. (п. 2.3 2.4. Договору).

Згідно п. 2.4 Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також, оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі. (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. 2.8 Договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортуванні за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Пунктами 6.1.- 6.3. Договору сторони погодили, що оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком №1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору(розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби. Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється в порядку, встановленому кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Вартість послуг розраховується: розділ потужності за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті. Тарифи, передбачені п. 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору. (розділ 7 Договору).

Пунктом 8.1. Договору визначено, що вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розділ потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п. 8.3 Договору, зокрема, підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до 20-го числа місяця, наступного за газовим місяцем.

У п. 9.1 Договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу. У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціню, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (абз. 1 п. 9.2 Договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абз. 2 цього пункту (п. 9.3 Договору).

У п. 11.4 Договору сторони домовились, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначається щодобові обсяги небалансів, а також ціни за якими оператор врегульовував щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Розділом 13 Договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором. Сторона, що виконує умови цього Договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сторони добросовісно співпрацюють з метою забезпечення ефективної та безпечної експлуатації і використання газотранспортної системи. Сторона не має права на відшкодування збитків у тій частині, в якій вона могла б їх уникнути в разі вжиття всіх залежних від неї заходів.

Цей Договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2020 по 31.12.2020. Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін (п. 17.1 Договору).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3011 від 24.12.2019 ТОВ Оператор газотранспортної системи України (ідентифікаційний код 42795490) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу з 01.01.2020.

Проаналізувавши зазначені положення у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що ТОВ Оператор газотранспортної системи України є оператором газотранспортної системи у розумінні Закону України Про ринок природного газу України, а АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" замовником послуг у розумінні Кодексу.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що позивачем відповідно до умов Договору направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої договірної потужності) на суму 26306296,95 грн, які підписані відповідачем без зауважень, проте в строки встановлені п. 8.4. Договору останнім не сплачені. У зв`язку з протроченням виконання відповідачем умов Договору позивачем нараховано відповідачу окрім основного боргу 1674595,41 грн пені, 338539,58 грн відсотків річних та 591160,77 грн втрат від інфляції.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що між сторонами не було визначено (замовлено) договірної потужності, а відтак і не могло бути жодних обсягів перевищення договірної потужності. При цьому сторони не узгоджували розмір договірної потужності на момент укладення Договору, тому, на думку відповідача у позивача відсутні підстави для заявлення вимог про стягнення плати за перевищення договірної потужності. Також відповідач стверджує, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження інформації, вказаної в односторонніх довідках, дані документи не можуть вважатись належними доказами на підтвердження змісту та обсягу господарської операції з перевищення договірної потужності. У зв`язку з цим, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши подані сторонами докази вважає за необхідне наголосити на наступному.

Правовідносини, які виникли між сторонами за Договором транспортування природного газу регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Кодексом газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), а також Законом України Про ринок природного газу та іншими нормативними актами, які регулюють правовідносини в сфері обігу природного газу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором транспортування, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначає Закон України Про ринок природного газу, ч. 1 ст. 32 якого встановлено, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Відповідно до п.п. 7, 45 ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок природного газу визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

За визначенням, наведеним у п. 5 глави 1 розділу I Кодексу:

договір транспортування це договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації;

газова доба (D) - газова доба, в якій здійснюється надання послуг транспортування природного газу;

замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу;

інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу;

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;

номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу;

послуга балансування - послуга, що надається оператору газотранспортної системи іншим суб`єктом господарювання на підставі відповідного договору для врегулювання короткострокових коливань попиту та пропозицій на природний газ, що не є короткостроковим стандартизованим продуктом;

потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування.

Пунтком 2 розділу 1 глави VІ Кодексу ГТС визначено, що правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Відповідно до п. 1, р. 1, глави VІІІ Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної торгової точки.

Водночас, умови взаємодії з оператором газотранспортної системи, порядок присвоєння ЕІС-кодів та вимоги до інформаційної платформи урегульовані розділом IV Кодексу.

За змістом п. 1 глави 3 цього розділу для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.

Згідно глави 1 розділу XIV Кодексу, зокрема, замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D). При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи. Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи. Інформація про небаланс замовника послуг транспортування надається оператором газотранспортної системи в метрах кубічних та інформативно в одиницях енергії (кВт·год). При цьому розрахунки здійснюються в метрах кубічних.

Пунктом 1 глави 6 розділу XIV Кодексу встановлено, що оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

На виконання зазначених положень та умов Договору позивачем визначений відповідачу обсяг негативних небалансів за січень березень 2021 на загальну суму 26306296,95 грн, в тому числі: за січень 2,24 грн; за лютий 2021 - 8094372,49 грн; за березень 22,22 грн, згідно рахунків №01-2021-/1000121 від 31.01.2021, №02-2021-/1000221 від 28.02.2021, №03-2021-/1000321 від 31.03.2021.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором свідчить також відсутність з боку відповідача скарг та заперечень щодо наданих позивачем послуг.

В матеріалах справи також наявні Акти наданих послуг №01-2021-/1000121 від 31.01.2021 на суму 4754142,24 грн, №02-2021-/1000221 від 28.02.2021 на суму 8094372,49 грн, №03-2021-/1000321 від 31.03.22,22 грн, які підписані як ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", так і Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" та скріплені печатками вказаних підприємств.

З матеріалів справи вбачається (не заперечується відповідачем), що до подання позову відповідачем на виконання умов Договору на користь позивача було сплачено 700000,00 грн.

Таким чином зміст позовних вимог щодо наявності основного боргу станом на день подання позову позивач визначив як 25606296,95 грн (26306296,95 700000,00 грн).

