ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 Справа № 914/37/22

місто Львів

За позовом: Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, м. Дрогобич Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів

про стягнення 10922,40 грн

Суддя Щигельська О.І.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд» не здійснювалось.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Дрогобицький державний педагогічний університет імені Івана Франка звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 10922,40 грн в якості попередньої оплати за договором №12-02 від 12.05.2021 року.

Ухвалою суду від 10.01.2022 позовну заяву Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка залишено без руху. Встановлено позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

24.01.2022 в системі документообігу суду за вх. №1931/22 зареєстровано подану позивачем заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №914/37/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 28.03.2022 подальший розгляд справи №914/37/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.04.2022.

Ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження у справі № 914/37/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2022.

12.05.2022 за вх.№9900/22 в системі документообігу суду зареєстровано подану представником позивача заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

16.05.2022 за вх.№10056/22 в системі документообігу суду зареєстровано подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи на інші дату.

Ухвалою суду від 16.05.2022 судове засідання відкладено на 30.05.2022.

В судове засідання 30.05.2022 сторони явки повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, а неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» укладено договір №12-02 від 12.05.2021, за яким постачальник зобов`язався поставити замовникові товари, зазначені в специфікації, а замовник - прийняти і оплатити такі товари: ДК- 021:2015 - 09130000-9 - Нафта і дистиляти (бензин А-92).

За вказаним договором позивачем здійснено платіж в сумі 18648,00 грн, а відповідачем на виконання умов договору передано талони на бензин марки А-92 (30 шт. по 10л. та 20 шт. по 20л.) згідно акту приймання - передачі талонів на пальне.

Позивач стверджує, що починаючи з червня 2021 частину талонів на 410 літрів (на загальну суму 10922,4 грн), він не може отоварити/використати. Позивач звертався з відповідним листом до відповідача та отримав відповідь, що це сталося внаслідок технічних проблем і найближчим часом це буде виправлено. Проте станом на момент подачі позовної заяви відповідач свої зобов`язання не виконав, що підтверджується, зокрема, Актом про встановлення факту припинення заправки транспортних засобів від 05.11.2021 по всіх не використаних талонах.

Вищенаведене зумовило звернення до суду із відповідною позовною заявою про стягнення 10922,40 грн., в якості попередньої оплати за договором.

Аргументи відповідача

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Дрогобицьким державним університетом імені Івана Франка (позивач по справі, замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (відповідач по справі, постачальник за договором) укладено договір №12-02 від 12.05.2021, за яким постачальник зобов`язався протягом визначеного Договором строку забезпечити постачання Бензин А-92 за кодом ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти, відповідно до умов Договору (далі «товар»), а замовник - прийняти і оплатити такий товар, на умовах, викладених у Договорі (п.1.1.).

Відповідно до п.п. 1.2. - 1.3. Договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товару визначена сторонами в Додатку 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Найменування товару: бензин А-92. Одиниця вимірювання - літр. Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (талонами або іншими підтверджуючими документами) на отримання товару.

Згідно з п. 3.1. ціна Договору становить 18648 грн. 00 коп. (Вісімнадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень 00 коп.), у тому числі ПДВ - 3108 грн. 00 коп. (Три тисячі сто вісім гривень 00 коп.).

Усі розрахунки за Договором здійснюються у національні і валюті України. Замовник оплату товару здійснює на підставі Актів приймання-передачі, рахунку та накладних шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника (п. 4.1.).

Оплата товару замовником здійснюється протягом 10 банківських днів з дати підписання належним чином оформлених Актів приймання-передачі товару (п.4.2.).

Відповідно до п. п. 5.1.-5.4. строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (талонів або інших підтверджуючих документів). Місце постачання товару: м. Дрогобич , вул. І. Франка 24. Отримувачем товару є: Дрогобицький державний педагогічний університет імені Івана Франка. Акти підписуються відповідними отримувачами.

Пунктами 5.7.-5.10. сторонами погоджено, що передача покупцю товару здійснюється на АЗС шляхом заправки автомобіля покупця при пред`явленні довіреними особами покупця довірчого документу (талонів або інших підтверджуючих документів). Талони або інші підтверджуючі документи є підставою для видачі (заправки) на АЗС вказаного об`єму та марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашенню вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначеній в талонах.

