РІШЕННЯ

02 червня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/9/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Приватного підприємства Фірма Сазан (вул. Незалежності, 7, м. Ланівці, Тернопільська область, 47402)

до відповідача Лановецької міської ради (вул. Незалежності, 34, м. Ланівці, Тернопільська область, 47402)

про розірвання договорів оренди.

За участю від:

позивача ОСОБА_1

відповідача не з`явився

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Приватне підприємство Фірма Сазан звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Лановецької міської ради про:

- припинення дії (шляхом розірвання) договору оренди водного об`єкта (ставка) № 8, укладеного 09.11.2007 між Лановецькою районною державною адміністрацією з однієї сторони і Приватним підприємством Фірма Сазан з іншої сторони;

- припинення дії (шляхом розірвання) договору оренди землі № 18, укладеного 09.11.2007 між Лановецькою районною державною адміністрацією з однієї сторони і Приватним підприємством Фірма Сазан з іншої сторони.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві б/н від 29.12.2021 (вх. №10 від 17.01.2022) зазначає, що ним з Лановецькою РДА 09.11.2007 укладено договір № 8 оренди водного об`єкта (ставка), площею 27,4822 га та договір №18 оренди землі загальною площею 34,2801 га, у т.ч. ставків 27,4822 га, болота - 0,8025 га, прибережної захисної смуги 5,9953 га, з неї: а) гідротехнічних споруд 0,8632 га; б) пасовища 5,1321 га, які знаходяться на території Буглівської сілької ради Лановецького району Тернопільської області (за межами населеного пункту), строком на 25 років.

Представниками Буглівської сільської ради з лютого 2014 року адресовані позивачу вимоги щодо розірвання зазначених договорів та повернення об`єктів оренди в користування територіальної громади.

З весни 2014 року Приватне підприємство «Фірма «Сазан» не має фізичної можливості користуватись орендованими земельною ділянкою та водним об`єктом. Це пов`язано з тим, що окремими особами вчинялись дії, які перешкоджали нормальному користуванню орендованим майном, зокрема шляхом викрадення механізму водовипускної гідроспоруди ставка, яка зберігається у приміщенні Буглівської сільської ради.

Наслідком цього мало місце звернення позивача з відповідними заявами до правоохоронних органів, з повідомленнями про вчинення злочинів, передбачених ст. 206, ст. 356 КК України.

Таким чином, з весни 2014 року позивачем втрачено можливість фактично користуватись об`єктами оренди.

Внаслідок цього, а також з метою недопущення спричинення подальших збитків, уникнення можливих судових спорів, 19.05.2021 ПП «Фірма «Сазан» зверталось до Тернопільської ОДА з вимогою №18 від 18.05.2021 про розірвання договорів оренди з 01.06.2014. У відповідь на таке звернення позивачем отримано відмову від 23.06.2021 за №04-5114/15, мотивовану тим, що Тернопільська ОДА не є розпорядником цих земель. Разом з цим, Приватному підприємству Фірма Сазан було рекомендовано звернутись з таким проханням до органу місцевого самоврядування.

Посилаючись на Закон України №1423-ІХ від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» позивач звернувся до Лановецької міської ради з ідентичним зверненням від 15.09.2021 за №32, у відповідь на яке останньою повідомлено, що розірвання договорів оренди можливе за умови погашення боргу з орендної плати.

Позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 07.02.2022 (про відкриття провадження у справі) не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

В матеріалах справи міститься письмове звернення №266/03-11 від 03.03.2022 (вх. №1602 від 09.03.2022) (вх. №1681 від 11.03.2022), у якому Лановецька міська рада просила справу розглядати без участі її представника, а у вирішенні питання щодо розірвання зазначених договорів покладається на думку суду.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/9/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 10.03.2022.

Ухвалою суду від 10.03.2022: продовжено строк підготовчого провадження по справі №921/9/22; підготовче судове засідання у справі № 921/9/22 відкладено на 14.04.2022; запропоновано сторонам до 14.04.2022 провести звірку розрахунків по договорах, згаданих у позові (ініціативу покладено на позивача).

Ухвалою суду від 14.04.2022: прийнято до розгляду: заяву Приватного підприємства Фірма Сазан б/н від 13.04.2022 (вх. № 2260 від 13.04.2022) з додатками; клопотання Приватного підприємства Фірма Сазан б/н від 14.04.2022 (вх. № 2284 від 14.04.2022) з додатками; підготовче судове засідання у справі № 921/9/22 відкладено на 05.05.2022; запропоновано позивачу до 29.04.2022 надати суду докази знаходження орендованих за договорами об`єктів на земельній ділянці, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:1151, а також докази приналежності вказаної земельної ділянки відповідачу у справі, а відповідачу до 29.04.2022 - докази приналежності вказаних у договорах оренди об`єктів до комунальної власності.

Надалі, ухвалою суду від 05.05.2022: прийнято до розгляду: клопотання позивача б/н від 27.04.2022 (вх. № 2541 від 27.04.2022) з додатками; лист відповідача на виконання ухвали від 14.04.2022 за № 389/03-11 від 25.04.2022 (вх. 2566 від 28.04.2022) з додатком; закрито підготовче провадження по справі №921/9/22 та призначено її до розгляду по суті на 02.06.2022.

Представником позивача в судовому засіданні 02.06.2022 підтримано позовні вимоги.

Відповідач явку повноважного представника в судовому засіданні 02.06.2022 не забезпечив, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Як вже зазначалось у листі №266/03-11 від 03.03.2022 Лановецька міська рада просила справу розглядати без участі її представника.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Суд, у судовому засіданні 02.06.2022, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Лановецькою районною державною адміністрацією (надалі орендодавцем) та Приватним підприємством Фірма Сазан (надалі орендарем) 09.11.2007 укладено договір оренди водного об`єкта (ставка) №8 (надалі договір оренди водного об`єкта), згідно п. 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в користування на умовах оренди водний об`єкт (ставок) площею водною дзеркала 27,4822 га (надалі - водний об`єкт), який знаходиться на території Буглівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області (за межами населеного пункту).

Гідротехнічні споруди водного об`єкту, що передасться в оренду, не є предметом цього договору, умови їх використання визначаються іншими документами (п. 1.4 договору оренди водного об`єкта).

Згідно п. 2 договору оренди водного об`єкта договір укладається строком на 25 років і набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами.

У п. 3.1 договору оренди водного об`єкта зазначено, що водний об`єкт передається в оренду для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п. 3.2 договору оренди водного об`єкта орендна плата обчислюється з площі водного дзеркала з розрахунку 30 грн. за 1 га, всього 824,46 грн. за рік та вноситься до державного бюджету на код бюджетної класифікації 22120000 в УДК в Лановецькому районі р/р 0347 . Порядок внесення орендної плати - одноразово - до 1 березня поточного року. Розмір орендної плати може бути змінено за згодою сторін, а також на вимогу однієї із сторін у випадку зміни цін, тарифів тощо, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. Орендна плата вноситься з врахуванням щомісячного індексу інфляції.

Орендар має право здійснювати водокористування відповідно до цілей, зазначених в п. 3.1 цього договору (п. 4.2 договору оренди водного об`єкта).

У п. 4.3 договору оренди водного об`єкта до обов`язків орендаря віднесено, зокрема: користуватися водним об`єктом відповідно до цілей і умов їх надання; своєчасно сплачувати орендну плату за користування водним об`єктом.

Згідно п. 6.1 договору оренди водного об`єкта підставами припинення дії оренди є: ?

- закінчення терміну дії цього договору:

- неможливість використання водного об`єкту внаслідок обставин, що не залежать від орендодавця або орендаря;

- припинення дії договору оренди землі під водним об`єктом;

- з інших підстав припинення зобов`язань між сторонами цього договору.

У п. 6.2 договору оренди водного об`єкта сторонами наведені підстави дострокового розірвання договору оренди:

- згода сторін;

- рішення суду.

Відповідно до п. 6.3 договору оренди водного об`єкта в односторонньому порядку договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін в разі систематичного або грубого порушення іншою стороною умов даного договору або чинного природоохоронного законодавства.

Разом з цим, 09.11.2007 між Лановецькою районною державною адміністрацією (надалі орендодавцем) та Приватним підприємством Фірма Сазан (надалі орендарем) укладено договір оренди землі №18 (надалі договір оренди землі), згідно п. 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (землі водного фонду), загальною площею 34,28 га, в тому числі ставків - 27,4822 га, болота - 0,8025 га, прибережна захисна смуга - 5,9953 га, з неї: а) гідротехнічних споруд - 0,8632 га, б) пасовище 5,1321 га, яка знаходиться на території Буглівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області (за межами населеного пункту).

