РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2022Справа № 910/362/22
Господарський суд міста Києва у складі: судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 910/362/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаздобич"

про стягнення 54384,48 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергум" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаздобич» (далі - відповідач) про стягнення 54384,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, всупереч умовам договору купівлі-продажу електричної енергії №2020/02/25 від 21.02.2020 не здійснив повної та своєчасної оплати за отриману електричну енергію, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 43654,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 3474,86 грн, 3% річних у розмірі 1187,63 грн та пеню у розмірі 6067,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/362/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.01.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02089, місто Київ, вул. Радистів, будинок 64, офіс 8.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвала Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 була отримана відповідачем - 25.01.2022.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач, у визначений судом строк, не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укргаздобич" (покупець) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії №2020/02/25, згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язаний продати електричну енергію покупцю, а покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію в обсягах, що визначена графіками погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії за зразком, який є додатком №1 до цього договору, та за ціною, що визначена цим договором.

Згідно пункту 1.2 договору обов`язковою умовою для купівлі-продажу електричної енергії є наявність у сторін укладеного в установленому порядку з оператором системи передачі договору про врегулювання небалансів та отримання доступу до електронної платформи оператора системи передачі MMS.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що сторони визнають свої зобов`язання за законодавством України, зокрема, але не виключно, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами ринку, Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності), Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до пункту 2.4 договору купівля-продаж електричної енергії здійснюється протягом розрахункового періоду, виходячи з підтвердженого обсягу електричної енергії, якщо даним договором не узгоджено інше.

Продавець та покупець підтверджують обсяг електричної енергії шляхом подання повідомлень до електронної платформи оператора системи передачі, на якій здійснюється реєстрація торгівельних операцій на двосторонній основі. Фактичний обсяг електричної енергії проданої продавцем і купованої покупцем щомісячно визначається в акті купівлі-продажу, який оформлюється згідно з договором (пункти 2.5 та 2.6 договору).

За розрахункову одиницю купівлі-продажу електричної енергії приймається один МВт-год з точністю до трьох знаків після коми (пункт 2.7 договору).

Протягом дії договору покупець до 16-00 години 24 числа місяця, що передує розрахунковому, надає продавцю повідомлення щодо обсягів електричної енергії, які планується купувати у продавця в періоді, зазначеному в додатку №1 у спосіб визначений пунктом 3.4 договору. В повідомленні зазначається заявлений щоденний погодинний обсяг електричної енергії в розрахунковому місяці, що планується купувати у продавця. Сторони погоджують графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії за зразком, наведеним у додатку №1 до цього договору. Графіки вважаються погодженими у тому разі, якщо продавець не повідомив про непогодження протягом 3 робочих днів з дня отримання від покупця додатку №1. Обсяг електричної енергії в графіках погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії повинен бути виражений у МВт*год з точністю до трьох знаків після коми (пункти 3.1 та 3.2 договору).

Згідно пункту 3.4 договору документи, за зразками наведеними у додатку №1 та додатку №2, за відповідні розрахункові місяці, надсилаються покупцем/продавцем з електронної адреси покупця та на електронну адресу продавця (з електронної адреси продавця та , на адресу покупця та ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку змін ініційованих зі сторони продавцем) у вигляді електронного документа (файл Excel) підписаного електронним цифровим підписом. У разі відсутності електронного цифрового підпису сторона надсилає іншій стороні два файли: файл Excel з відомостями про погодинні обсяги споживання (додаток №1 або додаток №2) та його сканований формат, підписаний та скріплений печаткою, з наступним направленням двох примірників документу на паперовому носії.

Відповідно до пункту 3.7 договору, фактичний обсяг купівлі-продажу електричної енергії визначається як сумарний, підтверджений відповідним повідомленням щодо реєстрації договорів на електронній платформі ОСП, обсяг за кожною годиною торгової доби розрахункового місяця.

Ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)+М, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня; М - маржа продавця, що складає за цим договором 15 грн/МВт*год без урахування ПДВ. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 мВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д (пункт 4.1 договору).

Згідно з пунктом 4.2 договору розрахунок за куплену продавцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця, з урахуванням ПДВ.

Відповідно до пункту 4.3 договору оплата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця шляхом перерахування грошових коштів не пізніше ніж до 15:00 за 1 банківський день до торгового дня (дня купівлі-продажу) у розмірі вартості електричної енергії, що розраховується як добуток обсягів купівлі-продажу (додаток №1) на відповідний розрахунковий період та фактичних цін на ринку «на добу наперед» у відповідні години торгового дня. Звірка розрахунків між покупцем та продавцем за купівлю-продаж електричної енергії за тиждень здійснюється кожного понеділка. У разі надходження коштів від покупця менше повної вартості електричної енергії, визначеної у відповідному розрахунковому періоді, покупець зобов`язаний оплатити заборгованість протягом 1 банківського дня за письмовою заявою продавця. У разі надходження коштів від покупця понад повну вартість електричної енергії, визначену в розрахунковому періоді, сума таких надходжень вираховується як оплата заборгованостей за минулі періоди, а за відсутності такої, в рахунок оплати наступного розрахункового періоду або за письмовою заявою покупця повертається йому на рахунок. У випадку, якщо день оплати встановлений у пункті у 4.3 цього договору припадає на небанківський день - покупець здійснює відповідну оплату не пізніше останнього банківського дня, що передує обумовленому у пункті 4.3 договору дню оплати.

Пунктами 4.4 та 4.5 договору сторони погодили, що проект акту купівлі-продажу готується, підписується продавцем у термін до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, та надається покупцю для узгодження та підписання. Акт купівлі-продажу електричної енергії підписується покупцем протягом 2 робочих днів з моменту одержання проекту акту, підписаного з боку продавця. У випадку незгоди з проектом акту, протягом 2-х робочих днів покупець направляє продавцю лист про відмову від підписання акту із вказівкою причин.

Датою виконання зобов`язань продавця за розрахунковий місяць є дата підписання обома сторонами акту купівлі-продажу електричної енергії. Розрахунок за куплену-продану електричну енергію здійснюється з урахуванням ПДВ грошовими коштами у національній валюті України. Днем здійснення оплати від покупця вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, зараховуються на банківський рахунок продавця (пункти 4.7- 4.9 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками та діє до 31.06.2020 року (пункт 10.1 договору).

Згідно з пунктами 10.2 та 10.4 договору, сторони погоджуються з тим, що у договір та його додатки у разі необхідності можуть бути внесені зміни та доповнення за взаємною домовленістю сторін. У випадку внесення змін до договору, вони мають бути оформлені у вигляді додаткової угоди (за виключенням повідомлень про зміну поштових та банківських реквізитів) за підписами уповноважених осіб сторін та скріплені їх печатками.

Додатковою угодою №1 від 10.04.2020 до договору від 21.02.2020 року №2020/02/25 сторонами погоджено внесення змін до договору, зокрема, пункт 4.1 договору викладено у наступній редакції: ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)-0,75%, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 МВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д.

Згідно пункту 2 додаткової угоди №1 від 10.04.2020 дана додаткова угода вступає в дію з 01.04.2020 року та діє до 31.04.2020.

Додатковою угодою №1 від 31.05.2020 до договору від 21.02.2020 року №2020/02/25 сторонами погоджено внесення змін до договору, зокрема, пункт 4.1 договору викладено у наступній редакції: ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)-20 грн за 1 МВт*год, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 МВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д.

Згідно пункту 2 додаткової угоди №1 від 31.05.2020 дана додаткова угода вступає в дію з 01.06.2020 року та діє до 31.07.2020.

Додатковою угодою №1 від 29.07.2020 до договору від 21.02.2020 року №2020/02/25 сторонами погоджено внесення змін до договору, зокрема, пункт 4.1 договору викладено у наступній редакції: ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)-20 грн за 1 МВт*год, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 МВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д.

Згідно пункту 2 додаткової угоди №1 від 29.07.2020 дана додаткова угода вступає в дію з 01.08.2020 року та діє до 31.08.2020 року.

Додатковою угодою №1 від 29.09.2020 до договору від 21.02.2020 року №2020/02/25 сторонами погоджено внесення змін до договору, зокрема, пункт 4.1 договору викладено у наступній редакції: ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)-20 грн за 1 МВт*год, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 МВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д.

Згідно пункту 2 додаткової угоди №1 від 29.09.2020 дана додаткова угода вступає в дію з 01.10.2020 року та діє до 31.10.2020 року включно.

Додатковою угодою №1 від 29.10.2020 до договору від 21.02.2020 року №2020/02/25 сторонами погоджено внесення змін до договору, зокрема, пункт 4.1 договору викладено у наступній редакції: ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)-20 грн за 1 МВт*год, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 МВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д.

Згідно пункту 2 додаткової угоди №1 від 29.09.2020 дана додаткова угода вступає в дію з 01.11.2020 року та діє до 31.11.2020 року.

