ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2022 р. Справа № 924/1181/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Машинес Інтернешенел", м. Дніпро

до приватного підприємства "Транс-Авто-Д", м. Волочиськ Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" в особі Хмельницької філії, м. Хмельницький

про стягнення 614 222,66 грн. збитків,

за участю представників учасників справи:

позивача: Прищепа С.І. згідно довіреності № 01/05 від 17.05.21 року ( в режимі ВКЗ);

відповідача: Гула В.П.- згідно довіреності від 05.01.22 року; Петровський В.А. згідно довіреності від 05.01.22 року;

третьої особи: Синельніков М.О. згідно договору від 31.11.2019 року (в режимі ВКЗ);

рішення ухвалюється після оголошеної 18.05.2022 року перерви в судовому засіданні

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 614 222,66 грн. збитків, заподіяних під час здійснення перевезення належного позивачу вантажу згідно договору про надання транспортних послуг від 12.02.2021 року. Вимоги мотивує тим, що водій ПП «Транс-Авто-Д» під час транспортування вантажу допустив порушення правил дорожнього руху, що мало наслідком ДТП та пошкодження вантажу ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» на загальну суму 1945002,22 грн., частину з яких відповідачем не відшкодовано в добровільному порядку.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 08.12.2021 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Машинес Інтернешенел", м. Дніпро до приватного підприємства "Транс-Авто-Д", м. Волочиськ Хмельницької області про стягнення 614 222,66 грн. збитків; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" в особі Хмельницької філії, м. Хмельницький, та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача під час судового розгляду спору та у наданому відзиві на позов заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що ПП «Транс-Авто-Д» здійснювалось часткове відшкодування позивачу збитків, на загальну суму 1330779,56 грн., проте, такі виплати було призупинено після отримання від ПрАТ «Страхова група «ТАС», у якій застраховано відповідальність відповідача, повідомлення про те, що сума збитку, заподіяного позивачу, становить 640279,78 грн. Відтак вважає, що наявність двох експертних висновків щодо заподіяної шкоди позивачу з різницею у 1304722,44 грн. свідчить про безпідставність позову.

Третя особа в судовому засіданні, у поясненнях від 04.01.22 року та додаткових поясненнях від 28.01.22 року також заперечує проти позову. Заперечення обґрунтовує тим, що згідно висновку експертного товарознавчого дослідження від 13.09.2021 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, складає 640 279,78 грн., тому вимога про стягнення збитків в даній справі є неправомірною. Зауважує на неналежності висновку експерта, складеного на замовлення позивача, як доказу, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність; висновок підготовлено не для подання до суду; вартість ремонту комбайна розрахована на підставі на згідно рахунку позивача; висновок та рахунки позивача передбачають тільки заміну пошкоджених частин комбайна, без можливості їх ремонту та навіть тих, які не увійшли у перелік пошкоджень; вартість запчастин на 25-30% перевищує вартість запчастин, які визначені в інвойсі офіційного дилера.

Окрім того, повідомляє, що 22.01.22 року експертом оцінювачем за участі представника позивача здійснено повторний огляд пошкоджених запчастин комбайну та складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику комбайну внаслідок ДТП, та який складає станом на 16.07.21 року 950016,07 грн. з ПДВ.

Позивач у відповіді на відзив та відповіді на пояснення третьої особи заперечує проти доводів останніх. Зазначає, що експертних висновок ПрАТ «СГ «ТАС» щодо вартості матеріального збитку майна ґрунтується на рахунку ПНДККФ «Конкорд-Гей», який, за повідомленням останньої, є проектом рахунку та не відображає об`єктивної вартості запасних частин. Окрім того, експертний висновок складений без технічного огляду стану пошкодженого комбайну, а на підставі протоколу огляду транспортного засобу, у якому зазначено про можливість існування невиявлених або не ідентифікованих дефектів. Також експертом допущено порушення положення п. 8.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та занижено вартість нормо-години робіт з відновлювального ремонту. Додатково не погоджується із експертним висновком від 26.01.22 року з аналогічних підстав.

Третя особа у запереченнях на відповідь позивача на пояснення третьої особи від 06.05.2022 року наголошує на відсутності у рахунку, наданому ПНДККФ «Конкорд-Гей», застережень про те, що він є проектом та нібито містить орієнтовні ціни, які ще мають бути підтверджені, а тому правомірно використаний експертом. Зауважує на проведенні огляду транспортного засобу оцінювачем Артем`євим Р.О., результати якого були використані експертом Урусовим С.В. під час складення висновку від 13.09.2021 року, та повторному огляді пошкоджених деталей оцінювачем Видутою Д.Ю., що відображено в звіті від 26.01.2022 року. В свою чергу, висновок експертного дослідження від 10.08.21 року складено на підставі рахунків на оплату, сформованих позивачем, а експерт Пилипенко О.С. не попереджався про кримінальну відповідальність.

Окрім того, третя особа звернулась до іншого дилера постачання запасних частин з проханням надати комерційну пропозицію на запчастини для виконання ремонту пошкодженого транспортного засобу. Вказаний рахунок в подальшому використано оцінювачем Видутою Д.Ю. для формування звіту про визначення вартості матеріального збитку від 23.02.22 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 1026019,86 грн. з врахуванням ПДВ.

Позивач у відповіді позивача на пояснення третьої особи від 26.05.2022 року не погоджується із позицією третьої особи, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на висновку експертного дослідження від 10.08.2021 рок, складеного судовим експертом Пилипенком О.С. Зауважує, що у звіті від 23.02.22 року втрата товарної вартості транспортного засобу визначена в розмірі 0 грн., тоді як у звіті від 26.01.22 року складала 258616,26 грн., а у висновку експертного дослідження від 13.09.2021 року 248549,83 грн. Звертає увагу на вказівку у висновку оцінювача ОСОБА_1 державного номера транспортного засобу, в той час, як він до цього часу не є зареєстрованим, та листі третьої особи від 23.02.22 року, у якому ставиться умова провести оцінку матеріального збитку за умови, що заміні підлягають запчастини, крім чотирьох. Вказує на тому, що ТОВ «Торос Агро», на підставі рахунку якого складено звіт, не є дилером CLASS, а являється посередником у торгівлі запасними частинами різних виробників. Окрім того, у звіті від 23.02.22 року залишились поза увагою оцінювача пошкоджені акумуляторна батарея та дві труби, що також викликає сумніви у об`єктивності звіту, та допущено можливість ремонту чотирьох пошкоджених деталей комбайну замість їх заміни. Стверджує також, що у висновку від 23.02.22 року занижено вартість нормо-години робіт з відновлювального ремонту та він підписаний неіснуючою посадовою особою.

Щодо відсутності підпису експерта Пилипенка О.С. про попередження експерта про кримінальну відповідальність наголошує на відсутності відповідної вимоги у Інструкції про призначення та проведення судових експертиз від 08.10.1998 року в редакції до 20.01.2021 року.

Третя особа у поясненнях від 31.05.2022 року зауважує про описку у звіті від 23.02.22 року щодо державного номеру ТЗ; відсутності у звіті від 23.02.22 року даних щодо втрати товарної вартості вантажу у зв`язку з її не відшкодуванням страховиком, та належності рахунків на запчастини, виданих ТОВ "Торос-Агро".

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12.02.21 року між приватним підприємством «Транс-Авто-Д» (перевізник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Технік Машинес Інтернешенел» (замовник) укладено договір №30443517 про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів (далі договір), згідно п. 1.1. якого замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання надати відповідно до умов даного договору послуги по перевезенню вантажів (негабаритних) замовника автомобільним транспортом перевізника.

За положеннями п. 6.1. договору перевізник зобов`язаний, в тому числі, забезпечити цілісне збереження вантажу під час перевезень, надійність кріплення вантажу та належне його розміщення на борту автомобіля, причепах, напівпричепах; виконувати правила внутрішнього об`єктного режиму, техніки безпеки, пожежної безпеки, правил дорожнього руху, промислової санітарії, ввозу матеріальних цінностей на територію замовника.

Згідно п. 6.4. договору замовник має право, зокрема, вимагати відшкодування вартості зіпсованого під час надання автотранспортних послуг вантажу за рахунок перевізника.