Умови постачання товару - самовивезення покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу (талонів або інших підтверджуючих документів).

Наявність мережі АЗС у м. Дрогобич і Львівській області та інших областях України. Відпуск нафтопродуктів замовнику здійснюється цілодобово по талонам або іншим підтверджуючим документам, що є підставою для відвантаження нафтопродуктів у всіх вищеперерахованих АЗС.

Відповідно до Специфікації (Додаток 1 до Договору) товаром є Бензин А-92 за кодом ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти, у кількості 700 л., загальною вартістю 18648,00 грн.

На виконання умов Договору постачальник передав у власність, а покупець прийняв талони на пальне у кількості 50 (п`ятдесят) шт.: Бензин А-92 30 шт. по 10 л., 20 шт. по 20 л., зазначене підтверджується Актом приймання-передачі талонів на пальне від 13.05.2021 року, копію якого долучено до матеріалів справи. Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Також матеріали справи містять копію Видаткової накладної №185 від 13.05.2021 року на суму 18648,00 грн. Видаткова накладна підписана повноважними представниками сторін та скріплена їх печатками.

13.05.2021 року позивачем здійснено платіж на користь ТзОВ «Прайм Лайт» в сумі 18648,00 грн, з призначенням платежу «за бензин А-92; накл..№185 від 13.05.21р. дог. №12-02 від 12.05.21р.; в.т.ч. ПДВ-3108,00», що підтверджується копією платіжного доручення №314 від 13.05.2021 року.

Позивач стверджує, що з червня 2021 року частину талонів на 410 літрів (на загальну суму 10922,4 грн не може використати/отоварити.

14.07.2021 року позивач звернувся до відповідача з Листом №668 в якому повідомив, що службовими особами Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка неодноразово здійснювались спроби отоварити талони на пальне А-92, отриманих за договором від 12.05.2021 року №12-02. В замовника в наявності талони на 410 літрів бензину А-92, які не вдається отоварити в мережі АЗС. Даний недолік виник не з вини замовника, та унеможливлює подальше використання товару. Зазначено, що позивачем надіслане офіційне звернення до мережі АЗС WОС для отримання документального підтвердження неможливості отоварення зазначених талонів на пальне. В зв`язку з тривалою відсутністю можливості отримання пального позивач просив відповідача повернути кошти за невикористаний товар в сумі 10922,4 (десять тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні сорок копійок) на розрахунковий рахунок замовника протягом п`яти робочих днів з моменту отримання листа. Відповідачем отримано вказаний лист 21.07.2021 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копією фіскального чеку АТ «Укрпошта».

У відповідь на Лист №668 від 14.07.2021 року, відповідачем Листом №621/1 від 15.07.2021 повідомлено, що ТзОВ «Прайм Лайт», підтверджує свої зобов`язання за Договором №12-02 від 12.05.2021 року та зобов`язується виконати взяті на себе зобов`язання та продовжити заправку транспорту замовника на АЗС WOG за талонами, придбаними у ТОВ «Прайм Лайт», після усунення технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу роботи про, що буде проінформовано.

Матеріали справи також містять Акт про встановлення факту припинення заправки транспортних засобів від 05.11.2021 року, яким засвідчено факт припинення заправки транспортних засобів ДДПУ ім. І.Франка по талонах на бензин А-92 за номерами згідно переліку виданих ТОВ «Інтер кард». Також зазначеним Актом засвідчено відмову від підписання акту працівниками автозаправки. Акт підписаний юрисконсультом ректорату, головним бухгалтером та фахівцем з публічних закупівель позивача.

Оскільки сплачені кошти за неотриманий позивачем товар відповідачем в добровільному порядку не повернуті, а умови договору не виконані, зазначені обставини зумовили звернення Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 10922,40 грн в якості попередньої оплати за договором №12-02 від 12.05.2021 року.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом між сторонами укладено Договір №12-02 від 12.05.2021 року який за своєю правовою природою є договором поставки.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст.693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. При цьому суд зазначає, що підписання сторонами видаткової накладної, яка є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст.9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Варто зазначити, що талони на пальне видаються як підтвердження права покупця на отримання фіксованої кількості товару певного найменування і марки, позначених на них, а товаром фактично є нафтопродукт бензин А-92.

