ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" червня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/975/21
Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі
про стягнення штрафних санкцій за договором поставки в сумі 30 873 грн 62 коп.
про стягнення 26 357 грн 78 коп.
у судове засідання з`явилися:
- від позивача не з`явився;
- від відповідача: не з`явився
04.11.2021 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (далі - ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС", первісний позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" (далі - ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ", первісний відповідач), у якому посилаючись на ст. ст. 254, 509, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просить суд стягнути з первісного відповідача штрафні санкції у розмірі 30 873 грн. 62 коп.
Ухвалою суду від 05.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/975/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
24.11.2021 року від ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" (далі - зустрічний позивач) надійшов зустрічний позов до ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" (далі - зустрічний відповідач) у якому, зустрічний позивач, посилаючись на ст. ст. 11, 525, 526, 530, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 180, 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 30 ГПК України, просить суд стягнути з зустрічного відповідача 26 357 грн 78 коп. (з яких - 5 128 грн 34 коп. - 3 % річних, 21 229 грн 44 коп. - інфляційні втрати).
Ухвалою суду від 29.11.2021 року прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено засідання суду для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом на 21.12.2021 року.
Рішенням суду від 19.05.2022 року ухвалено:

- первісний позов задовольнити;

- стягнути з ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" на користь ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" 30 873 грн 62 коп. штрафної неустойки та 2 270 грн 00 коп. судового збору;

- зустрічний позов задовольнити частково;

- стягнути з ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" на користь ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" 26 356 грн 34 коп. (з яких - 5 126 грн 90 коп. - 3 % річних, 21 229 грн 44 коп. - інфляційних втрат) та 2 269 грн 87 коп. судового збору;

- у задоволенні зустрічного позову про стягнення 01 грн 44 коп. інфляційних втрат - відмовити;

- провести зустрічне зарахування сум, стягнутих за первісним та зустрічним позовами, та стягнути різницю між ними з ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" на користь ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" у розмірі 4 517 грн 28 коп.;

- провести зустрічне зарахування сум судового збору, стягнутих за первісним та зустрічним позовами та стягнути різницю між ними з ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" на користь ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" у розмірі 00 грн 13 коп. судового збору.

23.05.2022 року через відділ канцелярії від представника ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" надійшла заява про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21.

Ухвалою суду від 25.05.2022 року призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.06.2022 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21, запропоновано Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" надати свої пояснення щодо поданої заяви про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у термін до 30.05.2022 року.

02.06.2022 року судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" та ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання з розгляду справи по суті, належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідкою про надіслання їх офіційні електронні адреси ухвали суду від 25.05.2022 року.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 року за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

02.06.2022 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" надійшло клопотання про проведення судового засідання по розгляду заяви про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21 без участі його представника.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Явка представників позивача та відповідача у судове засідання 02.06.2022 року обов`язковою не визнавалася.

Зважаючи на викладене, наявність клопотання представника позивача про розгляд заяви без його участі, господарський суд дійшов висновку про проведення судового засідання по розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21 без участі представників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" та ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС".

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 23.05.2022 року через відділ канцелярії від представника ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" надійшла заява про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

У судовому засіданні 19.05.2022 року присутній представник ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" адвокат Лавренчук Т.В. вчинив заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України та повідомив суд, що докази розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у справі будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення судом у даній справі.

Оскільки законодавець передбачив подання доказів понесених витрат до закінчення розгляду справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, позивач мав подати такі докази у відповідні строки у строк до 24.05.2022 року включно. (п`ятиденний строк після ухвалення рішення від 19.05.2022 року).

Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 року у справі №922/4366/16).

Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі № 918/975/21 виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, вчинивши відповідну заяву.

Отже, стороною позивача за зустрічним позовом дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи зазначені норми права, суд розглядає заяву представника ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21 після ухвалення рішення у даній справі.

Господарський суд, розглянувши заяву представника ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" про стягнення з відповідача 5 111 грн 00 коп. витрат понесених позивачем за зустрічним позовом по оплаті професійної правничої допомоги, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, прийшов до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Отже, у положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ст. 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою позовної заяви, оскільки з огляду на положення ч.ч. 5-7 ст. 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, у зустрічній позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із судового збору та витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги у розмірі 5 000 грн 00 коп.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.11.2021 року між Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" (далі - адвокатське бюро, захисник) та ТОВ "ТЕКСТИЛЬ РІВНЕ" (далі - клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (далі - договір).