Відповідно до п. 3, п. 4 договору оренди землі на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: гідротехнічні споруди (дамба, шлюз). Земельна ділянка передається в оренду з розміщеними на ній водоутримуючими гідроспорудами.

Згідно п. 8 договору оренди землі, його укладено на 25 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % від грошової оцінки земельної ділянки в сумі 11491,43 грн в рік (п. 9 договору оренди землі).

У п. 10 договору оренди землі зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнту індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п. 11, п. 13 договору оренди землі орендна плата вноситься у такі строки: помісячно. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на 2 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб. Цільове призначення земельної ділянки землі водного фонду (п. 15, п. 16 договору оренди землі).

Відповідно до п. 20 договору оренди землі передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк, після державної реєстрації цього договору.

Орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору, за письмовою згодою орендодавця: зводити виробничі та інші будівлі й споруди, передавати їх в суборенду, одержувати доходи, самостійно здійснювати господарську діяльність на землях водного фонду, відповідно до умов цього договору (п. 30 договору оренди землі).

У п. 31 договору оренди землі до обов`язків орендаря віднесено, зокрема своєчасну сплату орендної плати, визначеному цим договором.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 36 договору оренди землі).

У п. 37 договору оренди землі зазначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; припинення підприємницької діяльності суб`єкта господарювання-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38 договору оренди землі).

Згідно п. 39 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони не є підставою для зміни умов договору або розірвання договору (п. 40 договору оренди землі).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень)у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом (п. 43 договору оренди землі).

По акту приймання передачі від 26.11.2007 Лановецька районна державна адміністрація (орендодавець) передала Приватному підприємству Фірма Сазан (орендарю) земельну ділянку загальною площею 34,28 га в оренду.

З матеріалів реєстраційної справи №38 Управління земельних ресурсів у Лановецькому районі для укладення договору оренди земельної ділянки площею 34,28 га з кадастровим номером :01:001:1151 вбачається, що вказана земельна ділянка знаходилась на території Буглівської сільської ради.

02.03.2014 були проведені загальні збори жителів с. Буглів, с. Люленці, с. Огризківці, що оформлені протоколом за вказану дату, на порядок денний яких винесено наступні питання:

1. Обрання голови зборів та секретаря зборів жителів с.Буглів, с.Люленці, с.Огризківці.

2. Обрання складу лічильної комісії.

3. Затвердження порядку денного зборів жителів с.Буглів, с.Люленці, с.Огризківці.

4. Заслуховування інформації сільського голови.

5. Розгляд питання щодо передачі ставка, що межує з с.Огризківці та с.Люленці, до громади і вилучення із користування ПП «ФІРМА «САЗАН».

6. Різне.

За наслідками, розгляду питань винесених на порядок денний учасниками зборів були прийняті рішення, зокрема:

- по питанню обрання голови зборів та секретаря зборів жителів с.Буглів, с.Люленці, с.Огризківці - головою зборів обрано ОСОБА_2 , а секретарем зборів ОСОБА_3 ;

- по питанню передачі ставка, що межує з с. Огризківці та с. Люлинці до громади і вилучення із користування ПП «ФІРМА «САЗАН» - звернутися до Лановецької РДА щодо припинення ПП Фірма Сазан права користування ставком та переведення його до земель запасу сільської ради.

В матеріалах справи міститься датоване 30.04.2014 звернення директора Приватного підприємства Фірма Сазан Кравчука Ю.Г., адресоване Начальнику Лановецького УМВС України в Тернопільській області Бурику В.І., з повідомленням про те, що група людей на чолі з ОСОБА_2 різними методами перешкоджали його підприємницькій і господарській діяльності на орендованому згідно договору №8 від 09.11.2007 ставку, зокрема: минулого року спалено вагончик охорони; 26.02.2014 погрожували заявнику та його синам фізичною розправою, підпалом його будинку та автомобіля, намагаючись примусити заявника розірвати договір оренди ставка; 29.04.2014 цими особами зламано водовипускну споруду, викрадено з неї всі механізми. Зважаючи на наведене, директор ПП «Фірма «Сазан» просив правоохоронні органи вжити заходів щодо припинення злочинної діяльності вказаної групи осіб.