У п. 7.1.10. договору передбачено, що у разі настання страхового випадку в результаті якого пошкоджено вантаж або його частину замовник зобов`язаний надати цей вантаж або його частину для зважування з обов`язковим повідомленням представника страхової компанії про час та місце такого зважування.

Перевізник, при наявності його вини, несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу після приймання його в пункті завантаження. В разі повної чи часткової втрати, ушкодження чи псування вантажу при перевезенні, перевізник несе відповідальність у розмірі фактичної шкоди, завданої замовнику. Перевізник перераховує на розрахунковий рахунок змовника суму коштів, яка дорівнює вартості втраченого, ушкодженого та/або зіпсованого вантажу не пізніше, ніж через 3 банківських днів з моменту отримання письмової претензії замовника (п. 7.2.2. договору).

Відповідно до п. 10.1. договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків - до повного проведення розрахунків.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Позивачем подано відповідачу заявку на перевезення вантажу №4 від 14.07.2021 року до договору №30443517 від 12.02.2021 року щодо перевезення з с. Ружичанка Хмельницької області з ТОВ «Компанії ЛАН» до ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел», м. Дніпро, комбайну Class Tucano 580 (колісний).

Як вбачається із товарно-транспортної накладної №41 від 15.07.2021 року, перевізником ПП «Транс-Авто-Д» (водій ОСОБА_2 ) завантажено від ТОВ «Компанія ЛАН» вантаж Class Tucano 580, серійний номер L3700210 на суму 7007407,00 грн. для ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел», м. Дніпро. Вантаж доставлено 17.07.2021 року та, згідно відмітки вантажоодержувача, з пошкодженнями від перекидання при ДТП.

19.07.2021 року ОСОБА_3 складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу, у якому описано пошкодження. Акт огляду підписано також представником власника.

Аварійним комісаром Гулою О.М., за участю представника позивача, складено звіт про результати огляду майна/обладнання/ТЗ від 16.07.2021 року внаслідок огляду пошкоджень комбайну Class Tucano 580. Згідно звіту, можливі приховані дефекти.

Судовим експертом Пилипенком О.С., на підставі заяви ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел», складено 10.08.2021 року висновок експертного дослідження автотоварознавця №223/21А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ для відповіді на питання: який матеріальний збиток заподіяний власнику комбайна Class Tucano 580, державний реєстраційний номер б/н, номер кузова НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП?

Згідно висновку визначення обсягу і виду відновлювальних робіт, необхідних для цього запасних частин і матеріалів проводились на підставі результатів огляду автомобіля від 20 та 27 липня 2021 року, а також нормативних даних, які ґрунтуються на даних виробника транспортного засобу для даної моделі КТЗ. Визначено, що вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу деталей КТС становить 1411484,17 грн.; з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТС, що підлягаю заміні 1642263,73 грн.; значення втрати товарної вартості транспортного засобу - 302738,49 грн. Загальна вартість матеріального збитку 1945002,22 грн.

В додатку до висновку додано протокол огляду транспортного засобу від 20.07.2021 року, рахунок на оплату №7639 від 26.07.2021 року, виданий ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел», на 44 найменування на суму 1411484,17 грн.; рахунок на оплату №7838 від 28.07.2021 року, виданий ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел», щодо надання послуг на 41 найменування на суму 230779,56 грн.; видаткова накладна на комбайн зерновий Class Tucano 580, серійний номер L3700210 на суму 7007407,40 грн.; акт приймання-передачі комбайна від 15.07.2021 року; договір поставки сільськогосподарської техніки №150721-01-Т від 15.07.2021 року; фотознімки пошкоджень комбайна.

ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» звернувся до ПП «Транс-Авто-Д» із претензією від 12.08.2021 року про відшкодування 1714222,66 грн. завданого матеріального збитку ( з врахуванням сплати 30.07.2021 року 230779,56 грн. шкоди).

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області у постанові від 20.08.2021 року у справі №394/551/21 визнав чинним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначив йому адміністративне стягнення. Згідно постанови, 16.07.2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAN TGA 24.430, допустив з`їзд на узбіччя дороги, що призвело до перекидання напівпричепа, не вибравши при цьому безпечної швидкості руху, в результаті чого було пошкоджено напівпричіп та вантаж.

Відповідач звернувся із листом від 25.08.2021 року до ПрАТ «Страхова група «ТАС», у якому просить провести відшкодування 1945002,22 грн. шкоди, заподіяної ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» пошкодженням вантажу.

У відповідь ПрАТ «ТАС» повідомила ПП «Транс-Авто-Д», що вартість матеріального збитку, заподіяного ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» складає 640279,78 грн. У листі від 30.11.2021 року відповідач не погоджується із зазначеною ПрАТ «СГ «ТАС» сумою та просить провести перерахунок.

Відповідачем сплачено на рахунок позивача згідно рахунку №7838 від 28.07.2021 року 230779,56 грн. 29.07.2021 року, 13.08.2021 року 200000,00 грн. згідно рахунку №7539 від 26.07.2021 року, 27.08.2021 року 200000,00 грн. на часткове відшкодування вартості відновлювального ремонту згідно претензії №108 від 11.08.2021 року, 06.09.2021 року 200000,00 грн. на часткове відшкодування вартості відновлювального ремонту згідно претензії №108 від 11.08.2021 року, 13.09.2021 року 300000,00 грн. на часткове відшкодування вартості відновлювального ремонту згідно претензії №108 від 11.08.2021 року, 24.09.2021 року 200000,00 грн. на часткове відшкодування вартості відновлювального ремонту згідно претензії №108 від 11.08.2021 року; на загальну суму 1330779,56 грн.

13.09.2021 року експертом Урусовим С.В. складено висновок автотоварознавчої експертизи, проведеної для вирішення питання: яка вартість матеріального збитку, завданого майну CLASS TUCANO 580, реєстраційний номер серійний №L3700210, 2021 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , внаслідок ДТП? Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, висновок підготовлено для подання до суду в порядку ст. 101 ГПК України. Згідно висновку, вартість відновлювального ремонту складає 640279,78 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику, становить 248549,83 грн. та не врахована згідно договору.

Приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма «Конкорд-Гей» у листі від 21.01.22 року повідомила позивача, що проект рахунку №9КЛ-000211 від 08.09.2021 року не стосувався жодної індивідуально визначеної техніки, є проектом орієнтовного розрахунку вартості запасних частин та не відображає об`єктивної вартості ціни запасних частин.

Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик) та ПП «Транс-Авто-Д» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров`ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи під час здійснення автоперевезень відповідно до положень Конвенції про Договір міжнародного перевезення вантажів.

За положеннями п. 16.2.2. договору страхування страхувальник має право на отримання страхового відшкодування при настанні страхового випадку у межах страхової суми та сублімітів страхових виплат за договором, якщо самостійно з попередньої згоди страховика відшкодував шкоду, заподіяну третім особам.

Страхування здійснюється страховиком за принципами відшкодування, що означає, що страховик здійснить виплату страхового відшкодування згідно з умовами цього договору лише після того, як страхувальник поніс збиток, тобто оплатив пред`явлену до нього претензію, якщо інше не буде узгоджено сторонами у письмовій формі (п. 19.1. договору страхування).

ФОП Видутою Д.Ю. складено звіт №30-D/92/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.01.22 року, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу CLASS TUCANO 580, серійний №L3700210, внаслідок ДТП станом на 16.07.2021 року, складає 950016,07 грн. (без врахування втрати товарної вартості майна); втрата товарної вартості майна 258616,26 грн. Згідно звіту, він підготовлений для подання до суду в порядку ст. 101 ГПК України, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин за виконання покладених на нього обов`язків та про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

23.02.22 року ФОП Видутою Д.Ю. складено звіт №64-D/10/15 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу CLASS TUCANO 580, серійний №L3700210, внаслідок ДТП станом на 22.01.22 року, складає 1026019,86 грн., без розрахунку втрати товарної вартості. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин за виконання покладених на нього обов`язків та про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

