ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022м. ДніпроСправа № 904/3771/21
за позовом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, м. Нікополь Дніпропетровської області

до Приватного підприємства "ВЕС-ТА", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення безпідставно збережених коштів

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Баворовська Г.П.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного підприємства "ВЕС-ТА" безпідставно збережені кошти в розмірі 80225,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує земельну ділянку під розміщенням нежитлової будівлі (кафе з літнім майданчиком, складські приміщення, вбиральня, споруди) по вул. В.Усова, 18-а в м. Нікополь без правовстановлюючих документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17.06.2021.

Від позивача на виконання ухвали суду від 17.06.2021 подані пояснення, у яких зазначає, що на підставі рішення Нікопольської міської ради від 25.06.2004 № 50-15/ХХІV між Нікопольською міською радою та приватним підприємцем Алдобаєвою Любов`ю Андріївною 22.07.2004 було укладено договір оренди та зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06.08.2004 року за № 86. Актом передачі-прийому земельної ділянки, переданої в оренду від 19.07.2004 земельну ділянку площею 0,0524 га. Нікопольська міська рада передала, а ПП Алдобаєва Л.А. отримала вказану земельну ділянку. Строк дії договору оренди був закінчений та не пролонгований, так як ПП Алдобаєва Л.А. не звернулась з заявою про поновлено договір оренди. Натомість, земельна ділянка не була повернута згідно акту приймання-передачі Нікопольській міській раді та в подальшому в оренду (або у власність) не передавалась.

Стосовно сплати орендної плати Алдобаєвою Л.А., то у Нікопольській міській раді відсутні відомості щодо заборгованості по орендній платі за період дії договору та відсутні судові справи з приводу даного договору оренди.

Також позивачем надані пояснення на виконання ухвали суду від 26.04.2022 у яких зазначає, що після закінчення строку дії договору оренди від 22.07.2004 укладеного між Нікопольською міською радою та приватним підприємцем Алдобаєвою Л.А., а саме у період з 06.08.2009 по 31.03.2021 строк дії даного договору не поновлювався, користувачі або власники нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0524 га із заявами про продовження дії договору або про надання дозволу на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку не зверталися. З 01.04.2018 у Нікопольській міській раді відсутні рішення, якими б було надано дозвіл на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. В. Усова, буд. 18 та відсутні відомості щодо виготовлення документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в оренду. Також у виконкомі Нікопольської міської ради за період з 06.08.2009 по 31.03.2021 відсутні відомості стосовно звернення відповідача із пропозицією щодо укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 зупинено провадження у справі №904/3771/21 за позовом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до Приватного підприємства "ВЕС-ТА" про стягнення безпідставно збережених коштів до закінчення розгляду Великою палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

Від Нікопольської міської ради Дніпропетровської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що 31.08.2021 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №903/1030/19, якою касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення попередніх інстанцій без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022 поновлено провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 02.03.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2022 перенесено судове засідання, призначене на 02.03.2022 у зв`язку із введенням воєнного стану та зазначено що про дату та час наступного судового засідання буде додатково повідомлено ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2022 призначено підготовче судове засідання на 26.04.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2022.

Відповідач не скористався правом на участь у судовому засіданні та подання відзиву на позов. Копії ухвал суду від 06.04.2021, 14.02.2021, 05.04.2021 отримані відповідачем, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Поштові відправлення з копіями ухвал суду від 07.06.2021 та від 17.06.2021 повернулися на адресу суду із відміткою пошти - "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання" відповідно.

З викладеного слідує, що відповідач є обізнаним про перебування даної справи для розгляду та мав можливість та достатньо часу для подання відзиву на позов.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав пояснення, у яких, зокрема, просить слухати справу без участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 25.05.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача (у попередніх судових засіданнях), дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, наявність підстав для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою.

Так, судом встановлено, що згідно з договором оренди від 22.07.2004 земельна ділянка площею 0,0524 га по вул. В.Усова, 18 надана в оренду ОСОБА_1 терміном на 5 років для будівництва кафе (цільове призначення земельної ділянки 1.11.3 роздрібна торгівля та комерційні послуги).

На вказаній земельній ділянці розміщене нерухоме майно будівля кафе з літнім майданчиком, власником якого була ОСОБА_1 (до 09.10.2016).

Згідно з протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Онтавія" від 31.10.2016 включено до складу учасників товариства ОСОБА_1 , внеском до статутного капіталу товариства якої є нерухоме майно (будівля кафетерію з літнім майданчиком, складські приміщення), яке розташоване за адресою: м. Нікополь, вул. В.Усова, 18-а.

На підставі акту приймання-передачі від 30.05.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Онтавія" передало Приватному підприємству "ВЕС-ТА" та останнім зареєстроване за собою право власності на нежитлові будівлю (будівля кафе з літнім майданчиком, складські приміщення, вбиральня, споруди) по вул. В.Усова, 18-а в м. Нікополь (Інформаційна довідка №249195855 від 22.03.2021 (а.с.12, т.1)).

На підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 24.06.2020 №470, 25.06.2020 робочою групою біло здійснено вихід на місцевість та обстежено земельну ділянку за адресою: м. Нікополь, вул. Усова, буд. 18-а в м. Нікополь.