Прокуратурою Лановецького району у відповіді №49-3-14 від 15.05.2014 на скаргу на бездіяльність посадових осіб Лановецького РВ УМВС України при реєстрації заяви про вчинення кримінального правопорушення, повідомлено директора ПП «Фірма «Сазан» ОСОБА_4 , що слідчим СВ Лановецького РВ УМВС України в області 01.05.2014 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №000136 по фактах, повідомлених у зареєстрованій 30.04.2014 заяві.

У листі №24 від 27.05.2014 позивач просив Лановецьку районну державну адміністрацію забезпечити безперешкодне користування орендованим майном, повідомляючи про обставини, за яких йому вчиняються перешкоди у користуванні ставком.

Надалі, директором ПП Фірма Сазан ОСОБА_4 адресовано Начальнику ГУ НП в Тернопільській області заяву від 11.02.2016, з проханням про вжиття усіх можливих заходів для відновлення порушених прав та інтересів ПП Фірма Сазан та притягнення осіб, винних у протидії законній господарській діяльності підприємства до встановленої законом відповідальності.

При цьому, ним звернено увагу на те, що у листопаді 2015 року він вже звертався до правоохоронних органів із заявою щодо незаконних дій Буглівського сільського голови ОСОБА_5 , пов`язаних з протидією законній господарській діяльності, вчинених службовою особою з використанням службового становища. Таке попереднє звернення було направлено для розгляду до СВ Лановецького відділення поліції Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області та долучено до матеріалів уже відкритого кримінального провадження №0000136 від 01.05.2014.

У відповідь на заяву від 11.02.2016, ГУНП в Тернопільській області надано позивачу письмову інформацію №К-25/9/03/7-2016 від 19.02.2016 про те, що за наведеними у заяві фактами СВ Лановецького відділення поліції Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 01.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 206 КК України. 30.12.2015 за результатами проведених слідчих дій вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Однак, за вивченням матеріалів згаданого кримінального провадження установлено, що рішення про його закриття прийнято передчасно, без виконання всіх необхідних слідчих дій та встановлення обставин кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, СУ ГУНП в Тернопільській області звернулось із листом до керівника Кременецької місцевої прокуратури з проханням скасувати постанову від 30.12.2015 про закриття кримінального провадження №0000136.

29.05.2016 були проведені загальні збори жителями с. Буглів, с. Люленці, с. Огризківці, оформлені протоколом за вказану дату, на порядок денний яких винесено наступні питання:

1. Обрання голови зборів та секретаря зборів жителів с.Буглів. с.Люленці. с.Огризківці.

2. Звіт сільського голови щодо використання коштів Буглівською сільською радою.

3. Організація заходів щодо риболовлі на ставку у с. Буглів.

За наслідками, розгляду питань винесених на порядок денний учасниками зборів були прийняті рішення, зокрема:

по питанню обрання голови зборів та секретаря зборів жителів с.Буглів, с.Люленці, с.Огризківці - головою зборів обрано ОСОБА_6 , а секретарем зборів ОСОБА_2 ;

по питанню організації заходів щодо риболовлі на ставку у с. Буглів: розпочати риболовлю з 12.06.2016 щонеділі з 5.00 год. до 22 год. максимум на дві вудки (враховуючи той факт, що короп, який наочно має менше 0,5 кг випускається в ставок для дорощування); закріпити чергування на ставку за активістами: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; від імені громади керівнику ПП «Фірма «Сазан» Кравчук Ю.Г. направити звернення щодо розірвання договору з Лановецькою РДА щодо оренди ставка та сплати орендної плати.

За наслідками проведених 29.05.2016 зборів ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулись до керівника ПП «Фірма «Сазан» Кравчука Ю.Г. з листом б/н, б/д про розірвання договору оренди ставка, укладеного з Лановецькою РДА, а також припинення направлення орендної плати Буглівській сільській раді.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.60 КПК України СВ Лановцецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області повідомлено директора ПП «Фірма «Сазан» ОСОБА_4 , що подана ним 23.06.2016 заява №22 від 22.06.2016 про вчинення жителями с. Буглів Лановецького району самоправства, всупереч установленому законом порядку здійснення ними розведення риби у ставку на території Буглівської сільської ради, який перебуває в оренді ПП «Фірма «Сазан», 24.06.2016 зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, по ній розпочато досудове розслідування.

