ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Справа № 924/998/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Кривовяза Н.О.

третьої особи: Шевченко Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі №924/998/21, ухвалене суддею Муха М.Є., повний текст рішення складено 19.01.2022 р.

за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" м.Кам`янець-Подільський, Хмельницька область

до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного концерну "Укроборонпром" м. Київ

про стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення у розмірі 121 935,48грн.

Приватне виробничо-комерційне підприємство "Механік" звернулося із позовом до Господарського суду Хмельницької області про стягнення із відповідача 121 935,48 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном (оброблювальними центрами HR-5B інвентарні номери: 19324, 19325, 19326 - 3 шт.) за час прострочення його повернення за період з вересня 2020р. по 12.10.2020р. на підставі договору оренди №01-719/1 від 01.11.2010р.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" - 69 000грн. неустойки, 1284,53грн. судового збору. У позові в частині стягнення 52 935,48грн. неустойки відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р у справі №924/998/21 в частині стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" - 69000грн. неустойки. Ухвалити по справі нове рішення в частині, стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" - 69 000 грн, яким відмовити в задоволенні позовних вимоги позивача в повному обсязі. В разі прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження, скаржник просить розгляд справи провести з викликом сторін та за участю представника скаржника.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/998/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б.

Листом №924/998/21/1046/22 від 11 лютого 2022 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №924/998/21 з Господарського суду Хмельницької області.

21.02.2022 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/998/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі №924/998/21 - залишено без руху.

14.03.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків.

Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Бучинська Г.Б. перебуває у відпустці 25.02.2022р. по 03.04.2022 р. включно.

Розпорядженням керівника апарату від 18.03.2022 р. №01-05/102 призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/998/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у визначено колегію суддів для розгляду справи №924/998/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Грязнов В.В.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2022 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі №924/998/21, справу призначено до розгляду.

01.04.2022р. на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Державного концерну "Укроборонпром" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2022 р. клопотання Державного концерну "Укроборонпром" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/998/21 - задоволено.

04.04.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду від Державного концерну "Укроборонпром" надійшли пояснення в яких представник ДК «Укроборонпром» просить апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі №924/998/21 задовольнити.

22.04.2022р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку просить доручити провести Кам`янець-Подільському міськрайонному суду Хмельницької області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 клопотання Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/998/21 - задоволено. Доручено забезпечити проведення відеоконференції Кам`янець-Подільському міськрайонному суду Хмельницької області (32300, Хмельницька обл., місто Кам`янець-Подільський, вул. Драй Хмари,7).

В судовому засіданні 19.05.2022 р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. по справі №924/998/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги відповідача та надав додаткові пояснення по суті позовних вимог.

В судове засідання 19.05.2022 Приватне виробничо-комерційне підприємство "Механік" своїх представників не направило.

Поштові відправлення з рекомендованими повідомленнями, якими надсилалися примірники ухвали суду на адресу Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" повернулись до суду апеляційної інстанції з позначкою органу зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту четвертого частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи, що ухвали суду направлялися на адресу Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік", яка встановлена судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, інші адреси позивачем не повідомлялися. Відтак, колегія суддів вважає, що Приватне виробничо-комерційне підприємство "Механік" вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, навіть незважаючи на те, що процесуальні документи суду не були ним отримані та повернулися до суду з причини "адресат відсутній за вказаною адресою".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №873/41/21.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. позов задоволено частково. Вказане рішення мотивоване тим, що уклавши 24.09.2020р. мирову угоду позивач виявив та юридично зафіксував свою волю щодо подальшої юридичної долі майна, а саме сплатити вартість майна, а не повернути його фізично. Відповідно суд вважає правомірно нарахованою неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення за період з 01.09.2020р. по 23.09.2020р. (до дати укладення сторонами мирової угоди) у розмірі 69 000грн. В іншій частині суд відмовляє.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" вказує на те, що на момент розгляду даного спору, ДП «НТК «ЗТМ» уже сплатило неустойку в розмірі 5 037 096 грн, що значно перевищує вартість трьох оброблювальних центрів узгоджену сторонами в мировій угоді, а саме 2 250 000,00 грн

Суд першої інстанції не взяв до уваги позицію скаржника щодо розміру сплаченої неустойки, знехтував принципом пропорційності, упереджено віднісся до скаржника, чим порушив ст.ст.7, 13,15 ГПК України.