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач в процесі розгляду даної справи судом, оплатив на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 5900000,00 грн з призначенням платежу «за АТ «Київоблгаз» зг.дог. доручення №38S810-8216-21 від 17.05.2021 перевищ.замов.потуж.дог.№ від 04.02.2020», що підтверджується наявним в матеріалах справи реєстром платежів на користь ТОВ «Оператор ГТС України» від АТ «Львівгаз» за період з 06.09.2021, про що також не заперечує відповідач.

Отже, судом встановлено, що внаслідок оплат відповідача протягом розгляду даної справи в суді, відповідачем повністю сплачено борг у розмірі 5900000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що заборгованість у сумі 5900000,00 грн грн погашена відповідачем, що підтверджено відповідними доказами, суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача вказаної суми - 5900000,00 грн боргу за відсутністю предмету спору.

Відтак, на розгляді суду залишились вимоги про стягнення з відповідача 19706296,95 грн (25606296,95 - 5900000,00).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що оператор має право, зокрема, стягувати з замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності.

Водночас, як вже наводилось судом вище пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу визначено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Тоді як кодексом ГТС визначено, що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу.

Таким чином, з наведеного вбачається, що визначення потужності подачі природного газу є обов`язковою складовою послуги транспортування природного газу, а отже, без визначення потужності неможлива і функція самого транспортування, що спростовує твердження відповідача стосовно того, що сторони не узгоджували розмір договірної потужності.

При цьому п. 15 р. 1 глави ІХ Кодексу ГТС встановлено, що величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Відповідачем не спростовано тверджень позивача, щодо перевищення останнім встановленої потужності та не надано належних, достовірних та допустимих доказів, які б дали суду підстави вважати, що відповідачем заявлена потужність за Договором надання послуг з транспортування природного газу перевищена не була.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем в підтвердження наявності обов`язку з оплати за перевищення потужності здійснено декілька оплат з саме таким призначенням платежу (за перевищення замовленої потужності), а отже, відповідач своїми оплатами фактично підтвердив перевищення заявленої потужності, у зв`язку з чим йому підставно були нараховані додаткові кошти.

До того ж п. 4.1. Договору визначено, що замовник зобов`язаний здійснювати своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями та/або недотримання параметрів якості природного газу який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом.

Крім того, зокрема, відповідно до п. 2 р. 3 гл. ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії по стягненню із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Відтак, на підставі наведеного суд доходить висновків, що у відповідача наявне грошове зобов`язання перед позивачем зі сплати нарахованих позивачем сум, що нараховані останнім у зв`язку з перевищенням відповідачем договірних потужностей за Договором

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).

Отже, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази доходить висновків, що позивачем доведено наявність факту перевищення меж договірної потужності, а відповідачем в свою чергу вказаного не спростовано та навіть частково сплачено за дане порушення умов Договору.

Відтак, суд, досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, розцінює докази, надані позивачем як найбільш вірогідними, а також належними, допустимимими та такими, що підтверджують грошовий борг відповідача за Договором у зв`язку з перевищенням меж договірної потужності.

Водночас суд звертає увагу на те, що самі лише посилання позивача на безпідставність нарахувань позивачем боргу за перевищення заявленої потужності не можуть братися судом до уваги, позаяк не підтверджені належними доказами.

Отже, відповідач не спростував доводів відповідача про зворотнє і, стверджуючи про наявність підстав для відмови у позові, крім зазначення власного обґрунтування помилковості доводів позивача, зокрема, стосовно правомірності нарахування коштів за перевищення меж договірної потужності, не надав на підтвердження таких доводів конкретних доказів, які суд міг би оцінити. Натомість висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях та поясненнях однієї зі сторін. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16.

Відтак суд доходить висновків про підставне стягнення з відповідача на користь позивача боргу за перевищення потужності за період січня-березня 2021 року за Договором № від 04.02.2020 в розмірі 19 706 296,95 грн.

Щодо стягнення пені, втрат від інфляції та 3% річних.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 251, 252 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Також Цивільним кодексом України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ч. 1, 3 ст. 549 ЦКУ).

Віддповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 13 Договору сторони погодили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують здійснення відповідачем оплат за Договором, які пов`язані з перевищенням визначених меж потужності транспортування природного газу, чим порушено 2.5., 8.4. умов Договору, а отже, позивачем підставно нараховано відповідачу штрафні санкції.

Судом перевірено розрахунки нарахування позивачем пені, втрат від інфляції та 3% річних та встановлено, що вони є арифметично вірними, а отже 1 674 595,41 грн пені, 338 539,58 грн трьох відсотків річних, 591160,77 грн інфляційних втрат підлягають підставному стягненню з відповідача.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про стягнення основного боргу за перевищення потужності за період січня-березня 2021 року за договором № від 04.02.2020 в розмірі 19 706 296,95 грн, а також 1 674 595,41 грн пені, 338 539,58 грн трьох відсотків річних, 591 160,77 грн інфляційних втрат

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обгрнутовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Принагідно, суд зазначає, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Гузара Любомира, буд. 44, ) основний борг за перевищення потужності за період січня-березня 2021 року за договором № від 04.02.2020 в розмірі 19 706 296,95 грн, а також 1 674 595,41 грн пені, 338 539,58 грн трьох відсотків річних, 591 160,77 грн інфляційних втрат та 423 158,89 грн судового збору.

Закрити провадження у справі в частині стягнення 5 900 000 грн основного боргу за перевищення потужності за період січня-березня 2021 року за договором № від 04.02.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз