РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2022Справа №911/2893/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс"
простягнення 86 777,03 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Юшкевич Є.Ю.
від відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс") про стягнення 86 777,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" вказує, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань із оплати наданих позивачем згідно договору надання транспортно-експедиційних послуг, послуг перевезення вантажів у міжнародному сполученні від 14.01.2020 та заявки послуг із перевезення вантажу за маршрутом Німеччина-Україна, у зв`язку з чим у нього виник борг у розмірі 75 203,00 грн.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс") 3% річних у розмірі 3 301,00 грн. та нарахованих за період з квітня 2020 року по вересень 2021 року інфляційних втрат у розмірі 8 273,03 грн.

У змісті позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" викладено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс пов`язані із розглядом даної справи судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн., відшкодування яких просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2021 у справі №911/2893/21 залишено без руху вказану позовну заяву; встановлено позивачу строк - протягом 10 днів з дня вручення даної для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням вірного повного найменування та місцезнаходження відповідача; письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; письмових уточнень до позовної заяви з підтвердженням позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів направлення відповідачу за його місцезнаходженням копії позовної заяви з додатками (опис вкладення та фіскальний чек).

29.11.2021 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" на виконання ухвали суду від 06.10.2021, до якої позивачем було долучено уточнену редакцію позовної заяви з урахуванням ухвали від 06.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.12.2021 справу №911/2893/21 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

13.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №911/2893/21 та за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями були передані на розгляд судді Бойко Р.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2022 відкрито провадження у справі №911/2893/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору; судове засідання призначено на 10.02.2022.

08.02.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

09.02.2022 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2022, до якого долучено подорожні листи та обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення 3% річних.

В судове засідання 10.02.2022 сторони своїх повноважних представників не направили, відповідач про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2022 відкладено судове засідання на 01.03.2022.

22.02.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання, призначене на 01.03.2022, не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 20.05.2022; доручено Ковпаківському районному суду міста Суми забезпечити проведення відеоконференції по справі №911/2893/21 за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс".

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2022 відкладено судове засідання у справі без визначення дати та часу; вирішено наступне судове засідання здійснювати в режимі відеоконференції у зв`язку з чим необхідно погодити дату та час наступного засідання з Ковпаківським районним судом міста Суми; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" надати суду належної якості копії подорожніх листів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2022 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 02.06.2022; доручено Ковпаківському районному суду міста Суми забезпечити проведення відеоконференції по справі №911/2893/21 за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс".

01.06.2022 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" надійшло клопотання на виконання ухвали суду, до якого долучено копії належної якості подорожніх листів.

В судове засідання, призначене на 02.06.2022 з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 02.06.2022 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце дату та час засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наступним.

Ухвала суду від 18.01.2022 про відкриття провадження у справі №911/2893/21, як і всі послідуючі ухвали суду, в тому числі ухвала Господарського суду міста Києва від 20.05.2022 про призначення судового засідання в режимі відеоконференції на 02.06.2022, надсилались відповідачу на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, офіс 369.

Однак поштові відправлення не були вручені відповідачу за адресою місцезнаходження та повернулись до суду з підстав відсутності адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідками відділення поштового зв`язку на відповідних конвертах.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Керуючись наведеними приписами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що ухвали Господарського суду міста Києва по справі №911/2893/21 є такими, що вручені Товариству з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" та у останнього було більш ніж достатньо часу для надання суду відзиву на позов, а також останній не був позбавлений можливості забезпечити участь свого представника у судових засіданнях по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані приписи господарського процесуального закону та враховуючи відсутність від відповідача жодних повідомлень щодо неможливості забезпечити явку свого представника у засідання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс".