Додатковою угодою №2 від 31.12.2020 до договору від 21.02.2020 року №2020/02/25 сторонами погоджено внесення змін до договору, зокрема, пункт 4.1 договору викладено у наступній редакції: ціна за 1 МВт*год електричної енергії за договором визначається за формулою: Ц(ее) = Цфакт(рдн)-20 грн за 1 МВт*год, де Цфакт(рдн) - фактична ціна, що склалася на ринку «на добу наперед» у відповідну годину торгового дня. Вартість купованої електричної енергії визначається як сума добутків зареєстрованих на платформі ОСП погодинних обсягів купівлі/продажу електричної енергії (відповідно до процедури реєстрації зазначеної торгівельної операції на двосторонній основі з відповідним підтвердженням) та ціни за 1 МВт*год Ц(ее) для кожної години доби постачання Д.

Згідно пункту 2 додаткової угоди №2 від 31.12.2020 дана додаткова угода вступає в дію з 01.01.2021 року та діє до 07.01.2021 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору, позивачем передано, а відповідачем прийнято електричну енергію за період з березня 2020 року по січень 2021 року на загальну суму 3048988,61 грн, що підтверджується актами прийому-передачі електроенергії №135 від 31.03.2020 на суму 12533,64 грн, №200 від 29.04.2020 на суму 344090,66 грн, №283 від 31.05.2020 на суму 2529,08 грн, №378 від 30.06.2020 на суму 153593,81 грн, №514 від 31.07.2020 на суму 96729,30 грн, №611 від 31.08.2020 на суму 610227,79 грн, №789 від 30.09.2020 на суму 772669,33 грн, №1035 від 31.10.2020 на суму 435246,67 грн, №1308 від 30.11.2020 на суму 126754,91 грн, №1439 від 31.12.2020 на суму 273863,22 грн та №102 від 31.01.2021 на суму 220750,20 грн, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень і зауважень та скріплено печатками.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору купівлі-продажу електричної енергії №2020/02/25 від 21.02.2020.

Позаяк, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу електричної енергії №2020/02/25 від 21.02.2020, розрахунку за поставлену позивачем електричну енергію в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 3005333,93 грн, про що свідчить наявний у матеріалах справи реєстр надходжень коштів на рахунки ТОВ «Енергум» за період 01.01.2020 року по 31.10.2021 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 43654,68 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання, а відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з частиною 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.3 договору встановлено, що оплата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця шляхом перерахування грошових коштів не пізніше ніж до 15:00 за 1 банківський день до торгового дня (дня купівлі-продажу) у розмірі вартості електричної енергії, що розраховується як добуток обсягів купівлі-продажу (додаток №1) на відповідний розрахунковий період та фактичних цін на ринку «на добу наперед» у відповідні години торгового дня.

Втім, як встановлено судом, відповідач, у встановлені договором строки, оплату за поставлену позивачем електроенергію за період з березня 2020 року по січень 2021 року в повному обсязі не здійснив.

Тоді як, частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати електроенергії підтверджений матеріалами справи, її фактичними обставинами та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу за поставлену позивачем електроенергію в сумі 43654,68 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 6.3 договору сторони визначили, що у разі несплати або несвоєчасної оплати за електричну енергію у строки, зазначені в розділі 4 договору, покупець, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, сплачує на користь продавця пеню за кожний день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується шестимісячним строком згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення оплати поставленої позивачем електроенергії, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 6067,31 грн.

Окрім цього, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 1187,63 грн та інфляційні втрати у розмірі 3474,86 грн.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019 та у постанові Верховного Суду України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних за заявлений позивачем період, судом встановлено, що їх розмір є більшим ніж заявлено позивачем, однак, враховуючи принцип диспозитивності господарського процесу та те, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, сума пені та 3% річних підлягають стягненню у заявленому позивачем розмірі.

Разом з цим, позивачем допущено арифметичні помилки при обрахунку інфляційних втрат, у зв`язку з чим належною до стягнення сумою інфляційних втрат за заявлений позивачем період за розрахунком суду є 3473,06 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм право на подання відзиву на позовну заяву.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, заважаючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 14, 73, 74, 76-80, 129, 178, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаздобич" про стягнення 54384,48 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаздобич" (02089, місто Київ, вул. Радистів, будинок 64, офіс 8; ідентифікаційний код 41055889) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (03186, місто Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, будинок 5, літера А, офіс 320; ідентифікаційний код 39568531) основний борг у розмірі 43654 (сорок три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн 68 коп., пеню у розмірі 6067 (шість тисяч шістдесят сім) грн 31 коп., 3% річних у розмірі 1187 (одна тисяча сто вісімдесят сім) грн 63 коп., інфляційні втрати у розмірі 3473 (три тисячі чотириста сімдесят три) грн 06 коп., та судовий збір у розмірі 2480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн 92 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2022.

Суддя Т.В. Васильченко