На умовах цього Договору Адвокатське бюро (Захисник) зобов`язується надати правову (правничу) допомогу Клієнту у формі представництва інтересів в судах у справі за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція») про стягнення штрафних санкцій за договором поставки №16794/53-124-01-20-12589 від 01.10.2020 та за зустрічним позовом Клієнта про стягнення 3% річних та інфляційних втрат (надалі по тексту Договору - судова справа) яка включає в себе:

- правовий аналіз відомостей, фактів та обставин правовідносин щодо мають відношення до предмету договору;

- збір і аналіз доказів, отримання та збирання відомостей про факти, які можуть бути використані, як джерело відомостей та докази у судовій справі /при потребі/;

- складання та підготовка процесуальних документів та документів правового характеру для подачі до суду в судовій справі;

- представництво в судах під час розгляду судової справи /при потребі і за наявності процесуальної можливості/, здійснення інших дій відповідно до закону для надання правової допомоги у відповідності до предмету Договору, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах визначених Сторонами;

- отримання будь-яких документів та здійснення необхідних дій для забезпечення виконання рішення суду, у разі прийняття його на користь Клієнта (в тому числі представлення інтересів перед державними та приватними виконавцями з усім обсягом повноважень).

Сторони Договору узгодили між собою та зафіксували у п. 1.2., що під час здійснення діяльності за цим Договором Захисник/та або залучені ним до виконання договору особи/ має право вчиняти всі дії та користуватися всіма професійними правами адвоката вказаними в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» без обмежень, в тому числі збирати докази та інформацію, звертатися з адвокатськими запитами до всіх осіб, користуватися всіма правами представника вказаними у процесуальних кодексах, підписувати, подавати та отримувати всі види процесуальних документів та інших документів і доказів, представляти Клієнта у відносинах з усіма особами з усіма правами Клієнта/Захисника та вчиняти будь-які інші дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та цим Договором, необхідні для належного виконання цього Договору, в тому числі, якщо інше не зазначено Сторонами додатково, Адвокатське бюро та/або залучені ним адвокати та інші особи мають право на вчинення всіх процесуальних дій відповідно до закону в кримінальному, цивільному, адміністративному, господарському та всіх інших процесах і у відносинах з усіма судами та органами і особами з приводу виконання рішень та ухвал, в тому числі третейськими, реалізовувати всі права та обов`язки Клієнта під час виконання рішення, його оскарження чи перегляду, та всіма іншими правами без встановлення обмежень.

Захисник має право надавати допомогу особисто, та/або на власний вибір доручати її іншим адвокатам та/або залучати Інших осіб до виконання цього Договору повністю чи в частині. (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору сторонами погоджено розмір винагороди у додатку до цього Договору.

При встановленні розміру гонорару враховано складність справи, кваліфікація і досвід Захисника, фінансовий стан Клієнта, важливість справи для Клієнта та інші істотні обставини відповідно до закону. Гонорар визначений за цим Договором сторонами є розумним і співмірним та враховує витрачений адвокатом час як в цілому так і на кожні дії. Гонорар за представництво в суді та іншу професійну правничу Допомогу, пов`язану зі справою, включає підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів по справі /при потребі/, участь в судових засіданнях/при потребі/, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, інших витрат Захисника. (п. 3.3. Договору).

Згідно з п. 3.4. Договору гонорар за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою включає підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів по справі (при потреб) і, участь в судових засіданнях (при потребі), тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, інших, витрат Захисника.

Відповідно до п. 3.5. Договору Понесені при виконанні Договору всі фактичні витрати (витрати на відрядження, добові в розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства України, проживання під час відрядження, транспортні витрати всіма видами транспорту без обмеження, в тому числі і витрати на пальне відповідно до розрахунків Захисника, судові збори, витрати на нотаріальні послуги, переклад, виготовлення копій. документів, та всі інші фактичні витрати пов`язані з виконанням Договору) підлягають відшкодуванню Клієнтом відповідно до рахунку. Клієнт вправі вимагати подання Захисником документів, що підтверджують розмір цих витрат та їх зв`язок з цим Договором. Допускається, за згодою Клієнта, здійснення авансування на фактичні витрати.

Оплата гонорару здійснюється не пізніше дня наступним за датою виставлення рахунку або узгодження Акту в залежності яка з подій настане раніше, якщо інше не передбачено сторонами. (п. 3.6. Договору).

Судом встановлено, що сторони обумовили між собою предмет договору, порядок та умови надання правової допомоги, гонорар та порядок оплати, відповідальність сторін, строк дії договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення та діє по 31.06.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

У додатку до Договору про правової допомоги від 18.11.2021 року сторони обумовили між собою наступний фіксований розмір винагороди:

- ведення судової справи у суді першої інстанції - 5 000 грн 00 коп.;

- ведення судової справи під час апеляційного провадження - 3 000 грн 00 коп.

