ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2022 р. Справа№ 925/1554/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Коробенка Г.П.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 30.05.2022 року у справі №925/1554/21 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021

у справі №925/1554/21 (суддя Кучеренко О.І.)

за заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову від 17.11.2021, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Шполянській міській раді об`єднаної територіальної громади (), до набрання законної сили рішення у даній господарській справі, розглядати на сесії та приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0470, площею 15,8478 га, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі щодо поділу, об`єднання, передачі у власність, користування будь-яким особам;

- заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно стосовно нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0470, площею 15,8478 га, цільове призначення: 01,01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також земельних ділянок, створених у результаті поділу цієї земельної ділянки або об`єднаних разом з цією земельною ділянкою;

- заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (у тому числі, що провадять свою діяльність на районному рівні) вчиняти дії щодо внесення відомостей (змін) та державної реєстрації у Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0470, площею 15,8478 га, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі дії, що пов`язані із поділом, об`єднанням, зміною цільового призначення або скасуванням державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказав про те, що він є власником об`єкту нерухомого майна - виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, за адресою: вул. Центральна. 56, с. Соболівка, Шполянський (Звенигородський) район, Черкаська область, на підставі свідоцтв про право власності від 2014р. З метою оформлення права користування земельною ділянкою заявник звернувся до Соболівської сільської ради, правонаступником якої є Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади, із клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, і на виконання рішення останньої №41-9/УІІ від 24.09.2020 розробив проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,8478 га для введення товарного сільськогосподарського виробництва у оренду за рахунок земель комунальної власності. За результатами розробленого проекту було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0470. В подальшому, 21.07.2021 заявник звернувся з заявою про затвердження проекту землеустрою спірної земельної ділянки, однак 17.08.2021 Шполянська міська рада зареєструвала право комунальної власності на спірну земельну ділянку, а на сесії міської ради 03.11.2021 прийняла рішення №14-9.35/ІХ щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки. В той же час заявнику стало відомо, що радою розглядатиметься питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

На підставі зазначеного, заявник вважає поділ земельної ділянки, на якій розташоване його нерухоме майно, грубо порушить право власності заявника на відповідний об`єкт нерухомого майна, яким він володіє на законних підставах, у зв`язку з чим заявник готує позов про визнання незаконним рішення 14-ї сесії Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади №14-9.35/ІХ від 03.11.2021 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки, визнання за заявником права на отримання у оренду земельної ділянки та припинення дії, яка порушує право на отримання йому в оренду даної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21 заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» про забезпечення позову задоволено частково та заборонено Шполянській міській раді об`єднаної територіальної громади () розглядати на сесії та приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0470, площею 15,8478 га, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі щодо поділу, об`єднання, передачі у власність, користування будь-яким особам.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції погодився з позицією заявника щодо вірогідного порушення його прав та визнав доведеними наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.136 ГПК України, оскільки рішенням Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади вирішено питання про розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно заявника, відтак суд дійшов висновку, що судова заборона щодо поділу, об`єднання, передачі у власність, користування спірної земельної ділянки будь-яким третім особам, у достатній мірі забезпечить дотримання інтересів заявника, а також враховуватиме розумний баланс у обмеженні прав Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади звернулася до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права (ст.ст.14, 46 ГПК України) та з невідповідністю висновків, викладених в ньому, обставинам справи.

Також скаржник посилається на відсутністю будь-яких доказів того, що можливе рішення про поділ земельної ділянки порушить права СТОВ «АГРОСПІЛКА» щодо одержання земельної ділянки під нерухомим майном у користування, а також на те, що оскаржувана ухвала суду обмежує реалізацію права інших осіб щодо отримання земельної ділянки у власність та конституційне право органу місцевого самоврядування розпоряджатися земельною ділянкою комунальної власності в інтересах громади.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021, вказану вище апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 апеляційну скаргу Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21 залишено без руху.

15.12.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами надсилання копії скарги Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» та сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21, а також розгляд вказаної скарги призначено на 25.01.2022 о 10:45 год.

24.01.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» надійшла заява, в якій вказує на те, що спірна земельна ділянка перестала існувати як окремий об`єкт, оскільки її поділили на сім частин та передали в приватну власність фізичним особам, тому розгляд заявлених позовних вимог є неможливим в межах господарського судочинства. Також вказане товариство просить розглядати справи без участі його представника.

25.01.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням суддів Яковлєва М.Л. та Шаптали Є.Ю. на лікарняному.

01.02.2022 головуючий суддя Яковлєв М.Л. вийшов з лікарняного. Проте суддя Шаптала Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, станом цей день все ще перебував на лікарняному. У зв`язку з чим розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/566/22 від 01.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/1554/21.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №925/1554/21, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Куксов В.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 апеляційну скаргу Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Коробенко Г.П., а також розгляд вказаної скарги призначено на 01.03.2022 о 11:30 год.

01.03.2022 розгляд вказаної апеляційної скарги не відбувся у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 у справі №925/1554/21 розгляд апеляційної скарги Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 призначено на 30.05.2022 о 12:45 год.

Учасники справи наданим процесуальним правом не скористалися та у судове засідання, яке відбулося 30.05.2022, не з`явилися та своїх представників не направили. При цьому, 30.05.2022 на електрону адресу суду від скаржника надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи викладене та те, що учасники справи просили суд розглянути справу без їх участі та беручи до уваги, що явка представників учасників справи не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів визнала можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з огляду на таке.

