ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Справа №902/560/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Коломис В.В.,

суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

представника скаржника: Сніцаренко А.А. (довіреність №20-01/22 від 21 січня 2022 року) - в режимі відеоконференції у Вінницькому міському суді;

арбітражного керуючого: Голубенко О.В. (свідоцтво на право здійснення діяльності №1840 від 09 лютого 2018 року) - в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;

ТОВ "Браїлівське" - не з`явився;

ФГ "Ланецького" - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2022 року, суддя Міліціанов Р.В., повний текст складено 04 квітня 2022 року, у справі

за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівське"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс"

до Фермерського господарства "Ланецького"

про визнання банкрутом

Судом роз`яснено представникам сторін права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотань про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2020 року, ТОВ "Браїлівське" звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького".

30 березня 2022 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області було задоволено заяву ТОВ "Браїлівське", за результатами підготовчого засідання, відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького", визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Браїлівське" в сумі 7 869 353,00 грн. - основного боргу, 8 341 992,25 грн. - пені, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна ФГ "Ланецького" арбітражного керуючого Голубенко О.В., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Також, ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького".

ТОВ "Фінінтелект-Плюс", не погоджуючись з постановленою ухвалою, в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким:

- відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" на підставі заяви ТОВ "Браїлівське";

- задовольнити заяву ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року і відкрити провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" на її підставі;

- визнати ТОВ "Фінінтелект-Плюс" кредитором ФГ "Ланецького" з грошовими вимогами у розмірі 1 445 887,73 грн. - заборгованості за поставку товарів, 1 180 000,00 грн. - вимог, забезпечених заставою майна боржника, 23 790,00 грн. - судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- призначити до розгляду у попередньому судовому засіданні решту вимог ініціюючого кредитора ТОВ "Фінінтелект-Плюс" до боржника ФГ "Ланецького", а саме: 179 914,48 грн. - річні відсотки; 48 823,38 грн. - інфляційні втрати; 249 344,51 грн. - плата за користування товарним кредитом, 821 038,25 грн. - суми неустойки, 47 103,38 грн. - судові витрати;

- ввести процедуру розпорядження майном боржника;

- призначити розпорядником майна ФГ "Ланецького" арбітражного керуючого Томашука М.С.;

- вирішити інші процедурні питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі про банкрутство, з тих підстав, що господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, не взято до уваги визначені Верховним Судом обов`язкові вказівки щодо наявності спору про право (у вигляді вчинення після укладення договору відступлення права вимоги первісним кредитором ОСОБА_1 дій, спрямованих на стягнення з боржника ФГ "Ланецького" боргу на власну користь, а не на користь нового кредитора ТОВ "Браїлівське", а також у вигляді невирішеного судом в межах справи №143/1269/17 спору щодо належного стягувача у зобов`язанні).

Крім того, господарський суд першої інстанції вдався до оцінки та тлумачення на власний розсуд доказів часткового погашення заборгованості за Договором позики від 01 листопада 2015 року первісному кредитору в контексті структури та складових заборгованості, що була погашена, а також доказів вчинення первісним кредитором ОСОБА_1 дій, спрямованих на стягнення на свою користь заборгованості з ФГ "Ланецького", як поручителя, після укладання Договору відступлення права вимоги за Договором позики. Проте, за умови встановлення наявності будь-яких суперечок між ініціюючим кредитором та боржником, які мають бути вирішені з застосуванням інститутів доказування, суд мав відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство на підставі заяви такого кредитора.

Також, звертає увагу, що спір про недійсність Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року, яким ініціюючий кредитор обґрунтовує наявність грошових вимог до боржника, безпосередньо стосується ТОВ "Браїлівське", якщо воно вважає себе кредитором за таким зобов`язанням. Наявність вказаного спору про право є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" за заявою ТОВ "Браїлівське" незалежно від того, як довго цей спір перебуває на розгляді у суді.

ТОВ "Браїлівське", у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки спір про право має існувати саме між боржником ФГ "Ланецького" та ініціюючим кредитором ТОВ "Браїлівське", але такого спору не має.

Також, вказує на відсутність спору про право в аспекті вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у справі №143/1269/17 та розгляду справи №940/227/20, яка перебуває у провадженні Тетіївського районного суду Київської області.

Арбітражний керуючий Голубенко О.В., у своєму відзиві на апеляційну скаргу, вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначає, що при новому розгляді справи судом першої інстанції враховані всі наведені вказівки суду касаційної інстанції, з`ясована правова природа грошових вимог ініціюючого кредитора, їх безспірність, чинність, склад та розмір.

03 травня 2022 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою ТОВ "Фінінтелект-Плюс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2022 року та призначено її розгляд на 18 травня 2022 року.

В судове засідання представники боржника та ініціюючого кредитора - ТОВ "Браїлівське" не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, безпосередньо в судовому засіданні арбітражний керуючий Голубенко О.В. заявила клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для надання можливість представнику ТОВ "Браїлівське" бути присутнім в судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 11,12 ст. 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, беручи до уваги те, що позиція ТОВ "Браїлівське" викладена безпосередньо у відзиві на апеляційну скаргу, враховуючи, що із заявленого клопотання про відкладення не вбачається поважних причин, які б свідчили про необхідність перенесення судового засідання на іншу дату, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Безпосередньо в судовому засіданні представник ТОВ "Фінінтелект-Плюс" та арбітражний керуючий Голубенко О.В. повністю підтримали вимоги та доводи, викладен,і відповідно, в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника апелянта та арбітражного керуючого Голубенко О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

01 листопада 2015 року, між фізичною особою ОСОБА_1 , як позикодавцем, та фізичною особою ОСОБА_2 , як позичальником, укладено Договір позики, за умовами якого позикодавець надає до 01 листопада 2016 року позичальнику безпроцентну позику сумі 290 000,00 доларів США, що за комерційним курсом 24.4 грн. за 1 долар США, що еквівалентно 7 066 000,00 грн., а останній зобов`язується прийняти позику та повернути її позикодавцеві у визначений цим договором строк. (т.37 а.с.69-70)

По закінченню строку договору, позичальник зобов`язується протягом одного дня повернути суму позики.

Згідно п.5.2. Договору позики, у разі не повернення позичальником у строк суми позики передбаченої цим договором, позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,3% від неповерненої суми позики за кожен день такої прострочки.

Договір набув чинності з моменту підписання його сторонами, а саме з 01 листопада 2015 року і є дійсним до моменту його остаточного виконання, проте у будь-якому випадку до 01 лютого 2017 року (п.6.1. Договору).

Договір підписано обома сторонами, а факт отримання позики в сумі 290 000,00 дол. США підтверджено розпискою ОСОБА_2 від 01 листопада 2015 року.

Також, 01 листопада 2015 року, між фізичною особою ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ФГ "Ланецького", як поручителем, був укладений Договір поруки №2, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником його зобов`язань, що випливають з Договору позики від 01 листопада 2015 року. (т.37 а.с.71-73)

Відповідно до п.2.1 Договору поруки, відповідальність поручителя перед позикодавцем включає зобов`язання:

- повернути після спливу кінцевого строку повернення позики (п.1.5) суму позики в розмірі 290 000,00 дол. США, що еквівалентно 7 066 000,00 грн.;

- відшкодувати позикодавцю шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням основного зобов`язання;

- сплатити позикодавцю неустойку, пеню за порушення основного зобов`язання позичальником.

30 січня 2017 року, між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , ФГ "Ланецького" було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року, згідно якого було продовжено строк дії позики до 01 серпня 2017 року та, зокрема:

- п.5.2. Договору позики виклали в редакції: "У разі неповернення Позичальником у строк суми позики передбаченої цим договором позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 1,0% від неповернутої або невчасно повернутої суми позики за кожен день прострочення і до моменту повного повернення позики;

- п.5.1. Договору поруки викласти в наступній редакції: "У разі якщо поручитель не виконає свої зобов`язання за цим договором у повному обсязі, позикодавець має право стягнути з поручителя пеню в розмірі 1,0% від неповернутої або невчасно повернутої суми позики за кожен день прострочення і до моменту повного повернення позики". (т.37 а.с.74)

30 березня 2018 року, рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області, у справі №143/1269/17, було задоволено позовні вимоги і стягнуто, солідарно, з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" на користь ОСОБА_1 17 916 489,42 грн. - боргу відповідно до Договору позики та Договору поруки від 01 листопада 2015 року та 8 000,00 грн. - судового збору.

10 серпня 2019 року, на підставі виданого виконавчого листа №143/1269/17 від 10 серпня 2019 року, приватним виконавцем Турським О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56982771.

Під час виконання даного рішення Погребищенського районного суду Вінницької області в примусовому порядку було частково стягнуто 1 018 571, 53 грн. - боргу та боржником було добровільно погашено суму у розмірі 641 247,03 грн.

10 березня 2020 року, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області, у справі №940/227/40, було відкрито провадження за позовом ФГ "Ланецького" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання Договору поруки №2 від 15 листопада 2015 року недійсним.

02 квітня 2020 року, між ОСОБА_1 , як первісним кредитором, та ТОВ "Браїлівське", як новим кредитором, було укладено Договір №01/04 про відступлення права вимоги, згідно умов якого новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" виконання зобов`язань за Договором, які виникли з моменту його укладання, а саме: сплатити заборгованість в розмірі 16 256 670,86 грн., а також сплатити всі штрафні санкції, які виникли в зв`язку з невиконанням умов Договору позики, що підтверджено рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1269/17.

За отримане право вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти в сумі, яка еквівалентна 250 000,00 дол. США по курсу міжбанку на дату розрахунку.

В цей же день, 02 квітня 2020 року, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області, у цій справі, було прийнято відмову ФГ "Ланецького" від позову та закрито провадження у цивільній справі.

01 червня 2020 року, до господарського суду надійшла заява ТОВ "Браїлівське" №29 від 30 травня 2020 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" у зв`язку з неспроможністю боржника погасити кредиторську заборгованість, яка виникла на підставі Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02 квітня 2020 року, укладеного між ТОВ "Браїлівське", як новим кредитором, та ОСОБА_1 (первісний кредитор).

23 червня 2020 року, здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ФГ "Ланецького" на офіційному веб-порталі судової влади України та надано строк кредиторам для пред`явлення до суду заяв з грошовими вимогам до боржника - 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

03 грудня 2020 року, постановою Київського апеляційного суду ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25 червня 2021 року, постановою господарського суду було:

- затверджено звіт арбітражного керуючого (розпорядника майна) Харитонюка Є.В. №01/08-06/21 від 08 червня 2021 року про виконану роботу в процедурі розпорядження майном ФГ "Ланецького";

- задоволено клопотання ТОВ "Браїлівське" №22/12 від 22 грудня 2020 року та №07/06 від 07 червня 2021 року про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Болховітіна В.М.;

- припинено процедуру розпорядження майном ФГ "Ланецького" та повноваження розпорядника майна Харитонюка Є.В.;

- визнано боржника - ФГ "Ланецького" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедур на строк 12 місяців;

- призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Болховітіна В.М.;

- здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - ФГ "Ланецького" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

31 серпня 2021 року, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду задоволено апеляційні скарги ТОВ "Агріголд", ТОВ "Агро Ойл Юа", ТОВ "Украгрозапчастина" та заяву ФГ "Кальній" про приєднання до апеляційної скарги ТОВ "Агріголд", скасовано постанову Господарського суду Вінницької області від 25 червня 2021 року, а справу направлено до Господарського суду Вінницької області для продовження розгляду на стадію розпорядження майном.

24 листопада 2021 року, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було частково скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 вересня 2021 року та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22 червня 2020 року про відкриття провадження про банкрутство ФГ "Ланецького", а справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційної інстанції, Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що:

- судами не була з`ясована правова природа виникнення обов`язку щодо погашення боргу перед ОСОБА_1 у ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького", обсягу відповідальності поручителя ФГ "Ланецького", інші обставини та умови відповідного зобов`язання на підставі договору поруки від 15 листопада 2015 року, наявності невиконаних грошових зобов`язань ФГ "Ланецького" перед ТОВ "Браїлівське" зважаючи на положення Договору про відступлення прав вимоги від 02 квітня 2020 №01/04;

- поза увагою залишились аргументи ФГ "Ланецького" щодо наявності на час звернення з заявою та постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство невирішених спору щодо належної сторони кредитора у зобов`язанні за Договором поруки від 15 листопада 2015 та спору про право;

- оскільки вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Браїлівське" ґрунтуються на невиконаних грошових зобов`язаннях ФГ "Ланецького" за Договором поруки від 15 листопада 2015 року, укладеним між ФГ "Ланецького" та громадянином ОСОБА_1 , від результату остаточного судового рішення, ухваленого у справі №940/227/20 залежить висновок про наявність/відсутність правової підстави заявлених ТОВ "Браїлівське" до ФГ "Ланецького" вимог;

24 грудня 2021 року, ТОВ "Фінінтелект-Плюс" звернулось до Господарського суду Вінницької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" з тих підстав, що у ФГ "Ланецького" існує невиконане грошове зобов`язання перед ТОВ "Фінінтелект-Плюс" зі сплати заборгованості у загальному розмірі 3 972 111,73 грн., а саме:

- 1 509 245,69 грн. - за Договором про відступлення права вимоги від 19 травня 2021 року між МПП фірма "Ерідон" та ТОВ "Фінінтелект - Плюс";

- 249 990,98 грн. - за Договором про відступлення права вимоги від 21 травня 2021 року між ТОВ "Агріголд" та ТОВ "Фінінтелект-Плюс";

- 42 305,45 грн. - за Договором про відступлення права вимоги від 10 серпня 2021 року між ТОВ "Украгрозапчастина" та ТОВ "Фінінтелект-Плюс";

- 511 723,81 грн. - за Договором про відступлення права вимоги від 19 травня 2021 року між ПП "Адіс" та ТОВ "Фінінтелект-Плюс";

- 478 845,80 грн. - за Договором про відступлення права вимоги від 18 травня 2021 року між TOB "Аеро Ойл Юа" та ТОВ "Фінінтелект-Плюс";

- 1 180 000 грн. - за Договором поруки від 23 листопада 2021 року між АТ "Прокредит Банк" та ТОВ "Фінінтелект-Плюс".

В той же час, розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) боржника, згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, складає 400,00 грн.

28 січня 2022 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області до справи приєднано матеріали заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" (справа №902/1296/21) та вирішено здійснювати її розгляд одночасно із розглядом заяви ТОВ "Браїлівське" №29 від 30 травня 2020 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" (справа №902/560/20).

21 лютого 2022 року, ухвалою Верховного Суду задоволено заяву ФГ "Ланецького" про відмову від касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року, а касаційне провадження у справі за позовом ФГ "Ланецького" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним - закрито.

28 березня 2022 року, до Господарського суду Вінницької області надійшла заява ТОВ "Фінінтелект Плюс" про уточнення вимог заяви від 23 грудня 2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" (вх. №01-34/2448/22), в якій ТОВ "Фінінтелект-Плюс" просить визнати грошові вимоги:

- 1 445 887,73 грн. - заборгованості за поставку товарів, 1 180 000, 00 грн. - вимог, забезпечених заставою майна боржника, 23 790,00 грн. - судового збору;

- 179 914,48 грн. - річні відсотки; 48 823,38 грн. - інфляційні втрати; 249 344,51 грн. - плата за користування товарним кредитом, 821 038,25 грн. - неустойки, 47 103,38 грн. - судові витрати.

30 березня 2022 року, за результатами підготовчого судового засідання, ухвалою Господарського суду Вінницької області було задоволено заяву ТОВ "Браїлівське", відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького", визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Браїлівське" в сумі 7 869 353,00 грн. - основного боргу, 8 341 992,25 грн. - пені, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна ФГ "Ланецького" арбітражного керуючого Голубенко О.В., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Також, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького".

Виходячи з тих підстав, що спір про право відсутній в аспекті вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у справі №143/1269/17 та розгляду справи №940/227/20, яка перебуває у провадженні Тетіївського районного суду Київської області, що в свою чергу вказує про відсутність достатніх підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство із застосуванням приписів п.1 ч.6 ст. 39 Кодексу.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодексу) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули Кодексу, цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з ч.2 ст. 8 Кодексу, право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частинами 1, 2 ст. 34 Кодексу унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

За змістом ч.1 ст. 35 Кодексу, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 39 Кодексу, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні. У яякому господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Браїлівське" заявлені до ФГ "Ланецького", як поручителя ОСОБА_2 за виконання зобов`язань, що виникли у фермерського господарства перед ОСОБА_1 на підставі Договору позики від 01 листопада 2015 року та в подальшому були відступлені на користь ТОВ "Браїлівське".

За цим Договором позики від 01 листопада 2015 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався надати до 01 листопада 2016 року позичальнику безпроцентну позику в сумі 290 000,00 доларів США, що на день укладення даного договору, за комерційним курсом 24,4 грн. за 1,00 долар США еквівалентно 7 066 000,00 грн.

Також, 01 листопада 2015 року, між фізичною особою ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ФГ "Ланецького", як поручителем, був укладений Договір поруки №2, згідно якого поручитель зобов`язався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником зобов`язань, що випливають з Договору, предметом якого є передача позикодавцем позичальнику до 01 листопада 2016 року у борг коштів в сумі 290 000,00 дол. США, що в еквіваленті на день укладення договору складає 7 066 000,00 грн.

30 січня 2017 року, між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору позики від 01 листопада 2015 року та договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року. (т.2 а.с.10)

30 березня 2018 року, рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області №143/1269/17 було задоволено позов ОСОБА_1 і стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" на користь ОСОБА_1 17 916 489,42 грн. - боргу та 8 000,00 грн. - судового збору на підставі Договору позики та Договору поруки від 01 листопада 2015 року. Також, судом відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсною Додаткової угоди від 30 січня 2017 року про внесення змін до Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року (т.1 а.с.3-8).

02 квітня 2020 року, між ОСОБА_1 , як первісним кредитором, та ТОВ "Браїлівське", як новим кредитором, було укладено Договір №01/04 про відступлення права вимоги, згідно умов якого новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" виконання зобов`язань за Договором, які виникли з моменту його укладання, а саме: сплати заборгованості в розмірі 16 256 670,86 грн., а також оплати всі штрафні санкції, які виникли в зв`язку з невиконанням умов Договору позики, що підтверджено рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1269/17.

01 червня 2020 року, як новий кредитор, ТОВ "Браїлівське" звернулось до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" у зв`язку з неспроможністю боржника погасити кредиторську заборгованість, яка виникла на підставі Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року.

В обґрунтування вимог заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького", ТОВ "Браїлівське" надало суду копію Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02 квітня 2020 року.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання не сприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2019 у справі №909/1411/13).

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених кредиторських вимог та, як наслідок, наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для відмови у відкритті провадження у справі законодавцем у ч.6 ст. 39 КУзПБ визначено те, що вимоги кредитора вказують про наявність спору про право, тобто наявністю між кредитором і боржником суперечностей або оспорювання суб`єктивних прав одної сторони щодо цивільних правовідносин з іншою стороною і які потребують врегулювання між самими сторонами або вирішення судом у порядку позовного провадження.

Не встановлення обставин заперечення боржником вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), який було б подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, доводить, що між заявником та боржником відсутній спір про право як підстава для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство згідно із частиною шостою ст. 39 КУзПБ (Постанова КГС ВС від 20 жовтня 2021 у справі №910/18376/20).

Як встановлено з матеріалів справи, у правовідносинах між первісним кредитором ОСОБА_1 та боржниками ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" існували 3 окремі та самостійні підстави виникнення зобов`язань:

- Договір позики від 01 листопада 2015 року (зобов`язання виникли між ОСОБА_1 , як кредитором, та ОСОБА_2 , як боржником);

- Договір поруки №2 від 01 листопада 2015 року (зобов`язання виникли між ОСОБА_1 , як кредитором, та ФГ "Ланецького", як боржником);

- рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 березня 2018 року у справі №143/1269/17 (зобов`язання виникли між ОСОБА_1 , як кредитором, та ОСОБА_2 і ФГ "Ланецького" як солідарними боржниками).

Проте, п.1 Договору №01/04 про відступлення, регулюються відносини, пов`язані із заміною управненої сторони первісного кредитора на нового кредитора у зобов`язанні, що виникає на підставі Договору позики, що укладений між первісним кредитором та боржниками, борг який підтверджено рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області, у справі №143/1269/17, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" на користь ОСОБА_1 17 916 489,42 грн.

Разом з тим, відступлення прав кредитора від ОСОБА_1 до ТОВ "Браїлівське" за Договором поруки №2 від 01 листопада 2015 року, а також про відступлення прав кредитора від ОСОБА_1 до ТОВ "Браїлівське" у зобов`язанні, яке виникло на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 березня 2018 року, у справі №143/1269/17, Договір №01/04 про відступлення права вимоги не містить.

Так, зі змісту Договору №01/04 вбачається, що ОСОБА_1 мав намір відступити ТОВ "Браїлівське" свої права кредитора у зобов`язанні, які виникли на підставі Договору позики від 01 листопада 2015 року - тобто права кредитора, набуті ним на підставі лише однієї з трьох вищевказаних підстав виникнення зобов`язань, які існували між ним, як первісним кредитором та боржниками.

Доводи ж ТОВ "Браїлівське" про те, що він набув прав кредитора у зобов`язанні, які виникли на підставі Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року, обумовлене п.2 Договору відступлення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно п.2 цього Договору, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати солідарно від ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" виконання зобов`язань за основним Договором, які виникли з моменту укладання основного Договору, а саме: сплати заборгованості в розмірі 16 256 670,86 грн., а також оплати всіх штрафних санкцій, які виникли в зв`язку з невиконанням умов основного Договору.

У п.1 Договору про відступлення права вимоги сторони чітко визначили, що Договір позики укладений між первісним кредитором і боржником і є основним Договором.

Проте, Договір №01/04 не містить будь-яких посилань на Договір поруки №2 від 01 листопада 2015 року. В предметі Договору про відступлення права вимоги відсутні посилання на відступлення прав за Договором поруки. В п.6 цього Договору, також, відсутні вимоги про обов`язок первісного кредитора передати новому кредитору примірник даного Договору поруки.

На підтвердження наміру ОСОБА_1 на відступлення своїх прав вимоги ТОВ "Браїлівське" лише за Договором позики вказує і та обставина, що представником ОСОБА_1 в січні 2021 року було подано заяву про примусове виконання рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 березня 2018 року та 27 січня 2021 року постановою приватного виконавця було відкрито виконавче провадження ВП №64311447 по примусовому виконанню виконавчого листа №143/1269/17, за яким боржником являється ФГ "Ланецького".

Також, Вінницький апеляційний суд в своїй постанові від 03 березня 2022 року, у справі №143/1269/17, відмовив у задоволенні заяви ТОВ "Браїлівське" про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №60026733 про стягнення боргу та судового збору з ОСОБА_2 , оскільки не відбулось фактичного відступлення права вимоги.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до укладення між ОСОБА_1 і ТОВ "Браїлівське" Договору про відступлення права вимоги, ФГ "Ланецького" подало позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року недійсним з підстав перевищення керівником господарства ОСОБА_2 повноважень, вчинення правочину у власних інтересах з метою покладення виконання власних грошових зобов`язань на фермерське господарство.

10 березня 2020 року, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області, у справі №940/227/40, було відкрито провадження за позовом ФГ "Ланецького" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання Договору поруки №2 від 15 листопада 2015 року недійсним.

02 квітня 2020 року, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області, у цій справі, було прийнято заяву ФГ "Ланецького" про відмову від позову та закрито провадження у цій справі.

В подальшому, 03 грудня 2020 року, постановою Київського апеляційного суду ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

01 червня 2020 року, до господарського суду надійшла заява ТОВ "Браїлівське" про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" у зв`язку з неспроможністю боржника погасити кредиторську заборгованість, яка виникла на підставі Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02 квітня 2020 року, укладеного між ТОВ "Браїлівське", як новим кредитором, та ОСОБА_1 (первісний кредитор).

Таким чином, на дату проведення підготовчого засідання (30 березня 2022 року) існував і на даний час існує нерозглянутий спір між ФГ "Ланецького" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а у разі укладання договору про відступлення права вимоги, до ТОВ "Браїлівське", як правонаступника прав ОСОБА_1 , про визнання недійсним Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року. Даний спір перебуває на розгляді Тетіївського районного суду Київської області (справа №940/227/20).