Цей додаток є невід`ємною частиною Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що Адвокатське бюро виставило для ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" рахунок № б/н від 19.05.2022 року на загальну суму 5 111 грн 00 коп., у якому здійснено розшифровку змісту наданих послуг:

- гонорар за правову допомогу у справі № 918/975/21 - 5 000 грн 00 коп.;

- витрати на поштове відправлення зустрічної позовної заяви на адресу суду - 41 грн 00 коп.;

- витрати на поштове відправлення зустрічної позовної заяви на адресу відповідача: - ДП "НАЕК "Енергоатом" (ВП) "ХАЕС" - 36 грн 00 коп.;

- витрати на поштове відправлення відповіді на зустрічний позов на адресу відповідача - ДП "НАЕК "Енергоатом" (ВП "ХАЕС") - 34 грн 00 коп.

Судом встановлено, що вказаний рахунок оплачений у розмірі 5 111 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 23.05.2022 року із призначенням платежу: Гонорар за правову допомогу у справі № 918/975/21 згідно з рахунком від 19.05.2022 року, без ПДВ).

Крім того, Адвокатське об`єднання сформувало звіт про надану правову допомогу Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" Товариству з обмеженою відповідальністю " Текстиль-Рівне" по справі № 918/975/21.

Зі звіту вбачається, що адвокатським бюро було витрачено 9 год. 00 хв. часу на надання правової правничої допомоги у даній справі.

Крім того, витрати понесені Адвокатським бюро "Миколи Бляшина" на виконання зобов`язань по наданню правової допомоги у справі № 918/975/21 складають у загальному розмірі 111 грн 00 коп.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії документів, що підтверджують

- витрати на поштове відправлення зустрічної позовної заяви на адресу суду - 41 грн 00 коп. (фіскальний чек від 23.11.2021 року;

- витрати на поштове відправлення зустрічної позовної заяви на адресу відповідача: - ДП "НАЕК "Енергоатом" (ВП) "ХАЕС" - 36 грн 00 коп. (фіскальний чек від 23.11.2021 року, накладна);

- витрати на поштове відправлення відповіді на зустрічний позов на адресу відповідача - ДП "НАЕК "Енергоатом" (ВП "ХАЕС") - 34 грн 00 коп. ( фіскальний чек від 20.01.2022 року).

Крім того, як встановлено судом, на підтвердження повноважень на представництво інтересів ТОВ "ТЕКСТИЛЬ РІВНЕ" (в матеріалах справи міститься ордер адвоката ВК № 1033936 від 21.12.2021 року Лавренчук Тетяни Віталіївни, який виданий адвокатським бюро "Миколи Бляшина" на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 18.11.2021 року).

З матеріалів справи судом встановлено, подані документи від ТОВ "ТЕКСТИЛЬ РІВНЕ" (відповідь на відзив вх. № 483/22 від 20.01.2022 року, клопотання вх. № 1021/22 від 03.02.2022 року, заява про відшкодування витрат на правову допомогу вх. № 3492/22 від 23.05.2022 року) підписані представником позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) адвокатом Лавренчук Тетяною Віталіївною.

Отже, матеріалами справи стверджено, що для ТОВ "ТЕКСТИЛЬ РІВНЕ" були надані правові послуги адвокатом Лавренчук Тетяною Віталіївною, також представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) був присутній у судовому засіданні 19.05.2022 року).

Відтак, судом встановлено, що на обґрунтування заявленого розміру витрат на правову допомогу у розмірі 5 111 грн 00 коп. представником позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) подано: Договір про надання правової допомоги від 18.11.2021 року з додатком від 18.11.2021 року, рахунок від 19.05.2022 року ,платіжне доручення № 59 від 23.05.2022 року, звіт про надану правову допомогу від 19.05.2022 року, копії фіскальних чеків на підтвердження понесених витрат від 23.11.2021 року та від 20.01.2022 року, ордер адвоката ВК № 1033936 від 21.12.2021 року Лавренчук Тетяни Віталіївни.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) проти стягнення з нього заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката у загальному розмірі 5 111 грн 00 коп.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Ла-вентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі № 915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.

У даному випадку суд приймає до уваги, ті обставини, що справа № 918/975/21 розглядалася за правилами загального позовного провадження, стосувалася стягнення штрафу, інфляційних втрат та 3 % річних за договором поставки).

Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою розмір та вартість такої допомоги у сумі 5 000 грн 00 коп.