Здійснюючи перегляд оскаржуваної ухвали Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у даній справі, колегія суддів зауважує, що реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 року у справі "Продай проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст.136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Разом із тим, за змістом частин 11, 12 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті: не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову: забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні зумовлювати повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У відповідності до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами: висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Предметом майбутнього позову у цій справі, як зазначив позивач мала бути вимога про визнання недійсним рішення міської ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки, визнання за заявником права на отримання у оренду земельної ділянки та припинення дії, яка порушує право на отримання заявником у оренду даної земельної ділянки. Підстави заяви про забезпечення позову до подання позову обґрунтовані неможливістю оформити право користування земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, належне на праві власності позивачу.

Таким чином, оскільки предметом майбутнього позову є вимоги немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, тому в цьому випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За таких обставин має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Північний апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали оскарження ухвали, встановив, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» звернулося до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, щодо затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0470, площею 15,8478 га 21.07.2021 року. Право комунальної власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 17.08.2021 року. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0470, площею 15,8478 га належала до земель колективної власності.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» звернулося до Шполянської міської ради ОТГ для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 15,8478 га для передачі в оренду під нерухомістю, яка перебуває у її власності. Згідно інформації з державних реєстрів речових прав, загальна площа нерухомого майна, яке зареєстровано та перебуває у власності Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» з урахуванням під`їздів до зазначених об`єктів не відповідає розмірам земельної ділянки, щодо якої подано заяву Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА». Також, на кадастровому плані земельної ділянки з номером :03:001:0470 зазначені чіткі межі відповідної земельної ділянки та будівлі, які на ній зареєстровані, а також відображено що більша частина вказаної земельної ділянки вільна від забудови та може бути використана за її цільовим призначенням.

На сесію Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади 03.11.2021 винесено питання: «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 15,8478 га в оренду» та «Про передачу СТОВ "Агроспілка" земельної ділянки площею 15,8478 га в оренду» проте зазначені питання не набрали необхідної кількості голосі для їх прийняття.

Депутатами міської ради було прийнято рішення щодо доцільності розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 15,8478 га, яка розташована за межами с. Соболівка. Звенигородського району, Черкаської області (кадастровий номер :03:001:0470) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для забезпечення та реалізації прав громадян, щодо одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства та виділення земельної ділянки під нерухомість, яка перебуває у власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА».

Задовольняючи частково подану заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції погодився з позицією заявника щодо вірогідного порушення його прав га та визнав доведеними наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.136 ГПК України, оскільки рішенням Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади вирішено питання про розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно заявника, відтак суд дійшов висновку, що судова заборона щодо поділу, об`єднання, передачі у власність, користування спірної земельної ділянки будь-яким третім особам, у достатній мірі забезпечить дотримання інтересів заявника, а також враховуватиме розумний баланс у обмеженні прав Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Як вбачається з установлених судом обставин, власником спірної земельної ділянки щодо якої прийнято оскаржуване рішення стосовно розробки технічної документації із землеустрою та поділу цієї земельної ділянки, є об`єднана територіальна громада в особі Шполянської міської ради, тому під час розгляду справи після звернення до суду з відповідним позовом буде досліджуватися питання щодо законності рішення про розробку техдокументації з поділу земельної ділянки.

За таких обставин, обраний позивачем вид забезпечення у вигляді заборони відповідачу - власнику зазначеної земельної ділянки приймати будь-які рішення, у тому числі щодо поділу, об`єднання, передачі у власність, користування будь-яким особам відповідно до положень ч.11 ст.137 ГПК України не допускається, оскільки зазначені заходи забезпечення мають ознаки вирішення спору по суті.

Звернення в подальшому з позовом про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо розробки технічної документації відносно поділу земельної ділянки не може слугувати підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони розпоряджатися земельними ділянками її власнику, з огляду на те. що право власності на ці земельні ділянки позивачем не оспорюється. Тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співмірним із предметом спору.

Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом в постанові від 04.10.2021 у справі №911/1410/21.

Отже, міська рада, як орган місцевого самоврядування та власник спірної земельної ділянки може розпоряджатися нею, адже будь-яких речових прав на земельні ділянки за заявником не оформлено. З огляду на зазначене, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають вимогам процесуального законодавства (ст.136, ч.11 ст.137 ГПК України), та передбачають невиправдане обмеження у реалізації відповідачем правомочностей власника щодо розпорядження земельною ділянкою.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали заяви про забезпечення позову не містять належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача щодо оформлення право користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне позивачу нерухоме майно, за захистом яких він планує звернутися до суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вказує про те, заявлені СТОВ "Агроспілка" та обрані місцевим господарським судом заходи забезпечення позову не відповідають ст.ст.136. 137 ГПК України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності та збалансованості інтересів сторін.

Доводи, наведені СТОВ "Агроспілка" в поданій до суду апеляційної інстанції заяві, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони не впливають на вказані вище висновки суду щодо відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції не відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а оскаржуване судове рішення ухвалене без додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються відповідно до ст.129 ГПК України на СТОВ "Агроспілка".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.11.2021 у справі №925/1554/21 скасувати.

3. У задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» про забезпечення позову від 17.11.2021 відмовити у повному обсязі.

4.Судові витрати покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА».

5.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПІЛКА» (20644, Черкаська область, Шполянський район, село Сололівка; ) на користь Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (20603, Черкаська область, Звенигородський район, місто Шпола, вулиця Лозуватсбка, будинок 59; ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

6. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ на виконання даної постанови.

7.Матеріали справи №925/1554/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Г.П. Коробенко