ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"27" травня 2022 р. Cправа № 902/949/21
про стягнення коштів
Суддя Яремчук Ю.О.
Секретар Судового засідання Гнатик Є.Б.
Представники сторін не з`явились
Ухвалою суду дана заява була призначена до розгляду в судовому засіданні на 06.01.2022р.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до супровідного листа від 05 січня 2022 р. № 902/949/21/11/22 матеріали справи №902/949/21 направлено до Північно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку із надходженням 04.01.2022 р. до господарського суду Вінницької області апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-ТРЕЙД-ГРУП ЛТД" на рішення Господарського суду Вінницької області у даній справі від 01.12.2021 р.
З врахуванням наведених обставин, суд дійшов наступного висновку.
Питання щодо прийняття заяв, скарг по справі, що надійшли до місцевого господарського суду під час перебування матеріалів справи у суді вищої інстанції, висвітлено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яка на даний час є чинною.
Так, згідно п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі ж якщо відповідна заява чи скарга або зустрічна позовна заява надійшла до місцевого господарського суду під час перебування матеріалів справи у суді вищої інстанції, то місцевий господарський суд виносить ухвалу про відкладення вирішення питання про прийняття відповідної заяви (скарги) так само до повернення відповідних матеріалів із суду вищої інстанції.
Зважаючи на викладені обставини, суд прийшов до висновку відкласти вирішення питання про розгляд заяви представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу до повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду Вінницької області.
Матеріали справи повернулись до Господарського суду Вінницької області.
Ухвалою суду від 27.04.2022 р. судове засідання у справі призначено на 04.05.2022 р.
На визначену дату судом в судове засідання представник позивача та представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 27.04.2022 р.
Ухвалою суду від 04.05.2022 р. розгляд справи відкладено на 26.05.22 р.
На визначену судом дату представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлено ухвалою суду від 04.05.2022 р.
Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 04.05.2022 р.
Так, розглянувши заяву представника позивача про понесені останнім витрат на правову допомогу та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Як передбачено ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Докази понесених судових витрат позивачем подано із відповідною заявою, в якій останній просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
В обґрунтування представника позивача про понесені останнім витрат на правову допомогу долучено:
- договір № 21/07-01 від 21.07.2020 р. про надання правової допомоги;
- додаткова угода № 4 до договору про надання правової допомоги № 21/07-01 від 28.11.2021 р.;
- акт приймання-передачі наданої правової допомоги по договору № 21/07-01 від 21.07.2020 р.;
- квитанція № 36268495 від 22.12.2021 р. про сплату 4 000,00 грн за надання послуг з правової допомоги;
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 8974/10 від 29.05.2020 р. видане на Ярославську Оксану Миколаївну.
Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
Суд зауважує, що представником відповідача не подано обґрунтованого клопотання про зменшення розміру до стягнення витрат на правничу допомогу.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення заяви представника позивача щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат повністю в сумі 4 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 221, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Ойл Плюс" про розподіл судових витрат у справі - задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 03.06.2022 р.
Суддя Яремчук Ю.О.
1 - до справи