Також, суд першої інстанції в рішенні зазначив, що судом береться до уваги, що 24.09.2020р. між сторонами укладено мирову угоду № 06/01-119 на стадії виконання судового рішення у якій останні дійшли згоди про передачу ПВКП "Механік" Боржнику у власність належного Стягувану майна... Відповідно суд вважає правомірно нарахованою неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення за період з 01.09.2020р. по 23.09.2020р. (до дати укладення сторонами мирової угоди) у розмірі 69 000грн. В іншій частині суд відмовляє.» Разом з тим суд першої інстанції не взяв до уваги доводи скаржника, що сторонами у договорі оренди №01-719/1 від 01.11.2010р., а саме в п.2 додаткової угоди від 01.11.2014 року №2 до договору оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. погоджено, що загальна сума орендної плати визначається за місяць, а не за день, тиждень чи будь який інший період. В зв`язку з цим скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

Зазначене вище, відповідно до п.3 ч.1 ст. 277 ГПК України, є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Також, судом помилково встановлено, що обставини справи, що розглядаються ідентичні обставинам що розглядались у справах №924/195/16, №924/80/19 №924/1046/19, №924/817/20. Різниця в тому, що в період за який позивач просить стягнути неустойку у цій справі сторонами проводились переговори щодо передачі стягувачем боржнику у власність належного стягувану майна, а саме: оброблювальний центр HR-5B, інвентарний номер 19324, оброблювальний центр HR-5В, інвентарний номер 19325, оброблювальний центр HR-5B, інвентарний номер 19326, тому об`єктивно не існувало умов, за яких може застосовуватись ч. 2 ст. 785 ЦК України. Суд під час судового розгляду справи має всебічно, повно та безпосередньо дослідити наявні у справі докази. Саме правильна оцінка судом доказів має велике значення для винесення законного та обґрунтованого рішення в справі. Ігнорування судом наданих скаржником доказів, та обґрунтування своїх висновків лише на факті укладення договору оренди та попередніх рішеннях суду призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Державний концерн "Укроборонпром" надав апеляційному суду письмові пояснення по суті спору. Вказує на те, що ДК «Укроборонпром» підтримує вимоги апеляційної скарги в справі №924/998/21, водночас просить суд звернути увагу на окремі факти, що вказують на існування підстав для її задоволення.

Зокрема, Державний концерн "Укроборонпром", акцентує увагу на тому, що сторони домовились про помісячну оплату. Договір оренди не містить умов про можливість нарахування поденної орендної плати.

Задовольняючи позовну вимогу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Механік» (далі - ПВ-КП «Механік»), місцевий господарський суд стягнув із Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» (далі - ДП «НТК «ЗТМ») 69 000 грн. Зазначена сума обрахована за період з 01.09.2020 по 23.09.2020. Однак, вказане не ґрунтується на Договорі оренди та суперечить змісту зобов`язальних відносин між позивачем та відповідачем.

У п.4.1 Договору оренди сторони домовились, що орендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату щомісячно в розмірі 6 000,00 (шість тисяч гривень 00 коп.) грн.. в тому числі ПДВ - 1 000,00 (одна тисяча гривень 00 коп.) грн за кожен оброблювальний центр.

Відповідно до п. 4.2. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 25 числі наступного місяця.

Таким чином, Договір оренди не містить умов щодо можливості нарахування орендної плати поденно, відповідно нарахування неустойки за період з 01.09.2020 по 23.09.2020 є безпідставним.

Також, третя особа звертає увагу на те, що судом стягнуто 69 000 грн за період, який Договором не передбачено, після того як ДП «НТК «ЗТМ» вже сплачено 5 284 417, 74 грн пені.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Між Приватним виробничо-комерційним підприємством "Механік" (далі - орендодавець) та Державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (далі - орендар) було укладено договір оренди № 01-719/1 від 01.11.2010року (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування майно, що визначене у цьому договорі, а орендар зобов`язується прийняти майно у строкове платне користування, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Договором визначено об`єкт оренди: оброблювальні центри HR-5В інвентарні номери - 19324, 19325, 19326 - 3 од.; вартість майна: 474000,00 грн. та його стан на момент передачі в оренду - придатні до користування (п.1.2. договору).

Строк оренди сторонами за договором - 2 роки з моменту підписання даного договору (п. 3.1. договору).

У п. 4.1. договору передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату щомісячно в розмірі 6000,00 грн. за кожний оброблювальний центр.

Орендна плата сплачується у безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 25 числа наступного місяця (п. 4.2. договору).

