ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9691/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від відповідача: Лопатнікова Аліна Вадимівна, адвокат, довіреність №1180-К-Н-О від 05.03.2020 року)

від позивача: Кузьменко Володимир Сергійович, адвокат, ордер серії АЕ №1135526 від 25.05.2022 року

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 року у справі № 904/9691/21 (суддя Манько Г.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза"

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсними окремих пунктів договору,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 року у справі № 904/9691/21 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову.

Заборонено Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ , вул. Грушевського, Ід ) та будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням AT КБ "Приватбанк", вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" (ідентифікаційний код юридичної особи 39054671, місцезнаходження юридичної особи: 49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т) частиною цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру "Приозерний", що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м. (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять цілих 21 сотих квадратних метри); а також в`їздами у паркінг літ. а1, а2; сходами літ. А4, ґанком літ. А6, а7, а8, а10; ґанком з козирком літ. А9; входом на 1 поверх літ. А11-1; навісом літ. Б, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення) наявних у вказаному приміщенні.

Заборонено Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок ІД), а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє припинення (розірвання, відмову) договору оренди від 28.04.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" щодо оренди частини цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру "Приозерний", що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м. (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять цілих 21 сотих квадратних метри); а також в`їздами у паркінг літ. а1, а2; сходами літ. А4, ґанками літ. А6, а7, а8, а10; ґанком з козирком літ. А9; входом на 1 поверх літ. А11-1; навісом літ. Б.

Заборонено Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ , вул. Грушевського, Ід ) та будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням AT КБ "Приватбанк" передавати в оренду будь- яким третім особам частину цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру "Приозерний", що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м. (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять цілих 21 сотих квадратних метри); а також в`їзди у паркінг літ. а1, а2; сходи літ. А4, ґанки літ. А6, а7, а8, а10; ґанок з козирком літ. А9; вхід на 1 поверх літ. А11-1; навіс літ. Б.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алонза" (ідентифікаційний код юридичної особи 39054671, 49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т).

Боржник: Акціонерне товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001).

Ухвала суду мотивована тим, що:

- запропоновані заходи забезпечення позову є адекватними та цілком співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки наявний прямий зв`язок між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору;

- вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав сторін на час вирішення спору в суді, та у разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду, тоді як невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позову;

- запропоновані позивачем заходи не позбавляють відповідача права власності на його майно, але попереджають відповідні дії;

- заборона вчиняти певні дії не призведе до погіршення фінансового стану відповідача та не спричинить припинення господарської діяльності, але виключно обмежить право розпорядження майном.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що суд дійшов передчасних висновків про обгрунтованість заяви про забезпечення позову та існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не врахував дійсні обставини та задовольнив заяву позивача про забезпечення позову з одних лише формальних міркувань.

Скаржник вважає, що суд не врахував, що:

- договір оренди з ТОВ "Алонза" не передбачає можливість застосування до орендаря оперативно-господарських сакцій у зв`язку з порушенням зобов`язання, зокрема щодо обмеження доступу до ТРЦ "Приозерний" в цілому або частинами, припинення постачання комунальних послуг тощо;

- вчинені дії суду щодо забезпечення позову вищевказаним шляхом є не співвмірними з обсягом позовних вимог та не становлять реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не встановив, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача;

- суд першої інстанції, забезпечуючи позовну заяву ТОВ "Алонза", порушив права АТ КБ "Приватбанк" на односторонню відмову від договору оренди, як то унормовано ст.ст. 782, 783 ЦК України, а не лише оспорюваними позивачем пунктами 7.2 та 7.4 договору оренди;

- суд першої інстанції не перевірив достовірність наданих позивачем доказів щодо підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а прийняв до уваги штучно створені позивачем докази, які формують хибне уявлення про обставини справи;

- матеріали заяви про забезпечення позову не місять доказів надіслання саме АТ КБ "Приватбанк" на адресу суборендарів або орендаря листів щодо наміру переукладання прямих договорів оренди з користувачами ТРЦ "Приозерний".

- суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив надані докази та дійшов хибного висновку про задоволення заяви ТОВ "Алонза" про забезпечення позову;

- суд прийшов до помилкового висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а реальних доказів такої загрози до суду не надано.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі викладених у апеляційній скарзі обставин.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 року по справі № 904/9691/21 та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Алонза" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач у судовому засіданні 25.05.2022 року запеперечував проти наведених апелянтом обставин та задоволення апеляційної скарги. Вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.

Просить залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 року у справі № 904/9691/21 без змін, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Алонза" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, за змістом якого просить:

- визнати недійсним п. 7.2 договору оренди від 28.04.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" наступного змісту: "Орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення об`єкту оренди, якщо орендар не вніс орендну плату за користування об`єктом оренди у строк, передбачений п.5.1 цього договору. У разі відмови орендодавця від договору оренди із зазначених вище підстав. орендодавець надсилає орендарю письмовий лист про відмову від договору. Письмовий лист орендодавця про відмову від договору з вказаних вище підстав вважається врученим, а договір відповідно припиненим (розірваним), через 10 (десять) календарних днів після направлення його поштовою кореспонденцією у вигляді цінного листа з внутрішнім описом, доказом відправлення якого є розрахунковий документ та внутрішній опис за адресою місцезнаходження орендаря, а саме: 49126, м. Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т та за фактичним місцезнаходженням об`єкту оренди";

- визнати недійсним п. 7.4 договору оренди від 28.04.2020 року, укладеного між Акціонерним Товариством Комерційний банк "Приватбанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" в частині: "Дія цього договору припиняється у разі: з ініціативи орендодавця або орендаря в односторонньому порядку. При цьому сторона - ініціатор розірвання договору направляє іншій стороні письмове повідомлення в строк не менше ніж за місяць до дати розірвання договору. Договір вважається розірваним у дату, що зазначена у повідомленні".

У відповідності до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2 та 3 частини 1 статті 137 ГПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 321 ЦК України особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Одна з основних умов, яка повинні міститися в заяві про забезпечення позову, це обґрунтування необхідності забезпечення позову та заходу забезпечення позову, який належить застосувати (ст. 139 ГПК України).

Припущення заявника щодо необхідності забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто підтверджувалося певними доказами.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Статтею 77 та 78 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Господарський суд Дніпропетровської області, задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ , вул. Грушевського, Ід ) та будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням AT КБ "Приватбанк", вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" (ідентифікаційний код юридичної особи 39054671, місцезнаходження юридичної особи: 49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т) частиною цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру "Приозерний", що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м. (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять цілих 21 сотих квадратних метри); а також в`їздами у паркінг літ. а1, а2; сходами літ. А4, ґанком літ. А6, а7, а8, а10; ґанком з козирком літ. А9; входом на 1 поверх літ. А11-1; навісом літ. Б, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення) наявних у вказаному приміщенні не врахував наступне:

З метою мінімізації можливих зловживань із забезпеченням позову, слід враховувати правила, визначені процесуальним законодавством:

- суду має бути надане підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- забезпечення позову має бути обґрунтованим, тобто заявник повинен обґрунтувати, чому невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та як саме;

- вид забезпечення позову повинен відповідати позовним вимогам та їхньому обсягу.

Стаття 235 ГК України передбачає, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Статтею 237 ГК України визначено підстави та порядок застосування оперативно- господарських санкцій. Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Таким чином, застосування оперативно-господарських санкцій можливе тільки, якщо це передбачено договором.

В даній справі договір оренди з ТОВ "Алонза" не передбачає можливість застосування санкцій - обмеження доступу до ТРЦ в цілому або частинами, припинення постачання комунальних послуг тощо.