30.11.2017 позивач звернувся до Буглівської сільської ради Лановецького району із заявою б/н від 28.11.2017 з проханням про включення до порядку денного найближчої сесії Буглівської сільської ради питання щодо обговорення та вирішення конфліктної ситуації, що склалася між окремими жителями с. Буглів та ПП «Фірма «Сазан» з приводу використання водного об`єкта (ставка), що знаходиться на території Буглівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області (за межами населеного пункту).?

У листі №8 від 29.12.2017 позивач повідомив Лановецьку районну державну адміністрацію про те, що у зв`язку з вчиненням жителями с. Буглів (за погодженням депутатів Буглівської сільської ради) дій, що перешкоджають підприємницькій діяльності ПП «Фірма «Сазан», позивач не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, несе збитки. Тому, з 01.01.2018 ПП «Фірма «Сазан» припиняє сплату орендної плати за договором оренди від 09.11.2007 до вирішення конфлікту.

19.05.2021 ПП «Фірма «Сазан» зверталось до Тернопільської ОДА з вимогою №18 від 18.05.2021 про розірвання договорів оренди з 01.06.2014, мотивоване тим, що з лютого 2014 йому перешкоджають у здійсненні його господарської діяльності, пов`язаної з розведенням риби та втратою ним доступу до орендованої земельної ділянки.

У відповідь на таке звернення позивачем отримано відмову від 23.06.2021 за №04-5114/15, у зв`язку з тим, що Тернопільська ОДА не є розпорядником цих земель.

Посилаючись на прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», позивач звернувся до Лановецької міської ради з ідентичним зверненням від 15.09.2021 за №32, у відповідь на яке останньою повідомлено про відсутність підстав вважати припиненими з 01.06.2014 договорів оренди. Відповідач звернув увагу на те, що відповідно до умов договору підставами дострокового розірвання договорів є згода сторін або рішення суду. Окрім цього ним зазначено, що дострокове розірвання договорів можливе за умови повного погашення боргу з орендної плати.

На виконання ухвали від 14.04.2022, відповідачем 28.04.2022 подано до справи письмову інформацію №389/03-11 від 25.04.2022 (вх. №2566), у якій зазначено що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» №1009-ХІ від 17.11.2020 Лановецькою міською радою 10.12.2020 прийнято рішення №16, яким розпочато процедуру реорганізації Буглівської сільської ради шляхом приєднання до Лановецької міської ради та визначено останню правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Буглівської сільської ради Тернопільської області.

При цьому, відповідачем зазначено, що питання реєстрації речового права земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1151 буде вирішено після відновлення роботи Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, доступ до якого тимчасово зупинено, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

В матеріалах справи містяться підписані 31.03.2022 у двосторонньому порядку між позивачем та відповідачем акти звірки розрахунків по договорах оренди ставка та земельної ділянки.

За даними актів звірки, станом на 31.03.2022, у позивача відсутній борг з орендної плати по договору оренди ставка та договору оренди земельної ділянки.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч.4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

У відповідності до змісту ст.ст. 46,162 ГПК України право визначати підстави і предмет позову належить виключно позивачу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Поданими позивачем доказами, не спростованими належним чином відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог із наведених підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Як вже зазначалось предмет спору у даній справі стосується розірвання договорів оренди водного об`єкту (ставка) та земельної ділянки, на якій такий водний об`єкт знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України та с. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 1 Водного кодексу України (в редакції на момент укладення спірних договорів) водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Відповідно до ст. 6 Водного кодексу України (в редакції на момент укладення спірних договорів) води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Народ України здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України в редакції на момент укладення спірних договорів).

Відповідно до приписів ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 13 Конституції України, зокрема, визначає, що земля, яка знаходиться в межах території України, є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться (ч.ч. 1, 2 ст. 79 Земельного кодексу України в редакції на момент укладення спірних договорів).

Згідно ч.4 ст. 59 Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення спірних договорів) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Відповідно до ч.2 ст.792 Цивільного кодексу України та ч.9 ст.93 Земельного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким законом є, зокрема Закон України "Про оренду землі".

Згідно з ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У ч.1 ст. 93 ЗК України (в редакції на момент укладення спірних договорів) вказано, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством (ст. 85 Водного кодексу України).