Зазначене також підтверджується пунктом 1.3. Договору згідно якого відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (талонами або іншими підтверджуючими документами) на отримання товару та пунктами 5.7.-5.10. сторонами погоджено, що передача покупцю товару здійснюється на АЗС шляхом заправки автомобіля покупця при пред`явленні довіреними особами покупця довірчого документу (талонів або інших підтверджуючих документів). Талони або інші підтверджуючі документи є підставою для видачі (заправки) на АЗС вказаного об`єму та марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашенню вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначеній в талонах.

З врахуванням наведеного суд зазначає, що підписання позивачем видаткової накладної не свідчить про передання відповідачем позивачу товару за Договором, а підтверджує факт передачі паливних карток чи талонів, які надавали право позивачу на отримання відповідної кількості товару (палива) в майбутньому.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідач передав позивачу талони на пальне на загальну суму 18648,00 грн, зазначене підтверджується Видатковою накладною №185 від 13.05.2021 та Актом приймання-передачі талонів на пальне від 13.05.2021 року

Однак відпуск палива на підставі талонів на пальне переданих відповідачем в повному обсязі не було забезпечено. Зокрема талони загальною вартістю 10922,4 грн з незалежних від позивача причин не вдалося обміняти на пальне.

З листа відповідача вбачається, що відповідач підтверджує свої зобов`язання за Договором №12-02 від 12.05.2021 року та зобов`язується виконати та продовжити заправку транспорту замовника на АЗС WOG за талонами, придбаними у ТОВ «Прайм Лайт», після усунення технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу роботи.

Суд зазначає, що Договором між сторонами не визначалося додаткових умов чи дій позивача для отримання палива на АЗС при пред`явленні талонів. Відтак технічні несправності в системах оператора не можуть вважатись об`єктивними обставинами неможливості виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, оплачених позивачем у повному обсязі.

Суд також звертає увагу, що враховуючи суть правовідносин між сторонами та специфіку придбання палива у спосіб придбання талонів, мету придбання таких - мати можливість їх пред`явлення на АЗС для отримання палива у погодженій кількості та у межах строку дії таких карток, позивачу мали бути передані картки, які уже на час передачі мали бути забезпечені узгодженою кількістю палива, доступного для фактичного отримання позивачем при пред`явленні картки на АЗС.

Варто також зазначити, що із листа вбачається, що відповідач не заперечив факту неналежного виконання своїх зобов`язань перед позивачем, навіть більше, визнавав допущення таких. Під час розгляду справи таких обставин також не спростував.

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем і ненадання жодних доказів на їх спростування відповідачем, суд доходить висновку, що позивачем доведено обставини щодо реалізації ним придбаних у відповідача талонів лише частково, та неможливості реалізації решти на суму 10922,40 грн.

Відтак, обставину неможливості реалізувати частину карток, придбаних у відповідача, суд визнає доведеною та не спростованню. Наведене не відповідає умовам зобов`язань, що виникли між сторонами, адже, здійснюючи повну оплату товару пального у талонах, сторона (позивач) розраховує на відпуск відповідного пального у відповідних АЗС, обов`язок забезпечення здійснення якого належить відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільний кодекс України).

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

Із суті правовідносин, що виникли між сторонами, та виходячи з обставин справи, зокрема, здійснення позивачем оплати товару у повному розмірі, суд зазначає, що фактично позивачем придбано товар пальне на умовах передоплати, тому до правовідносин застосовуються положення ст. 693 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З огляду на те, що на момент ухвалення рішення, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов Договору поставки №12-02 від 12.05.2021 року, а саме відпуску товару на підставі талонів на суму здійсненої позивачем оплати, а також не містять доказів повернення позивачу сплачених коштів за неотриманий товар, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення суми попередньо сплачених коштів в сумі 10922,40 грн.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування вірогідності доказів, який на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 10922,40 грн в якості попередньої оплати за договором №12-02 від 12.05.2021 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 2270,00 грн покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (79044, Львівська обл., місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84/1 б; ідентифікаційний код 42151468) на користь Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка ( 82100, Львівська обл., місто Дрогобич, вул.Івана Франка, будинок 24; ідентифікаційний код 02125438) 10922,40 грн попередньої оплати за договором та 2270,00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2022 року.

Суддя Щигельська О.І.