У судовому засіданні 02.06.2022 судом було завершено розгляд справи №911/2893/21 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються правові позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс") березні-квітні 2020 року на вантажному автомобілі Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом (напівпричіпом), державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснило перевезення вантажу із пункту навантаження за адресою: Бірбіхе, Вісбаден (Германія) до пункту розвантаження за адресою: м. Канів (Україна), що підтверджується підписаною представниками та скріпленою печатками сторін міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №481817 від 27.03.2020.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс") боргу у розмірі 75 203,00 грн. з оплати наданих позивачем послуг по перевезенню вантажу. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс") 3% річних у розмірі 3 301,00 грн. та нарахованих за період з квітня 2020 року по вересень 2021 року інфляційних втрат у розмірі 8 273,03 грн.

Позивачем на підтвердження наявності між сторонами договірних відносин з перевезення вантажу надано суду договір надання транспортно-експедиційних послуг, послуг перевезення вантажів у міжнародному сполученні від 14.01.2020, однак даний договір підписаний лише представником позивача та скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс". З огляду на відсутність підпису представника відповідача на договорі надання транспортно-експедиційних послуг, послуг перевезення вантажів у міжнародному сполученні від 14.01.2020 у суду відсутні підстави для висновку про укладення сторонами даного договору.

Попри наведене, на підтвердження наявності між сторонами договірних відносин з перевезення вантажу позивачем також надано суду заявки, які підписані представниками сторін та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс").

Так, предметом однієї із заявок було зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс", як виконавця, здійснити на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс"), як замовника, перевезення на автомобілі, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом (напівпричіпом), державний номерний знак НОМЕР_2 , 15 тон серветок із Бірбіхе, Вісбаден (Германія) у м. Канів Черкаської області (Україна). Згідно вказаного заявки вартість послуг з перевезення становить 1 500 Євро, яка повинна бути сплачена замовником по курсу НБУ на день відвантаження по оригіналам, 10-14 днів.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень позивача, за вказаною заявкою сторонами було виконано свої зобов`язання належним чином - позивачем надано послуги перевезення, а відповідачем оплачено такі послуги в повному обсязі.

Натомість предметом даного спору, є невиконання відповідачем своїх обов`язків із оплати послуг перевезення за заявкою (надалі - Заявка), предметом якої є зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс", як виконавця, здійснити на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю Авішел" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс"), як замовника, перевезення на автомобілі, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом (напівпричіпом), державний номерний знак НОМЕР_2 , 10 тон серветок із Бірбіхе, Вісбаден (Германія) у м. Канів Черкаської області (Україна). Згідно вказаної заявки вартість послуг з перевезення становить 2 500 Євро, яка повинна бути сплачена замовником по курсу НБУ на день відвантаження по оригіналам, 10.

Враховуючи, що спірна заявка підписана уповноваженими представниками і скріплена печатками сторін, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору перевезення вантажу.

Отже, укладена сторонами заявка є договором перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України та Глави 64 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Надання позивачем послуг відповідачу на підставі Заявки по перевезенню вантажу за маршрутом Бірбіхе, Вісбаден (Германія) у м. Канів Черкаської області (Україна) підтверджується підписаною представниками та скріпленою печатками сторін міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №481817 від 27.03.2020, наказом на відрядження від 16.03.2020 та подорожнім листом №588768 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 17.03.2020.

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Вартість наданих послуг по перевезенню вантажу погоджена сторонами в у Заявці та складає 2 500 Євро по курсу НБУ на день відвантаження вантажу.

Як вбачається із графи 24 міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №481817 від 27.03.2020 вантаж було відвантажено вантажоодержувачу 02.04.2020.

За інформацією із офіційного веб-сайту Національного банку України (за посиланням https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates) курс 1 Євро станом на 02.04.2020 складав 30,3238 грн.

Отже, вартість наданих позивачем відповідачу послуг складає 75 809,50 грн. (2 500,00 Євро х 30,3238 грн.).

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов Заявки вартість перевезення складає 2 500,00 Євро по курсу НБУ на день розвантаження по оригіналам, 10.

Аналізуючи наведені положення Заявки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, суд приходить до наступних висновків.

По-перше, посилаючись на оригінали документів в умовах Заявки щодо вартості та строків оплати, сторони мали на увазі, що виникнення обов`язку з оплати наданих послуг має місце з дня відвантаження вантажу одержувачу, оскільки до проставлення відмітки одержувача у графі 24 міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) про одержання товару оригінал даної CMR не може бути переданий замовнику, так як в протилежному випадку надання послуг перевезення є незавершеним.

Отже, обов`язок оплати відповідачем послуг позивача виникає з дати відвантаження вантажу - 02.04.2020 (згідно графи 24 міжнародної товарно-транспортною накладною (CMR) №481817 від 27.03.2020).

По-друге, щодо зазначення числа 10 в умові щодо оплати наданих послуг, то суд, приймаючи до уваги стилістику викладення умов заявки щодо перевезення 15 тон серветок у січні-лютому 2020 року (за якою зобов`язання повністю виконані відповідачем), прийшов до висновку, що сторонами було погоджено оплату на умовах відтермінування платежу на 10 днів з дати відвантаження вантажу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити вартість наданих позивачем згідно Заявки транспортних послуг не пізніше ніж через 10 днів з дня розвантаження вантажу (коли стає можливим передання відповідачу оригіналу спірної CMR №481817 від 27.03.2020).

Відтак, у відповідності до умов Заявки строк оплати наданих відповідачем послуг перевезення у розмірі 75 809,50 грн. настав 13.04.2020 (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день 10-денного строку припадав на 12.04.2020 - вихідний день - неділю).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" послуги перевезення вантажу згідно Заявки вартістю 75 809,50 грн. станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними нормами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" наявна прострочена заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" у розмірі 75 809,50 грн.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача у розмірі 75 809,50 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим та згідно імперативних приписів ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених вимог, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" про стягнення 75 203,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" 3% річних у розмірі 3 301,00 грн. та нарахованих за період з квітня 2020 року по вересень 2021 року інфляційних втрат у розмірі 8 273,03 грн.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних з урахуванням визначеної судом дати, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань, - 14.04.2020 та визначеної позивачем дати, до якої підлягає нарахуванню пеня, - 20.09.2021, а також встановленого судом розміру боргу відповідача (75 809,50 грн.), суд прийшов до висновку про правомірність вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" 3% річних у розмірі 3 301,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" підлягають задоволенню в повному обсязі, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" підлягає стягненню сума боргу у розмірі 75 203,00 грн. та 3% річних у розмірі 3 301,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" зазначає, що понесло судові витрати на оплату професійної правової допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем було долучено докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" в межах справи №911/2893/21 здійснювалось адвокатом Юшкевич Євгенією Юріївною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №240 від 15.09.2006) на підставі договору №03 про надання правничої (адвокатської) допомоги від 07.07.2021 та ордеру серії СМ №03 від 08.07.2021.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 5.1 договору №03 про надання правничої (адвокатської) допомоги від 07.07.2021 передбачено, що за надання послуг з представництва інтересів замовника замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 15 000,00 грн., ПДВ - не передбачений.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" було долучено до позовної заяви складений позивачем та адвокатом Юшкевич Євгенією Юріївною акт приймання-передачі виконаних послуг від 20.09.2021, у відповідності до якого адвокатом було надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" прийнято послуги з надання правничої (правової) допомоги щодо представництва інтересів клієнта у справі про стягнення з відповідача боргу, загальною вартістю 15 000,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" було здійснено оплату правничої (правової) допомоги, що підтверджується платіжним дорученням №4994 від 14.07.2021.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі та відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фієста Груп Сервіс" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, офіс 369; ідентифікаційний код 42022545) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Звам Транс" (40034, Сумська обл., м. Суми, проспект Михайла Лушпи, буд. 22, кв. 278; ідентифікаційний код 40264477) борг у розмірі 75 203 (сімдесят п`ять тисяч двісті три) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 3 301 (три тисячі триста одну) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.06.2022.

Суддя Р.В. Бойко