РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022Справа № 910/18329/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської місьої державної адміністрацівї) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаєплон"

про стягнення 173 668,38 грн.

за участю представників:

від позивача: Сірик Д. О.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва із позовом звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаєплон" (далі - ТОВ "Фаєплон", відповідач) про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 173 668,38 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 521030 від 17.01.2019 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленої позивачем теплової енергії у гарячій воді.

У позові КП "Київтеплоенерго" просить стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 156 192,99 грн., пеню в сумі 8 303,95 грн., інфляційну складову боргу в сумі 6 662,46 грн. та 3 % річних в сумі 2 508,98 грн., а всього - 173 668,38 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

У судовому засіданні, під час розгляду справи по суті, представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його позиція щодо поданого позову суду не відома.

Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.01.2019 між КП "Київтеплоенерго" (постачальник) та ТОВ «Водоканал-Сервіс», яке змінило своє найменування на ТОВ "Фаєплон" (споживач) був укладений договір № 521030 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримувати її та оплачувати відповідно до умов, викладених в цьому договорі (п. 1.1).

Згідно з п. 2.2.1 договору постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (додатки 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку № 1.

Відповідно до п. 2.3.1 договору споживач зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку № 2.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.05.2019, з подальшою його пролонгацією. При цьому, керуючись ст. 631 ЦК України сторони домовились про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018 (п. 4.1, 4.2).

Додатком № 2 до договору сторони узгодили тарифи та порядок розрахунків, зокрема, споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно, не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, забезпечує оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок постачальника.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Також згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг" (далі - ЖКП) здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості ЖКП згідно із законодавством та умовами договору на надання ЖКП. Такому праву прямо відповідає визначений вказаним Законом обов`язок споживача оплачувати надані ЖКП за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити вартість ЖКП, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов укладеного сторонами договору у період з жовтня 2020 по серпень 2021 надав споживачу послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді на загальну суму 156 192,99 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, обліковими картками, відомістю обліку споживання теплової енергії за вказаний період, нарядами на включення та відключення об`єкту теплоспоживання, копії яких містяться в матеріалах справи.

Однак, відповідач, зі свого боку, зобов`язання з оплати послуг виконав неналежним чином, вартість поставленої теплової енергії на вказану суму не сплатив. Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 156 192,99 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідач суду не надав, доводів позивача не спростував, позовні вимоги в частині стягнення 156 192,99 грн. основного боргу за період з жовтня 2020 по серпень 2021 підлягають задоволенню.

За прострочення зобов`язання позивач також просив стягнути з відповідача пеню у сумі 8 303,95 грн., нараховану з листопада 2020 по серпень 2021.

Згідно зі ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Проте, судом встановлено, що у договорі № 521030 від 17.01.2019 на постачання теплової енергії, сторони не погодили розмір пені та інших штрафних санкцій.

Разом з тим, у пункті 3.3 договору сторони домовились, що споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі, обумовленому чинним законодавством України.

Так, згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 26 якого у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

При цьому суд враховує, що з 01.05.2018 надання послуг ТОВ "Фаєплон" з постачання теплової енергії у гарячій воді позивач здійснює для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання. Так, відповідно до додатків до договору № 521030 від 17.01.2019 постачання теплової енергії у гарячій воді здійснювалось на об`єкт відповідача (житловий будинок) за адресою: вул. Підвисоцького, 3А, згідно із особовим рахунком № 521030.

Також з п. 9 додатку 2 до договору вбачається, що споживач (ТОВ "Фаєплон") щомісячно забезпечує не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на розрахунковий рахунок постачальника, відкритий у ТВБВ № 100/020 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк".

Отже, оскільки предметом договору № 521030 від 17.01.2019 є постачання теплової енергії, як комунальної послуги, безпосередніми споживачами якої є мешканці будинку по вул. Підвисоцького, 3А у місті Києві, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, відтак, застосуванню підлягають спеціальні норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема, положення ч. 1 ст. 26 цього Закону України в частині розміру пені.

Водночас, слід зазначити, що підпунктом 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року № 530-ІХ, встановлено, що з 17.03.2020 на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Також суд враховує, що 11.03.2020, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (з подальшими змінами), якою з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин, який діє і на час розгляду даної справи. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-2019), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" в країні продовжено карантин з 01.08.2020 по 19.12.2020, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 - карантин продовжено до 31.12.2021, який триває на даний час (до 31.05.2022) згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 23.02.2022.

Отже, оскільки періодом нарахування неустойки за прострочення зобов`язання з оплати теплової енергії у гарячій воді в даному спорі є листопад 2020 - серпень 2021 та враховуючи норми Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення пені у сумі 8 303,95 грн. задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 6 662,46 грн. та 3 % річних в сумі 2 508,98 грн., суд враховує, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених до стягнення матеріальних втрат, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 6 662,46 грн. та 3 % річних в сумі 2 508,98 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги КП "Київтеплоенерго" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаєплон" про стягнення заборгованості у сумі 173 668,38 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаєплон" (87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 4, ідентифікаційний код 37880620) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) основний борг у сумі 156 192 (сто п`ятдесят шість тисяч сто дев`яносто дві) грн. 99 коп., інфляційні втрати у сумі 6 662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 46 коп., 3 % річних у сумі 2 508 (дві тисячі п`ятсот вісім) грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 47 коп.

У решті вимог - відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 24 травня 2022 року.

Повний текст рішення складений 30 травня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.