З всього вищевикладеного, у зв`язку з невідшкодуванням відповідачем в повному обсязі завданих позивачу збитків згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №223/21А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, від 10.08.2021 року, останній звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи стверджується, що 12.02.21 року між приватним підприємством «Транс-Авто-Д» та товариством з обмеженою відповідальністю «Технік Машинес Інтернешенел» укладено договір №30443517 про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів, згідно якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов`язання надати відповідно до умов даного договору послуги по перевезенню вантажів (негабаритних) замовника, зокрема, комбайну Class Tucano 580 (колісний), автомобільним транспортом перевізника по маршруту Хмельницька область, с. Ружичанка, вул. Визволителів, до м. Дніпро, вул. Океанська, 12.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Завантаження (вивантаження) вантажу, що здійснюється відправником (одержувачем) вантажу, має провадитися у строки, встановлені договором, якщо такі строки не встановлені транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 308 ГК України вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

У разі якщо для здійснення перевезення вантажу законодавством або договором передбачено спеціальні документи (посвідчення), які підтверджують якість та інші властивості вантажу, що перевозиться, вантажовідправник зобов`язаний передати такі документи перевізникові разом з вантажем.

Про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення. Якщо одержувач не затребував вантаж, що прибув, в установлений строк або відмовився його прийняти, перевізник має право залишити вантаж у себе на зберігання за рахунок і на ризик вантажовідправника, письмово повідомивши його про це.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: - у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; - у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; - у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Якщо внаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може бути використаний за прямим призначенням, одержувач вантажу має право від нього відмовитися і вимагати відшкодування за його втрату.

Як встановлено судом, зокрема, із постанови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2021 року у справі №394/551/21 та не заперечується сторонами, під час здійснення відповідачем перевезення наданого позивачем вантажу відбулось пошкодження останнього в результаті дорожньо-транспортної пригоди по причині порушення водієм ПП «Транс-Авто-Д» правил дорожнього руху.

З метою визначення розміру заподіяної відповідачем шкоди позивачем замовлено експертизу, за результатами якої судовим експертом Пилипенком О.С. складено висновок експертного дослідження авторознавця №223/21А від 10.08.2021 року з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, згідно якого матеріальних збиток складає 1 945 002,22 грн. (1 642 263,73 грн. вартість відновлювального ремонту та 302738,49 грн. величина втрати товарної вартості).

В матеріалах справи також наявні виконані на замовлення третьої особи: висновок автотоварознавчої експертизи від 13.09.2021 року, складений експертом Урусовим С.В., згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 640279,78 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику, становить 248549,83 грн.; звіт №30-D/92/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.01.22 року, складеного оцінювачем Видутою Д.Ю., згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу CLASS TUCANO 580, серійний №L3700210, внаслідок ДТП станом на 16.07.2021 року, складає 950 016,07 грн. (без врахування втрати товарної вартості майна); втрата товарної вартості майна 258616,26 грн.; звіт №64-D/10/15 про визначення вартості матеріального збитку від 23.02.22 року, складеного оцінювачем Видутою Д.Ю., згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу CLASS TUCANO 580, серійний №L3700210, внаслідок ДТП станом на 22.01.22 року, складає 1026019,86 грн., без розрахунку втрати товарної вартості.

Частиною першою ст. 224 ГК України передбачено, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

В силу частини першої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга ст. 22 ЦК України).

Частиною третьою ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Разом з цим, згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Водночас, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до частин першої та другої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз наведених норм цивільного законодавства свідчить, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою кредитора, вина заподіювача.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Як зазначалось вище, відповідно до ст. 314 ГК України за шкоду, заподіяну при пошкодження вантажу перевізник відповідає в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість.

Суд вважає за необхідне вказати, що оперуючи поняттям «фактично заподіяної шкоди», як міри відповідальності, воно є рівнозначним поняттю «реальних збитків», оскільки зміст фактично заподіяної шкоди становить зменшення майнової сфери потерпілого, яке, у свою чергу, полягає як у втратах у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням речі, так і у витратах, понесених особою для відновлення попереднього становища, адже такі витрати також є втратою майна (грошових коштів). Тобто реальні збитки по суті є грошовим вираженням фактично заподіяної шкоди.