Розмір орендної плати може переглядатися сторонами один раз протягом року. Орендар має право вносити орендну плату наперед за будь-який термін у розмірі, що визначається на момент оплати (п. п. 4.3., 4.4. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що майно повинне бути передане орендодавцем та прийняте орендарем протягом трьох робочих днів з моменту набрання чинності цим договором. Майно вважається переданим в оренду з моменту підписання акта передавання-приймання.

Згідно із п. п. 6.1.2 - 6.1.5 договору орендар зобов`язаний використовувати майно за його цільовим призначенням відповідно до п. 2.1. даного договору, своєчасно здійснювати орендні платежі, дотримуватися належного режиму експлуатації та зберігання майна у відповідності до технічної документації, здійснювати за власний рахунок профілактичне обслуговування та поточний ремонт майна, за власний рахунок усувати несправності та поломки майна, здійснювати його монтаж та демонтаж.

Після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повернути майно орендодавцю за актом передачі (п. 7.1. договору).

Майно повинно бути передано орендарю у справному стані з урахуванням нормального зносу (п. 7.2. договору).

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством (п. 8.1. договору).

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 8.2. договору).

Відповідно до п.9.1. договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 9.2. договору).

Якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві (п. п.9.3., 9.4. договору).

Відповідно до п.10.3. договору після підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року у справі №924/195/16, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2018 року та постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року, позов задоволено в повному обсязі, вирішено: зобов`язати державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" повернути приватному виробничо-комерційному підприємству "Механік" за письмовим актом передачі орендоване відповідачем за договором оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. майно, а саме: оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19324, оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19325, оброблювальний центр HR-5B інвентарний номер - 19326; стягнути з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 90000грн. заборгованості з орендної плати, 21026,15 грн. інфляційних втрат, 4560,41 грн. 3% річних, 1855161,00 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення (за період з 26 жовтня 2015 року по 19 липня 2017 року), 36694,49грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням суду області від 18.07.2019р. у справі №924/80/19 первісний позов приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" до державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про стягнення 15385,06 грн. інфляційних втрат, 4083,29 грн. - 3% річних, 1831935 грн. неустойки задоволено частково. Стягнуто з ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 14865,92 грн. інфляційних втрат, 4083,29 грн. - 3% річних, 915967,5 грн. неустойки, 27763,26 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору. У решті первісного позову відмовлено. У зустрічному позові державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" про зобов`язання припинити нарахування неустойки відмовлено.

Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. рішення від 18.07.2019р. у справі №924/80/19 в частині відмови у первісному позові щодо стягнення з ДП "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 915967,50грн. неустойки скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Всього апеляційний суд стягнув 1 831935грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення (за період з 20.07.2017р. по 31.03.2019р.). В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.10.2019р. постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.01.2020р., залишеного без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 07.05.2020р. у справі №924/1046/19, стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 720000,00 грн. неустойки (за період квітень - листопад 2019 року), 10800,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.10.2020р., залишеного без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. у справі № 924/817/20 стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" 810000грн. неустойки (за період грудень 2019 року - серпень 2020 року включно).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.10.2020р. затверджено мирову угоду між приватним виробничо-комерційним підприємством "Механік" та державним підприємством "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" №06/01-119 на стадії виконання судового рішення від 24.09.2020р.

Враховуючи викладене, позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення із відповідача 121 935,48грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення за період з вересня 2020 року по 12 жовтня 2020 року.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" - 69 000грн. неустойки, 1284,53грн. судового збору. У позові в частині стягнення 52 935,48грн. неустойки відмовлено.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (статті 610, 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з врахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з апеляційної скарги, спірним є питання про стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до умов договору оренди №01-719/1 від 01.11.2010 р. сторони домовились про помісячну оплату. Відтак, договір оренди не містить умов про можливість нарахування поденної орендної плати.

Однак, суд першої інстанції задовольняючи позовну вимогу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Механік» стягнув із Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» 69 000 грн. Зазначена сума обрахована за період з 01.09.2020 по 23.09.2020 (до дати укладення сторонами мирової угоди).

Разом з тим суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що сторонами у договорі оренди №01-719/1 від 01.11.2010р., а саме в п.2 додаткової угоди від 01.11.2014 року №2 до договору оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. погоджено, що загальна сума орендної плати визначається за місяць, а не за день, тиждень чи будь який інший період.