Відповідно до ст. 51 Водного кодексу України (в редакції на момент укладення спірних договорів) у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях. Орендодавцями водних об`єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради. Окремі повноваження щодо надання водних об`єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам. Орендодавцями водних об`єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації. Розподіл повноважень щодо передачі водних об`єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. Користування водними об`єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

При укладенні спірних договорів щодо оренди ставка та земельної ділянки сторонами було добровільно та на власний розсуд досягнуто домовленості щодо всіх його істотних умов. Зокрема, ними досягнуто згоди щодо предмету договору, яким є оренда водного об`єкта площею 27,4822 га для рибогосподарських потреб, а також земельної ділянки загальною площею 34,28 га, з яких 27,4822 га під водним об`єктом (також для рибогосподарських потреб), а також строку дії договорів, які складають по 25 років.

Станом на момент укладення договору оренди земельної ділянки, повноваження районних державних адміністрацій щодо розпорядження землями державної форми власності визначались приписами ст. 116, ст. 124 ЗК України, відповідно до яких громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Разом з цим суд зазначає, що 27.05.2021 набрав чинності Закон України №1423-ІХ від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким внесено зміни до Земельного кодексу України.

Зокрема, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Отже, з дня набрання чинності Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 у державних органів відсутні повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, про яку йдеться у справі.

Судом встановлено відсутність у держави (в особі її органу Лановецької РДА) права розпоряджатись земельною ділянкою, щодо якої укладався спірний договір оренди №18 від 09.11.2007, у зв`язку з переходом таких повноважень до органу місцевого самоврядування Лановецької міської ради.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Попри відсутність у державному реєстрі офіційних відомостей про реєстрацію за відповідачем права власності відповідача на земельну ділянку, про яку йде мова у позові, така перейшла відповідачу на підставі Закону.

Частина 5 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка передається в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може містити положень про зміну його умов або припинення договору у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізацією юридичної особи.

Як вже зазначалось, згідно умов договорів від 09.11.2007 Лановецькою РДА передано в оренду ПП «Фірма «Сазан» водний об`єкт та земельну ділянку для рибогосподарських потреб.

В силу ч.3 ст.291 Господарського кодексу України договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін з підстав передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З матеріалів справи убачається, що місцевими жителями с.Буглів, с.Люленці, с.Огризківці з 2014 року вчинялись перешкоди у використанні ПП «Фірма «Сазан» орендованим ставком.

Наслідком цього мали місце неодноразові звернення позивача з відповідними заявами у правоохоронні органи, з метою усунення перешкод у його господарській діяльності, внесення відомостей з приводу цього до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проведення досудового розслідування у рамках відкритого кримінального провадження №000136.

Вказані обставини підтверджуються також і змістом порядку денного загальних зборів названих населених пунктів від 02.03.2014 та від 29.05.2016.

Існування таких обставин не залежали від орендаря - позивача у справі.

Наведене є підставою для припинення дії договору оренди водного об`єкта шляхом його розірвання за рішенням суду, відповідно до п. 6.1 договору оренди водного об`єкта, у зв`язку з неможливістю використання водного об`єкту внаслідок обставин, що не залежать від орендодавця або орендаря.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частина 2 статті 24 Закону України «Про оренду землі» наводить перелік обов`язків орендодавця, до яких віднесено:

передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Обов`язки орендаря наведено у ч.2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Згідно даної норми орендар земельної ділянки зобов`язаний:

приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду;

у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також відповідному територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства;

у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України;

своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт;

виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 51 Водного кодексу України на момент ухвалення рішення водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Таким чином, відповідно до частини 3 статті 51 Водного кодексу України водні використання водного об`єкту, нерозривно пов`язане з користуванням земельною ділянкою під цим об`єктом.

У зв`язку з неможливістю використання ПП «Фірма «Сазан» водного об`єкту відповідно до умов договору №8 від 09.11.2007, розірванням такого договору оренди водного об`єкту, в порядку ч.1 ст. 32, ч.2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», за вимогою позивача підлягає достроковому розірванню і договір оренди землі №18 від 09.11.2007 щодо користування земельною ділянкою загальною площею 34,28 га, з яких 27,4822 га розміщені безпосередньо під водним об`єктом, тобто нерозривно з ним пов`язані.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, істотною зміною обставин, яка дає підстави для розірвання договору, може бути лише певна подія чи обставина, яка не залежить від волі заінтересованої сторони, а існування вказаних обставин одночасно є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з`ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Укладаючи у 2007 року спірні договори строком на 25 років, сторони не могли передбачити виникнення з 2014 року обставин, які спричинять перешкоди позивачу у користуванні водним об`єктом, та як наслідок і земельною ділянкою під таким об`єктом, які призначались для риборозведення.

У позивача відсутня заборгованість з орендної плати по зазначених договорах оренди, підтвердженням чому являються акти звірки, оформлені між ПП «Фірма «Сазан» та Лановецькою міською радою станом на 31.03.2022.

Таким чином, позивачем здійснювались платежі за користування орендованими об`єктами, які фактично ним не використовувались відповідно до умов договору. У зв`язку з цим, ПП «Фірма «Сазан» несе витрати, які могли б спрямовуватись на інші цілі.

Відповідно до ст.188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч.3 ст.188 Господарського кодексу України).

У зв`язку з існуванням обставин, які унеможливлюють використання ПП «Фірма «Сазан» об`єктів оренди, в порядку вимог ст. 188 ГК України, позивач звернувся до відповідача із заявою №32 від 15.09.2021, з пропозицією про дострокове розірвання договорів оренди з 01.06.2014.

У відповідь на це Лановецькою міською радою повідомлено ПП «Фірма «Сазан» про відсутність підстав вважати припиненими з 01.06.2014 договорів оренди. Відповідач звернув увагу на те, що відповідно до умов договору підставами дострокового розірвання договорів є згода сторін або рішення суду. Окрім цього ним зазначено, що дострокове розірвання договорів можливе за умови повного погашення боргу з орендної плати.

Тобто, згода щодо розірвання договору сторонами не була досягнута.

Частиною 4 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивачем дотримано вимоги ст.188 Господарського кодексу України та п. 6.2 договору оренди водного об`єкта, п. 38 договору оренди земельної ділянки щодо порядку дострокового розірвання договору, тому відповідно до частини 4 зазначеної статті він має право на звернення до суду за вирішенням спору щодо дострокового розірвання договору оренди у встановленому законом порядку.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено настання обставин, з якими умови договору оренди №8 від 09.11.2007, ст. 25, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 652 ЦК України передбачають розірвання спірних договорів оренди у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а відтак і задоволення позовних вимог.

За приписами ч.3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договір в судовому порядку зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Частиною 5 статті 188 ГК України передбачено, що якщо судовим рішенням договір розірвано, договір вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Обставини, пов`язані з наявністю чи відсутністю у орендаря боргу з орендної плати не вплинули на висновки суду у даній справі щодо задоволення позову.

Чинне законодавство не містить норми, яка б можливість розірвання договору оренди за рішенням суду, за позовами орендарів, пов`язували з існуванням боргу по орендних платежах.

У випадку існування у позивача боргу з орендної плати, у відповідача були б підстави для звернення з окремим позовом до суду з вимогами про його стягнення в примусовому порядку.

З урахуванням змісту ч.2 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» та правових висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/175/18 та постанові Верховного Суду України від 31.10.2017 у справі №902/760/17, суд не приймає до уваги послання позивача у позові на норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки вказаний Закон регулює відносини, пов`язані з орендою земельних ділянок, на яких розташовані цілісні майнові комплекси підприємств, установ і організацій державної або комунальної власності (в статті 2 наведеного Закону визначено вичерпний перелік відносин, які регулює цей Закон), про які у даній справі мова не йде.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Окрім цього суд не бере до уваги посилання позивача на п. «а» ч.1 ст. 140 ЗК України, в якості підстав обґрунтування припинення права користування земельною ділянкою на підставі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою.

Оскільки у п. «а» ч.1 ст. 140 ЗК України наведено підставу припинення права власності на земельну ділянку, у зв`язку з добровільною відмовою власника від права на земельну ділянку.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою наведено у іншій нормі Земельного кодексу України, а саме ст. 141 Земельного кодексу України. А право власності на землю не є тотожним праву користування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

1.1. Розірвати договір оренди водного об`єкта (ставка) № 8, укладений 09.11.2007 між Лановецькою районною державною адміністрацією та Приватним підприємством Фірма Сазан.

1.2. Розірвати договір оренди землі № 18, укладений 09.11.2007 між Лановецькою районною державною адміністрацією та Приватним підприємством Фірма Сазан.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 06 червня 2022 року.

Суддя І.П. Шумський