ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/670/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., 55001) до Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс (вул. Набережна енергетиків, 45, кв. 93, м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., 55002) про стягнення 33471,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 33471,79 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору на постачання товару від 18.10.2021 №53-123-01-21-07192 в частині порушення строків поставки товару згідно з видатковою накладною від 12.01.2022 №1 на суму 1239696,00 грн.

16.05.2022 від позивача до суду надійшла заява (а.с.46-54, т.1), в якій останній повідомив суду, що 26.04.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відомості щодо зміни найменування відокремленого підрозділу.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не подав, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, які перешкоджають йому брати участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України, або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.04.2022 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/670/22; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Як вбачається з наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.55, т.1), вищевказану ухвалу суду про відкриття провадження у цій справі відповідач отримав 10.05.2022.

Обставини справи

18.10.2021 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) був укладений договір на постачання товару №53-123-01-21-07192 (а.с.6-11, т.1; далі - договір), згідно з п.1.1. якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняти і сплатити товар - код CPV 44170000-2 по ДК 021:2015 - плити, листи, стрічки та фольга, пов`язані з конструкційними матеріалами (прокат листовий, далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019.

Відповідно до п.1.3 договору місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ.

За змістом п.2.1 договору загальна вартість товару є твердою та складає всього з ПДВ 4855200,00 грн.

Згідно з п.3.1 договору постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 15.12.2021, на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

За умовами п.3.3 договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

За змістом п.3.9 договору при поставці продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в специфікації в більшу або меншу сторону, пов`язане з особливостями фасування або пакування такої продукції безпосередньо виробником, а також особливостями її транспортування. При цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10% від встановленого специфікацією показника, за умови, що суму договору не буде перевищено та буде забезпечено постачання всієї номенклатури позицій специфікації. Відхилення обов`язково має бути узгоджене безпосередньо з покупцем.

Відповідно до п.4.1 договору у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язався сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання товару понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару.

За змістом п/п.12.3.1. п.12.3 договору постачальник зобов`язався забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п.13.1 договору він вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2022 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

18.10.2021 між сторонами було підписано специфікацію №1, в якій останні погодили перелік та вартість товару, що підлягає поставці за умовами укладеного договору. Згідно із специфікацією сторони погодили, що всього за договором має бути поставлено товар на загальну суму 4855200,00 грн (а.с.12-14, т.1).

На виконання умов договору відповідачем без порушення погоджених сторонами строків було поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 3554246,40 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: від 09.11.2021 №21 на суму 53760,00 грн; від 10.11.2021 №22 на суму 468720,00 грн; від 11.11.2021 №24 на суму 894183,60 грн; від 18.11.2021 №26 на суму 1325596,80 грн; від 26.11.2021 №27 на суму 721380,00 грн; від 30.11.2021 №30 на суму 90606,00 грн (а.с.15-20 т.1).

06.01.2022 позивачем було направлено на адресу відповідача поштовим зв`язком претензію від 05.01.2022 №32/06 (а.с.22-23, т.1), в якій позивач вимагав від відповідача перерахувати на рахунок позивача пеню в сумі 27320,02 грн, розрахунок якої здійснено на підставі п.4.1 договору за період з 16.12.2021 по 05.01.2022.

Після отримання відповідачем претензії, останнім було здійснено поставку товару позивачу на суму 1239696,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною від 12.01.2022 №1 (а.с.21 т.1), поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідно до умов договору, а саме пункту 3.1., поставка товару мала бути здійснена не пізніше 15.12.2021, судом встановлено, що товар на суму 1239696,00 грн за видатковою накладною від 12.01.2022 № 1 відповідачем був поставлений з порушенням строків, погоджених сторонами.

Приймаючи до уваги допущене відповідачем порушення, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача в межах цієї справи пеню в розмірі 33471,79 грн, розрахунок якої здійснений за період з 16.12.2021 по 11.01.2022 (а.с.3, т.1).

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За умовами ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлена обставина неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на постачання товару від 18.10.2021 №53-123-01-21-07192, а саме порушення строків поставки товару на суму 1239696,00 грн.

Оскільки ця бездіяльність відповідача суперечить вищевказаним нормам права та договору, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача на підставі п.4.1 договору пеню за період з 16.12.2021 по 11.01.2022. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, наведений у позовній заяві (а.с.3, т.1), судом встановлена його вірність та обґрунтованість.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс, слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 33471,79 грн.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення судом в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2481,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Південьбудресурс (вул. Набережна енергетиків, 45, кв. 93, м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., 55002, ) на корись Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, ) в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., 55001, ) пеню в сумі 33471 /тридцять три тисячі чотириста сімдесят одну/грн 79 коп та судовий збір в сумі 2481/дві тисячі чотириста вісімдесят одну/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21 червня 2022 р.

Суддя Д.О. Бездоля