Зокрема, відповідно до п.4.1 Договору, орендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату щомісячно в розмірі 6 000,00 (шість тисяч гривень 00 коп.) грн.. в тому числі ПДВ - 1 000,00 (одна тисяча гривень 00 коп.) грн за кожен оброблювальний центр.

Пунктом 4.2. передбачено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 25 числі наступного місяця.

Таким чином, Договір оренди не містить умов щодо можливості нарахування орендної плати поденно, відповідно нарахування неустойки за період з 01.09.2020 по 23.09.2020 є безпідставним.

Крім вище зазначеного, колегія судів також акцентує увагу на те, що складовою принципу верховенства права є принцип пропорційності. Сам же принцип пропорційності має також три під принципи: - адекватність (міра адекватна для досягнення завчасно встановленої цілі, якщо бажаний результат може бути досягнуто тільки за умови звертання до цієї міри); - необхідність (міра є законною з найменш можливими обмеженнями при умові досягнення легітимної цілі); - пропорційність як сувора вимога (серйозність втручання та серйозність причин, які виправдовують це втручання, повинні бути пропорційними одна до іншої).

Принцип пропорційності розвинув Європейський суд з прав людини в рішенні Handyside v. the United Kingdom (ECHR 5. - 1976. - para. 18), де Суд відзначив, що кожна «спеціальна процедура», «умова», «обмеження» чи «покарання», які покладені, повинні бути пропорційні легітимній меті, що переслідується.

Пропорційність stricto sensu або «пропорційний результат» є найважливішою складовою принципу пропорційності. Згідно принципу пропорційності stricto iuris для того, щоб виправдати певні обмеження прав, має існувати відповідне відношення («пропорційні» у вузькому сенсі слова) між результатом, який досягається при задоволенні легітимної мети, та шкодою, яка завдається правам через використання законних засобів. Обмеження прав, яке не буде пропорційним stricto iuris, якщо шкода, заподіяна при обмеженні прав буде більшою за ту користь, що буде досягнута. При чому суть балансу полягає в найменшому обмеженні прав та найбільшому результаті для суспільства, а не в досягненні результату будь-якою ціною чи недопущенні обмеження прав.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що встановлюючи пропорційність втручання, слід також брати до уваги характер і суворість накладеного на заявника покарання (див. рішення у справі "Сейлан проти Туреччини", [GC], N 23556/94, п. 49, ECHR 1999-IV). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та Інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

«Прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. З огляду на викладене, суд враховує, що не зважаючи на виконання позивачем у повному обсязі вимог припису, спірною постановою до позивача застосовано найбільшу міру покарання у вигляді максимально можливого розміру штрафу. Фактично відповідачем в автоматичному режимі застосовано найбільший розмір законодавчо встановленої санкції, без урахування будь-яких обставин скоєння стверджуваного суб`єктом владних повноважень позивачем правопорушення, що на переконання суду є безумовним порушенням принципу пропорційності.».

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 233 ГК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на момент розгляду даного спору, Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" уже сплатило неустойку в розмірі 5 037 096 грн, що значно перевищує вартість трьох оброблювальних центрів узгоджену сторонами в мировій угоді, а саме 2 250 000,00 грн.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини «Олюджіч проти Хорватії»). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мала проти України», «Богатова проти України»).

Більш того, у визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Станкевич проти Польщі»).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії» та у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як «явну помилку» (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини «Хамідов проти Росії»).

Враховуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову Приватного виробничого-комерційного підприємства "Механік" до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" про стягнення 121 935,48 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном (оброблювальними центрами HR-5B інвентарні номери: 19324, 19325, 19326 - 3 шт.) за час прострочення його повернення за період з вересня 2020р. по 12.10.2020р. на підставі договору оренди №01-719/1 від 01.11.2010р. Таким чином, на переконання колегії суддів, рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 слід скасувати, з урахуванням встановлених обставин, викладених у цій постанові.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області необхідно скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі №924/998/21 не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2022 р. у справі №924/998/21 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Хмельницької області скасувати в частині стягнення з Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 69000грн. неустойки. Прийняти в цій частині нове рішення.

Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції.

"У задоволенні позову Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область про стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим майном за час прострочення його повернення у розмірі 121 935,48грн. відмовити".

Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Механік" (проспект Грушевського, 2, корпус, 9, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область ) на користь Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (вул. Годованця, 28, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, ) - 3153 грн. витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Хмельницької області

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Справу №924/998/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "26" травня 2022 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Василишин А.Р.