При цьому обсяг та види понесених стороною витрат для відновлення власної майнової сфери можуть бути різноманітними, утім, завжди зумовлені необхідністю усунення тих негативних наслідків, які настали у результаті порушення майнових прав і благ, що належать потерпілому.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості, яка є предметом даного спору, у розмірі 614 222,66 грн., позивачем надано висновок експертного дослідження авторознавця №223/21А від 10.08.2021 року з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, складений судовим експертом Пилипенком О.С. від 10.08.2021 року, згідно якого матеріальних збиток складає 1 945 002,22 грн. (1 642 263,73 грн. вартість відновлювального ремонту та 302 738,49 грн. величина втрати товарної вартості), та докази добровільної сплати відповідачем 1 330 779,56 грн. збитків.

Водночас, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 7 ст. 98 ГПК України унормовано зазначення у висновку експерта, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до абз. 10 ч. 2 п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 No 53/5, у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу.

Отже, обов`язковою вимогою до висновку експерта є вказівка на те, що останній обізнаний про відповідальність.

Якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу, то такий висновок є недопустимим доказом (аналогічна позиція викладена у постанові КГС ВС від 04.11.2020 у справі № 904/684/18).

З аналізу висновку експертного дослідження авторознавця №223/21А від 10.08.2021 року з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, складеного судовим експертом Пилипенком О.С. від 10.08.2021 року, судом не встановлено наявність у ньому відомостей про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу.

З приводу доводів позивача, викладених у відповіді позивача на пояснення третьої особи, щодо того, що у Інструкції від 08.10.1998 року в редакції до 20.01.2021 року не було передбачено для висновку експертного дослідження відмітки про відповідальність особи, яка проводить експертне дослідження, судом зауважується, що на момент складення експертного висновку Пилипенком О.С. (10.08.2021 року) у п. 4.21 Інструкції від 08.10.1998 року вказувалось, що експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз. В свою чергу, згідно п. 4.12. Інструкції від 08.10.1998 року у вступній частині висновку експерта зазначається, в тому числі, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Таким чином, судом не може прийняти до уваги висновок експертного дослідження авторознавця №223/21А від 10.08.2021 року з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ, складеного судовим експертом Пилипенком О.С. від 10.08.2021 року, як доказ наявності заборгованості відповідача перед позивачем на суму 614222,66 грн.

Жодних інших доказів існування заборгованості з відшкодування збитків приватним підприємством «Транс-Авто-Д» перед ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» на суму 614 222,66 грн. матеріали справи не містять та учасниками справи не надано. Існування боргу в такому або іншому розмірі ( з врахуванням сплати 1 330 779,56 грн. збитків ПП «Транс-Авто-Д» в добровільному порядку) не підтверджується також із наданих третьою особою висновку автотоварознавчої експертизи від 13.09.2021 року, складеного експертом Урусовим С.В., звіту №30-D/92/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.01.22 року, складеного оцінювачем Видутою Д.Ю., звіту №64-D/10/15 про визначення вартості матеріального збитку від 23.02.22 року, складеного оцінювачем Видутою Д.Ю.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зокрема, ст. 79 ГПК України викладено у новій редакції: поняття "Достатність доказів" змінено на "Вірогідність доказів", фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова ВС КГС від 11 вересня 2020 року у справі №910/16505/19).

З всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про не підтвердження достатніми та допустимими доказами існування у приватного підприємства «Транс-Авто-Д» заборгованості з відшкодування заподіяних пошкодженням вантажу збитків товариству з обмеженою відповідальністю «Технік Машинес Інтернешенел», що має наслідком відмову у позові в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Машинес Інтернешенел", м. Дніпро до приватного підприємства "Транс-Авто-Д", м. Волочиськ Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" в особі Хмельницької філії, м. Хмельницький про стягнення 614 222,66 грн. збитків, відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.06.2022 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, буд. 12) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Запорізька, 7) - рек. з пов. про вручення; 4 - третій особі (31200, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Володимирська. буд. 46) - рек. з пов. про вручення