В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці розміщено нерухоме майно будівля кафе з літнім майданчиком. До будівлі підведені комунікації. На час обстеження в кафе знаходилися відвідувачі та персонал, власник був відсутній. В приміщенні знаходився "куток споживача" в якому розміщені: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватного підприємства "Демокс" (), книга відгуків і пропозицій, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 30.03.2020 з терміном дії з 07.04.2020 по 07.04.2021, договір оренди нерухомого майна від 01.04.2020 між Приватним підприємством "ВЕС-ТА" в особі директора Козоріза А.С. та Приватним підприємством "Демокс" в особі директора М`ясникова В.П., копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно на нежитлову будівлю по вул. В.Усова, 18-а.

У акті зазначено, що працівникам закладу було залишено повідомлення про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на землю.

Позивачем було здійснено повідомлення від 25.06.2020 про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на землю за адресою вул. Усова (біля магазину АТБ) (а.с.30, т.1).

Позивач зазначає, що станом на момент звернення з даним позовом до суду правовстановлюючі документи на землю відповідачем не оформлені та землекористувач продовжує нею безоплатно користуватися.

Позивач вказує, що відповідач у період з 01.04.2018 по 31.03.2021 користується вказаною земельною ділянкою без будь-яких правовстановлюючих документів не сплачуючи при цьому орендну плату та фактично збільшуючи свої доходи.

Тож предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів - у розмірі орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщено нерухоме майно.

Для вирішення спору про стягнення безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за земельну ділянку, необхідно з`ясувати, зокрема, чи є земельна ділянка об`єктом цивільних прав, а також установити обґрунтованість порядку та підстав нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст.120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем) якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. "е" ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України).

За змістом гл. 15 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Судом установлено, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці на підставі акту передачі майна б/н від 30.05.2017.

При цьому матеріали справи не містять доказів звернення відповідача, ані затвердження, ані виготовлення проекту, відповідно не містять і належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою за Приватним підприємством "ВЕС-ТА", зокрема укладення відповідного договору оренди з Нікопольською міською радою та державної реєстрації такого права.

При прийманні відповідачем майна від попереднього власника право користування земельною ділянкою до набувача не перейшло. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Листом від 14.07.2020 №2366/20 виконавчий комітет Нікопольської міської ради звертався до відповідача, у якому пропонував невідкладно звернутися до відділу претензійної діяльності управління правової політики Нікопольської міської ради для отримання роз`яснень стосовно порядку оформлення правовстановлюючих документів на землю.

Також позивачем здійснено повідомлення від 25.06.2020 про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на землю за адресою вул. Усова (біля магазину АТБ) (а.с.30, т.1).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Як встановлено судом, відповідач користувався земельною ділянкою без укладання договору оренди (зворотного матеріали справи не містять).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з 31.05.2017 та у спірному періоді, був власником нежитлової будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці, а тому з часу виникнення права власності на це нерухоме майно у відповідача виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на відповідну земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно.

Проте, відповідач не мав правовстановлюючих документів, які б підтверджували речове право на використання означеної земельної ділянки. Земельного податку та орендної плати за користування земельною ділянкою не сплачував.

В той же час, відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в ході її розгляду, Приватне підприємство "ВЕС-ТА" не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Наявності іншої підстави для користування земельною ділянкою відповідач не довів.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити, що безпідставно збережені кошти як плата за користування земельною ділянкою нараховуються у розмірі орендної плати, яку б землекористувач мав сплатити у разі наявності договору оренди, тому незалежно від наявності оформленого договору оренди відповідач має сплатити дані кошти на користь позивача.

Щодо розміру суми, яка підлягає стягненню з відповідача за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки (лист від 13.11.2020 №409/120-20) Міськрайонним управлінням у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано вихідні дані згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста на земельну ділянку, за фактичним розміщенням об`єктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: м. Нікополь, вул. В.Усова, 18-а, а саме:

- базова вартість земельної ділянки, грн../кв.м.=107,01;

- економіко-планувальна зона =8(100.00%);

- коефіцієнт Км2=1.82;

- локальні коефіцієнти за місцезнаходженням земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони=0.95*0.95*1.20*1.20;

- сукупний коефіцієнт Км3=1.3;

- коефіцієнт Кф: стосується земельних ділянок відомості ДЗК не відповідають наказу Держгеоокадастру України від 23.07.2010 №548. Від 17.07.2018 набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства №162 від 27.03.2018 "Про внесення змін до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", згідно якого змінено коефіцієнт, яких характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) для земельних ділянок, інформація про які не внесені до відомостей Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель з "2" на "3".

Кумулятивний коефіцієнт індексації за минулі роки становить 2,315 (Кі).

За розрахунком позивача, розмір безпідставно збережених коштів становить 80225,82 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією від 29.01.2021 №300/21 про необхідність сплатити безпідставно збережені кошти (а.с.32-35).

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Також, в силу статті 143 Конституції України, статті 12 Податкового кодексу України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Нікопольська міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи позивача не спростував.

З урахуванням наведених вище доказів, надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 80225,82 грн. є більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з Приватного підприємства "ВЕС-ТА" коштів у розмірі 80225,82 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладається на відповідача у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до Приватного підприємства "ВЕС-ТА" про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ВЕС-ТА" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, проспект Трубників, 41, кв.81, ідентифікаційний номер 41355334) на користь Нікопольської міської ради (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.3, ідентифікаційний код 37338501) кошти у розмірі 80225,82 грн. (вісімдесят тисяч двісті двадцять п`ять грн. 82 коп.) за період користування земельною ділянкою з 01.04.2018 по 31.03.2021.

Стягнути з Приватного підприємства "ВЕС-ТА" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, проспект Трубників, 41, кв.81, ідентифікаційний номер 41355334) на користь Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.3, ідентифікаційний код 37338501) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.06.2022

Суддя О.М. Крижний