Тож, вчинені дії суду щодо забезпечення позову вищевказаним шляхом є не співвмірним з обсягом позовних вимог та не становлять реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії (правова позиція Верховного Суду у справі №910/8188/21 від 13.12.2021 року).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд першої інстанції, забезпечуючи позовну заяву ТОВ "Алонза " шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок ІД), а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє припинення (розірвання, відмову) договору оренди від 28.04.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" щодо оренди частини цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру "Приозерний", що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м. (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять цілих 21 сотих квадратних метри); а також в`їздами у паркінг літ. а1, а2; сходами літ. А4, ґанками літ. А6, а7, а8, а10; ґанком з козирком літ. А9; входом на 1 поверх літ. А11-1; навісом літ. Б., порушив законні права АТ КБ "ПриватБанк", а саме:

Статтею 782 ЦК України передбачено право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі у випадку, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Колегією суддів встановлено, що відповідач має заборгованість по договору оренди ї визнає її (лист ТОВ "Алонза" № 116 від 07.12.2021 року, направлений на адресу АТ КБ "Приватбанк").

Отже, прийняті судом заходи забезпечення у вигляді заборони АТ КБ "Приватбанк", а також будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням АТ КБ "Приватбанк", вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє припинення (розірвання, відмову) договору оренди від 28.04.2020 року, є прямим порушенням передбаченого законом права орендодавця на відмову від договору або його розірвання з інших підстав, ніж передбачені оспорюваними позивачем п.п. 7.2, 7.4 договору.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що викладений у постанові у справі № 910/8188/21 від 13.12.2021 року зазначено наступне: "Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову потрібно враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору".

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №910/12661/19, від 21.12.2020 року у справі №910/9627/20, від 12.03.2021 року у справі №910/16796/20, 19.05.2021 року у справі №910/19775/20, від 26.08.2021 року у справі №910/4185/21.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (Ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ , вул. Грушевського, Ід ) та будь - яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням AT КБ "Приватбанк" передавати в оренду будь- яким третім особам частину цілісного майнового комплексу торговельно-розважального центру "Приозерний", що знаходиться за адресою: Україна, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, а саме: літ. А-5 з надбудовами літ. А1-1, А2-1, А3-1, А4-1 та підвалом літ. під. А-5, загальною площею 27 739,21 кв.м. (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять цілих 21 сотих квадратних метри); а також в`їзди у паркінг літ. а1, а2; сходи літ. А4, ґанки літ. А6, а7, а8, а10; ґанок з козирком літ. А9; вхід на 1 поверх літ. А11-1; навіс літ. Б., суд першої інстанції не перевірив достовірність наданих позивачем доказів щодо підтвердження існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а прийняв до уваги штучно створені позивачем докази, які формують хибне уявлення про обставини справи.

З ухвали господарського суду Дніпропетровської області, вбачається що позивачем надано листи, які надійшли на адресу ТОВ "Алонза":

- від ТОВ "Тревел-Тойс", суборендаря позивача (приміщення площею 465,90 кв.м. на 2 поверсі будівлі ТЦ "Приозерний");

- та від ТОВ "Культпар", суборендаря позивача (приміщення площею 4563,60 кв.м.).

Такі докази є сумнівними, оскільки сформовані третіми особами і не є підтвердженням дійсного наміру АТ КБ "Приватбанк" на вчинення дій, про які йдеться у листах.

Відповідно до ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Однак, дане питання в оскаржуваній ухвалі взагалі не описано судом, чим проігноровано інтереси відповідача як власника приміщення.

Отже, з оскаржуваної ухвали не вбачається, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Алонза" заява про забезпечення позову обґрунтована. Причини для забезпечення позову, на які посилається позивач, є надуманими та не підтвердженими належними доказами.

На думку колегії суддів ухвалою про вжиття заходів до забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсними окремих пунктів договору, суд першої інстанції фактично сприяє позивачу в ухиленні від належного виконання укладеного договору оренди та збільшенню заборгованості по орендним платежам.

Суд дійшов до помилкового висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а реальних доказів такої загрози до суду не надано.

З викладених вище підстав ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. Апеляційну скаргу слід задовольнити. В задоволенні заяви ТОВ "Алонза" про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 року у справі № 904/9691/21 скасувати.

В задоволенні заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза" (Ідентифікаційний код юридичної особи 39054671, 49126, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Праці, будинок 2Т) відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 01.06.2022 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков