ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.05.2022 Справа № 914/3526/21

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому, яке проведено у режимі відеоконференції, матеріали

заяви:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабула Інвест Груп», м. Львів,
про:відстрочення виконання рішення суду та додаткового рішення суду до одного року, а у випадку неможливості відстрочення розстрочення виконання вказаних рішень до одного року.
У справі за первісним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел Пост», м. Хмельницький,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабула Інвест Груп», м. Львів,
про: стягнення забезпечувального гарантійного платежу у розмірі 89'280,00 грн.
За зустрічним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабула Інвест Груп», м. Львів,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел Пост», м. Хмельницький,
про:стягнення 44'640,00 грн несплаченого гарантійного платежу за Попереднім договором оренди нежитлового приміщення від 14.06.2021.
За участю представників стрін:
Стягувача:Ткачук Ю. Г. адвокат,
Боржник Ориник А. Р. адвокат.

Встановив.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.03.2022 у справі № 914/3526/21 первісний позов задоволено повністю, стягнуто з ТзОВ «Фабула Інвест Груп» 89'280,00 грн забезпечувального гарантійного платежу та 2'270,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору. У задоволенні вимог за зустрічним позовом відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 14.04.2022 у справі № 914/3526/21 стягнуто з ТзОВ «Фабула Інвест Груп» 6'416,70 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

06 травня 2022 року ТзОВ «Фабула Інвест Груп» подано до суду заяву (вх. № 1244/22) про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 10.05.2022 подану заяву прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.05.2022.

Обґрунтування заявника.

Основним видом діяльності ТзОВ «Фабула Інвест Груп» є надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а також вирощування зернових та інших культур.

З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває і на час розгляду поданої заяви. Введення воєнного стану безпосередньо вплинуло на роботу підприємства, а з огляду на специфіку діяльності ТзОВ «Фабула Інвест Груп», виконання грошових зобов`язань про стягненню коштів згідно з рішенням Господарського суду Львівської області від 22.03.2022 по справі №914/3526/21 завдасть непоправних збитків для підприємства.

Не менш важким кроком для фірми стало рішення про повне звільнення працівників та повну зупинку діяльності підприємства.

Окрім того, директор ТзОВ «Фабула Інвест Груп», яка також є матір`ю 2-х дітей, з огляду на небезпечну ситуацію в країні з 01.03.2022 покинула межі України в цілях безпеки для себе та дітей. Копії відмітки з паспортів та посвідка на проживання додається.

Позаяк повномасштабне вторгнення супроводжується ракетними атаками по всій території України, в тому числі по території міст західної України, що підтверджується навністю великої кількості постраждалих на теренах Львівської обл., залишається небезпека для повернення ОСОБА_1 , як керівника та єдиного працівника ТзОВ «Фабула Інвест Груп», для можливості відновлення роботи підприємства та виконання судового рішення у даній справі.

У даний час турбуючись про життя та здоров`я своїх дітей п. ОСОБА_1 , є офіційно зареєстрованою внутрішньопереміщеною особою, що підтверджується долученими до заяви підтверджуючими документами.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України видала документ № 2024/02.0-7.1, яким підтвердила існування форс-мажорної обставини військової агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні.

Конвенцією ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року передбачено, що: сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого зі своїх зобов`язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем, а також що від неї нерозумно було б очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору, уникнення чи подолання цієї перешкоди або її наслідків.

Враховуючи виняткову ситуацію, що склалась у державі, а також обставини на підприємстві ТзОВ «Фабула Інвест Груп», можна встановити, що єдиним варіантом для відповідача залишається звернутися до Господарського суду для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, які передбачені процесуальним законодавством.

Так, заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.03.2022 та додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 14.04.2022 у справі № 914/3526/21 до одного року, а у випадку неможливості відстрочення виконання рішень у даній справі - розстрочити виконання цих рішень до одного року.

Заперечення стягувача.

Заява ТзОВ «Фабула Інвест Груп» про відстрочення виконання судового рішення є безпідставною та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

По сьогоднішній день, вже більше десяти місяців, спірні грошові кошти товариства «Дел Пост» протиправно знаходяться в користуванні товариства «Фабула Інвест Груп».

Мета звернення товариства «Дел Пост» до суду по сьогоднішній день так і не реалізована, грошові кошти товариству «Дел Пост» не повернуті.

Заява про відстрочення виконання судового рішення подана ТзОВ «Фабула Інвест Груп» виключно з метою ускладнити ТзОВ «Дел Пост» відновлення його порушеного права та продовжити ще на якийсь час безпідставно користуватись його грошовими коштами.

Товариство «Дел Пост» звертає увагу господарського суду Львівської області на те, що відповідно до ч. 4 ст. 331 ГПК України, саме протиправні дії Відповідача за первісним позовом призвели до виникнення судового спору.

ТзОВ «Дел Пост» також звертає увагу Господарського суду Львівської області на те, що внаслідок воєнної агресії Російської Федерації проти України, позивач знаходиться в складному економічному становищі і затягування з поверненням грошових коштів товариству через здійснення відстрочення виконання судового рішення у судовій справі № 914/3526/21, не відновить його порушеного права, а ще більше ускладнить становище ТзОВ «Дел Пост».

Ураховуючи викладене, ТзОВ «Дел Пост» просить відмовити у задоволені заяви боржника про відстрочення виконання судового рішення у справі № 914/3526/21.

Позиція суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду виходячи з такого.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року (пункт 43), зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

При цьому, неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого ст. 1 Протоколу N 1 (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 N 18966/02).

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (абзац 1 частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту приписів статті 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується після набрання рішенням законної сили, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Оскільки ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами норм ГПК України.

На думку суду, наведені відповідачем доводи не підтверджені жодними доказами, які могли б підтвердити наявність виняткових обставин, достатніх та необхідних для відстрочки виконання рішення суду в розумінні ст. ст. 73, 74, 76, 77, 331 ГПК України та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі.

Така, заявником не надано суду доказів, на які він посилається як на винятковість обставин. Зокрема, не надано доказів звільнення працівників, відсутності коштів на рахунках, зупинення чи припинення діяльності товариства. Крім того, суду не надано документів бухгалтерської та фінансової звітності, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду, тощо.

Окрім того, суд погоджується і з доводами стягувача, що при розгляді заяви про відстрочку/розстрочку рішення суду одним вагомим є оцінка майнових інтересів обох сторін, як боржника так і стягувача.

Таким чином, зазначені відповідачем підстави для надання відстрочки/розстрочки виконання рішень суду без надання доказів складного матеріального становища, звільнення усіх працівників, тощо не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки обов`язкового до виконання судового рішення, яке вступило в законну силу.

Разом із тим, суд звертає увагу заявника, що процесуальним законом необмежено право останнього повторно звернутись до суду із відповідною заявою про розстрочення чи відстрочення рішення суду після усунення недоліків, вказаних у даній ухвалі.

Керуючись статтями 2, 4, 11, 13, 73, 74, 76, 77, 232 - 236, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабула Інвест Груп» про розстрочення виконання рішення суду від 22.03.2022 у справі № 914/3526/21 (вх. № 1244/22 від 06.05.2022) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23.05.2022.

Суддя Трускавецький В.П.