номер провадження справи 34/4/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 Справа № 908/145/22

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Балицькій Ю.І.

розглянувши матеріали справи № 908/145/22

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13», ідентифікаційний код юридичної особи 44173022 (вул. Запорізька, 13, м. Запоріжжя, 69002)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», ідентифікаційний код юридичної особи 41279924 (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035)

про розірвання договору та зобов`язання передати технічну документацію на будинок

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Здорик О.І., адвокат, ордер АР № 1004696 від 03.02.2022;

від відповідача: не з`явився (належним чином повідомлений)

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» з вимогами про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 06/09/17-374 від 06.09.2017 та зобов`язання передати технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 13.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022 справу № 908/145/22 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.2022 у справі № 908/145/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 03.02.2022 о 10 год. 20 хв., про що сторони повідомлені належним чином: позивач отримав ухвалу суду 18.01.2022, відповідач - 19.01.2022.

03.02.2022 до суду від позивача у справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказу листа-відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» № 22/33 від 17.01.2022.

В судовому засіданні 03.02.2022 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд відкрив судове засідання. Перевірив явку представників сторін. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив суду станом на час судового засідання не надано.

Відводів складу суду не заявлено. Права та обов`язки представникові позивача відомі та зрозумілі.

Суд оголосив про надходження клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказу.

Представник позивача підтримав клопотання.

Судом задоволено клопотання позивача, долучено до матеріалів справи наданий доказ - лист-відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» № 22/33 від 17.01.2022.

За наслідками судового засідання, враховуючи, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, суд оголосив перерву в судовому засіданні, в межах строку розгляду справи - до 14.02.2022 о 10 год 20 хв.

В судовому засіданні 14.02.2022 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

За наслідками судового засідання, враховуючи, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, суд оголосив перерву в судовому засіданні, в межах строку розгляду справи - до 09.03.2022 об 11 год. 00 хв.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

В Указі Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні зазначається: У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановляю:

1. Ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

2. Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

3. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану розгляд справи відкладався.

15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада ухвалила Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Господарський суд Запорізької області не припинив здійснювати судочинство.

Враховуючи викладене, суд призначив розгляд справи № 908/145/22 на 23.05.2022 о 10 год. 40 хв., про що сторони були повідомлені належним чином.

23.05.2022 позивачем на виконання вимог суду надійшло клопотання про долучення судової практики до матеріалів справи.

20.05.2022 на електронну адресу суду електронною поштою з електронним цифровим підписом від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 23.05.2022 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу «Акорд».

Суд продовжив розгляд справи та оголосив подані сторонами документи.

Представник позивача підтримав подане клопотання, просив долучити до матеріалів справи судову практику копію рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2398/21.

Клопотання позивача судом задоволено.

Судом не приймається до розгляду відзив відповідача.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України:

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.2022 у справі № 908/145/22, яку вручено відповідачеві 19.01.2022, в порядку підготовки справи до розгляду запропоновано відповідачеві, відповідно до ст. 165 ГПК України, подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду: відзив на позовну заяву; правовстановлюючі документи; всі докази в підтвердження виникнення спірних правовідносин; письмові пояснення з нормативним та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції щодо заявлених позовних вимог; листування з позивачем по суті спору (з доказами направлення або вручення вихідної кореспонденції); всі наявні документи, що спростовують позицію позивача; судову практику, зокрема Верховного суду, зі спірного питання. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду направити копію відзиву та доданих до нього документів позивачу, докази направлення/вручення надати суду (додати до відзиву).

Суд в ухвалі зазначив, що відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, враховуючи отримання ухвали суду про відкриття провадження у даній справі 19.01.2022, відповідач повинен був подати відзив не пізніше 03.02.2022. Відповідачем відзив своєчасно не поданий. При цьому, слід зазначити, що відповідачем своєчасно отримувались ухвали суду у даній справі. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, а заявою від 14.02.2022 просив суд відкласти судове засідання у даній справі. У поданому 20.05.2022 електронною поштою відзиві на позовну заяву відповідач не просив суд поновити строк на подання відзиву.

Враховуючи неявку представника відповідача та не повідомлення відповідачем суду про причини неявки його представника, враховуючи належне повідомлення про розгляд справи, суд вирішив розглянути справу за наявними документами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити

За наслідками судового засідання судом ухвалено рішення про задоволення позову, оголошено представникові позивача вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» призначено управителем багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: вул. Запорізька, 13 у м. Запоріжжі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя».

На підставі вказаного рішення 06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: вул. Запорізька, 13 у м. Запоріжжі, від імені яких діє заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів Бородай О.М., (надалі замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (надалі управитель, відповідач) укладено договір №06/09/17-777 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі договір).

Згідно з п. 1 договору управитель зобов`язується надати змовникові послуги з управління будинком спорудою житловим комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі об`єкт) для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі мешканців об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

У п. 18 договору зазначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018.

До договору складено акт приймання-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу).

Згідно з пп. 8 п. 9 договору замовник має право ініціювати розірвання цього договору у випадках та на умовах, що передбачені в ньому.

Відповідно до п. 22 договору дія цього договору припиняється, зокрема, в разі складання негативного акта оцінки технічного стану об`єкта за результатами контролю за якістю наданих управителем послуг, одержання негативних результатів опитування (анкетування) мешканців об`єкта, та власників (співвласників) окремих приміщень об`єкта, які в ньому не проживають, щодо якості наданих управителем послуг, одержання негативних результатів обстеження технічного стану об`єкта.

21.07.2021 проведено державну реєстрацію юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13» (позивач у справі), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 розділу І статуту позивача об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 13, що розташований за місцезнаходженням: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 13, 69002.

Відповідно до розділу ІІІ статуту позивача до виключної компетенції загальних зборів належить обрання та відкликання управителя. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників.

08.08.2021 відбулись збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вул. Запорізька, 13 м. Запоріжжя.

На цих зборах прийняті рішення, оформлені протоколом № 2 від 08.08.2021, про визнання негативної якості послуг з управління багатоквартирним будинком № 13 по вул. Запорізька, наданих «Місто для людей Запоріжжя»; про відкликання управителя ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», розірвання договору з управління багатоквартирним будинком № 13 по вул. Запорізькій м. Запоріжжя з управителем ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» та прийняття будинку в своє управління згідно статуту.

Листом вих. № 01 від 10.08.2021 позивач повідомив відповідача про прийняте рішення та надав примірник оригіналу відповідного протоколу загальних зборів, оригінал листів голосування та копію виписки в ЄДРПОУ.

Лист отриманий відповідачем 12.08.2021.

Відповідач листом від 12.08.2021 № 21/550-1 повідомив позивача про необхідність надати копію статуту та виписки з ЄДР.

31.08.2021 позивач повідомив відповідача про надання відповідних документів та розглянути відповідні копії на сайті Міністерства юстиції України.

Листом від 20.09.2021 відповідач повідомив позивача, про те, що триває перевірка документів, які були отримані від позивача.

Листом від 05.11.2021 № 07 позивач звернувся до відповідача з приводу передачі документів.

Листом від 15.12.2021, отриманим відповідачем 21.12.2021, позивач направив відповідачеві примірник додаткової угоди № 06/09/17-777/Р про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

У листі від 17.01.2022 № 22/33 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для розірвання договору з управління будинком, чинність договору та необхідність оплати послуг за договором.

На підставі вказаних обставин Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» з вимогами про розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 06/09/17-374 від 06.09.2017 та зобов`язання передати технічну документацію на багатоквартирний будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 13.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Спірні правовідносини є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні приписи містяться у п. п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір від 06.09.2017 №06/09/17-777 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в тому числі є припинення правовідношення.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Відповідно до ч. ч. 1, 7, 8 ст. 1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Статтею 9 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Частиною 1 ст. 10 цього Закону визначено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Спеціальним Законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, визначено правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, є Закон України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.201 № 2866-III.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації (ч.ч. 1, 14 ст. 6 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку).

Як встановлено судом, 21.07.2021 зареєстровано юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13».

Відповідно до ст. 12 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Згідно з абз. 4 ч. 5 ст. 13 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Відповідно до ст. 907 Цивільного кодексу України, договір про надання послуг може бути розірваний, у т.ч. шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п. 5 ст. 13 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком, або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Пунктом 33 Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712, встановлено, що якщо протягом строку дії цього договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення.

Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13», оформленим протоколом № 2 від 08.08.2021 )за підсумком голосів 71,17% площі по будинку) визнано негативну якість послуг з управління багатоквартирним будинком № 13 по вул. Запорізька, наданих «Місто для людей Запоріжжя»; відкликано управителя ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», вирішено розірвати договір з управління багатоквартирним будинком № 13 по вул. Запорізькій м. Запоріжжя з управителем ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» та прийняти будинок в своє управління згідно статуту.

Позивач у встановленому порядку повідомив відповідача про прийняте рішення, надавши примірник оригіналу відповідного протоколу зборів (лист вих. № 01від 10.08.2021). Відповідач отримав даний лист 12.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Загальний порядок для розірвання договорів визначено статтею 188 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В абз. 4 ч. 5 ст. 13 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку чітко визначено порядок розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного з управителем, а саме шляхом направлення відповідного повідомлення не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Передбачене зазначеною нормою право співвласників будинку на розірвання договору з управителем, в т.ч. у разі прийняття рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком, не залежить від будь-яких інших умов крім наявності відповідного рішення співвласників будинку та направлення існуючому управителю повідомлення з додержанням вищевказаного строку.

Порядок розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не залежить від будь-яких інших умов, крім наявності рішення співвласників будинку про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя та направлення існуючому управителю повідомлення, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Подібна правова позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2019 у справі № 908/1049/19.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 05.07.2019 у справі №910/6167/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №917/1208/18 від 13.11.2019, № 921/753/16-г/11 від 11.06.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

За приписами ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 5 ст. 188 ГК України вказано, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи прийняття позивачем рішення про відмову від користування послугами управителя будинку ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»; взяття будинку в самостійне управління та додержання вимог щодо відповідного повідомлення про це управителя (відповідача у справі) у встановлений строк, ухилення відповідача від розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком в добровільному порядку, а також той факт, що позивач наполягає на розірванні договору, з огляду на наявність спору з цього приводу між сторонами, наявні підстави для визнання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком розірваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Рішення про відкликання управителя прийнято компетентним органом позивача загальними зборами співвласників, які входять до складу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13», більшістю голосів та не оскаржене в судовому порядку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання договору від 06.09.2017 №06/09/17-777 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком судом задоволені.

Згідно з вимогами ч. ч. 5, 6 ст. 5 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку. У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.

У зв`язку зі зміною форми управління будинком з управителя ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13» наявні підстави для передачі відповідачем технічної документації на будинок позивачу.

Згідно з Переліком технічної документації на багатоквартирний будинок, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.07.2018 № 176, визначена така технічна документація на багатоквартирний будинок:

- технічний паспорт на багатоквартирний будинок;

- паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва;

- енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;

- проектна документація зі схемами влаштування внутрішньо-будинкових систем;

- документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

- технічна документація обладнання котелень;

- технічна документація на ліфти;

- план земельної ділянки;

- акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;

- паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав доказів передачі позивачу технічної на будинок відповідно до наведеного переліку.

Відсутність вказаних документів у відповідача не звільняють відповідача від обов`язку передати вказану документацію позивачу, оскільки відповідно до ч. 19 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок

Враховуючи викладене, суд визнав законною та обґрунтованою вимогу позивача про зобов`язання відповідача передати технічну документацію на будинок відповідно до наведеного вище переліку.

Таким чином, позовні вимоги судом задоволені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 4540 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

При поданні позову позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. та надав попередній розрахунок цих витрат та докази на їх підтвердження.

Про відповідні витрати заявлялось і представником позивача у судовому засіданні.

За приписами ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи зі змісту норм ч. ч. 4 6 ст. 126 ГПК України, відповідач має право подати клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав їх неспівмірності.

Отже, іншій стороні має бути гарантоване право на ознайомлення з вимогами позивача про стягнення витрат на правову допомогу та їх розрахунком, наданими доказами на підтвердження цих витрат.

При цьому суд враховує, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, а позивачем про відповідні витрати було заявлено після переходу розгляду даної справи до загального позовного провадження за клопотанням відповідача.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться у ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

20.11.2021 ОСББ «Запорізька 13» (позивачем у даній справі) та адвокатом Здорик Олександром Ігоровичем (виконавцем) було підписано договір про надання правової допомоги, відповідно до якого, позивач доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу позивачеві в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Договір підписаний з боку обох сторін та містить всі суттєві умови, передбачені для даного виду договору.

У додатку № 1 до договору передбачені відповідні тарифи адвоката (зокрема 1000 грн 00 коп. за годину та 1000 грн за судове засідання).

29.12.2021 сторонами вказаного договору було складено та підписано акт про прийняття грошових коштів та надання юридичних послуг згідно договору від 20.11.2021, згідно з яким, виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги: написання позову, всіх клопотань та заяв, збирання доказів (7 годин роботи) вартістю 7000 грн 00 коп., сплачені квитанцією від 29.12.2021 та участь у судових засіданнях 3000 грн (квитанція від 29.12.2021).

Як свідчать матеріали справи, відповідні послуги адвокатом надані. Акт підписано з боку обох сторін без зауважень. Послуги у даній справі оплачені в сумі 10 000 грн 00 коп. квитанціями про оплату від 29.12.2021.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Сторонами врегульовано порядок оплати наданих послуг. Правомірність та дійсність понесення відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем про зменшення відповідних витрат не заявлялось.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, дві немайнові вимоги за позовною заявою, суд вважає, що 10 000 грн 00 коп. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241,252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 06/09/17-777 від 06.09.2017, укладений між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69002, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 13 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», ідентифікаційний код юридичної особи 41279924 (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя ідентифікаційний код юридичної особи 41279924 (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035) передати технічну документацію на будинок за адресою: 69002, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 13 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13» Запорізька 13», ідентифікаційний код юридичної особи 44173022 (вул. Запорізька, 13, м. Запоріжжя, 69002) згідно з Переліком технічної документації на багатоквартирний будинок, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.07.2018 № 176, протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок, паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем, проектна документація зі схемами влаштування внутрішньо-будинкових систем, документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, технічна документація обладнання котелень, технічна документація на ліфти, план земельної ділянки, акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок, паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», ідентифікаційний код юридичної особи 41279924 (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 13», ідентифікаційний код юридичної особи 44173022 (вул. Запорізька, 13, м. Запоріжжя, 69002) витрати на оплату судового збору в сумі 4 540 (чотири тисячі пятсот сорок) грн 00 коп. та 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 30.05.2022.

Суддя А.О. Науменко