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що провадження у справі №940/227/20 було відкрито 10 березня 2020 року, тобто до моменту укладення між ОСОБА_1 та ТОВ "Браїлівське" Договору №01/04 про відступлення права вимоги від 02 квітня 2020 року, а також до моменту звернення ТОВ "Браїлівське" до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" та на дату проведення підготовчого засідання по розгляду даної заяви.

Колегія суддів вважає, що від результату остаточного судового рішення, ухваленого у справі №940/227/20, залежить висновок про наявність/відсутність правової підстави заявлених ТОВ "Браїлівське" до ФГ "Ланецького" вимог, а також визначення конкретного розміру грошових вимог.

Висновки суду першої інстанції, щодо дійсності спірного Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року, яка перевірена районним судом при розгляді справи №143/1269/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ФГ "Ланецького" про солідарне стягнення основного боргу і пені за Договором позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року, а також вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання Додаткової угоди від 30 січня 2017 року про внесення змін до Договору позики від 01 листопада 2015 року та Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року недійсним та підтверджена остаточним судовим рішенням, яке є обов`язковим до виконання, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вимоги про визнання недійсним Договору поруки №2 від 01 листопада 2015 року (а не Додаткової угоди до нього) судом в межах справи №143/1269/17 сторонами не заявлялись та не було предметом розгляду. Правомірність укладання даного Договору не досліджувалась в ході розгляду цього спору та відповідне рішення по суті щодо таких вимог судом не приймалось.

Відповідно до ч.6 ст. 39 Кодексу, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора вказують на наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Оскільки, наявність вказаного спору про право є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі за ч.6 ст. 39 Кодексу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" за заявою ТОВ "Браїлівське", а ухвалу господарського суду першої інстанції в частині задоволення заяви ТОВ "Браїлівське" та відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" за даною заявою слід скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, 24 грудня 2021 року до місцевого господарського суду надійшла заява ТОВ "Фінінтелект-Плюс" про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького"; вказана заява ухвалою суду від 28 січня 2022 року приєднана до матеріалів справи для одночасного розгляду із заявою ТОВ "Браїлівське".

Частиною 4 ст. 39 Кодексу визначається послідовність вирішення судом питань при розгляді декількох заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, а саме:

- приєднання другої та інших заяв до заяви, яка надійшла раніше;

- розгляд первісної заяви, надання їй оцінки на предмет обґрунтованості та за умови її обґрунтованості - відкриття провадження у справі;

- у випадку необґрунтованості первісної заяви - суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином, метою одночасного розгляду заяв кредиторів в підготовчому засіданні є перевірка обґрунтованості вимог заявника та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство. При цьому, обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів (приєднаних до матеріалів справи) суд оцінює лише у разі визнання вимог заявника необґрунтованими.

Оскільки, під час перегляду оскаржуваної ухвали в частині наявності/відсутності правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" за заявою ТОВ "Браїлівське", у даній постанові, встановлено наявність спору про право, що є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі за заявою ТОВ "Браїлівське" про банкрутство ФГ "Ланецького", висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" на підставі заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року (вх. №1327/21 від 24 грудня 2021 року) є передчасним та перешкоджає подальшому розгляду даної заяви і прийнятті процесуального рішення.

Відповідно до ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю.

Відповідно до ч.4 ст. 280 ГПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги вправі скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст. 271 ГПК України ).

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів висновку, що апеляційну скаргу ТОВ "Фінінтелект-Плюс" слід задоволити частково, а ухвалу господарського суду першої інстанції від 30 березня 2022 року скасувати. В частині задоволення заяви ТОВ "Браїлівське" про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького" слід відмовити, в іншій частині для розгляду заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року справу направити до господарського суду на стадію підготовчого засідання.

Керуючись ст.ст. 271, 275, 277, 280-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс" - задоволити частково.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2022 року у справі №902/560/20 - скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівське" від 30 травня 2020 року про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ланецького" - відмовити.

Справу №902/560/20 направити до Господарського суду Вінницької області на стадію підготовчого засідання для розгляду заяви ТОВ "Фінінтелект-Плюс" від 23 грудня 2021 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ "Ланецького".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.