Окрім того, адвокатське бюро та клієнт погодили між собою у п. 3.5. Договору, що клієнт відшкодовує адвокату понесені при виконанні Договору всі фактичні витрати відповідно до рахунку. Клієнт вправі вимагати подання Захисником документів, що підтверджують розмір цих витрат та їх зв`язок з цим Договором.

Суд враховує, що клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Судом встановлено, що у рахунку від 19.05.2022 року Адвокатське бюро "Миколи Бляшина" здійснило розшифровку наданих послуг та понесених витрат та заявило до стягнення 5 111 грн 00 коп.

ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ", оплативши вказаний рахунок згідно з платіжним дорученням № 59 від 23.05.2022 року, погодився із сумою витрат у розмірі 5 111 грн 00 коп., тобто з вартістю послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Суд зауважує, що при погодженому між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Відтак оскільки як вбачається із Договору між позивачем та його адвокатом узгоджено фіксований розмір гонорару, що становить 5 000 грн 00 коп. за розгляд справи у суді першої інстанції, а відтак означене вказує на те, що дана сума не потребує надання детального опису робіт.

При цьому в матеріалах справи міститься рахунок від 19.05.2022 року та платіжне доручення № 59 від 23.05.2022 року, з яких вбачається, що клієнтом прийнято обумовлений вид та обсяг правової допомоги, оплачено понесені витрати у розмірі 5 111 грн 00 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач збільшив суму витрат, яку вказував як орієнтовну (5 000 грн 00 коп.) та заявив до стягнення з відповідача судові витрати на професійну (правничу) допомогу адвоката у розмірі 5 111 грн 00 коп.

Вказана сума понесених витрат позивачем на професійну (правничу) допомогу адвоката позивача підтверджена належними та допустимими доказами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

ГПК України не містить переліку витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з цим, ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

Крім того, приписами ГПК України встановлено, що всі заяви, клопотання по суті справи та докази у справі заздалегідь надсилаються особою, яка їх подає іншим учасникам справи.

Надсилання позивачем на адресу учасників справи поштової кореспонденції, яка стосується розгляду справи, пов`язано виключно із належним виконанням позивачем процесуального обов`язку.

Суд враховує, що поштові витрати не віднесені до переліку судових витрат, наведеного в пунктах 1-3 ч. 3 ст. 123 ГПК України, втім аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у пункті 4 такої частини, суд дійшов висновку, що диспозиція такого пункту пов`язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак і до категорії судових витрат - їх пов`язаність з вчиненням інших процесуальних дій.

З системного аналізу норм чинного ГПК України будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, в тому числі надсилання документів, є процесуальною дією в розумінні п.4 ч.3 ст. 123 ГПК України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

Тому, суд дійшов висновку, що понесені позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) витрати на поштові відправлення у розмірі є такими, що пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та правомірно заявлені ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" на підставі п.4 ч.3 ст.123 ГПК України.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Господарський суд дійшов висновку, що заявлена вимога у розмірі 5 111 грн 00 коп. відповідає критеріям розумності, а заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом Лавренчук Тетяною Віталіївною робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.

Суд дійшов висновку, що витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивача у розмірі 5 111 грн 00 коп. є витратами на професійну правничу допомогу у справі № 918/975/21 відповідно до ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, при цьому згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат 5 111 грн 00 коп. не є надмірним чи завищеним.

Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 року у справі № 910/353/19, від 19.07.2021 року у справі № 910/16803/19, від 01.09.2021 року у справі № 910/13034/20.

При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату адвокатських послуг суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях у справах "Двойних проти України", "Гімайдуліна і інших проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України) (наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.10.2020 року у справі № 911/735/19).

Судом встановлено, що позов містить у собі розрахунки штрафу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" подано такі: заяви по суті спору відзив позовну заяву, зустрічний позов та відповідь на відзив на зустрічний позов.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є стягнення з ДП "НАЕК" "ЕНЕРГОАТОМ" в особі ВП "ХАЕС" на користь ТОВ "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" 5 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх документальному обґрунтуванню та 111 грн 00 коп. витрат на забезпечення надання правової допомоги (поштові витрати).

За наведеного у сукупності, суд констатує, що витрати на правничу допомогу, які просить позивач відшкодувати за рахунок відповідача, є співмірними із складністю справи.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 196, 221, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/975/21 задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (вул. Енергетиків, 20, Нетішин, Хмельницька область, 30100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСТИЛЬ-РІВНЕ" (вул. П. Могили, 57, м. Рівне, 33001, ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги та 111 (сто одинадцять) грн 00 коп. витрат на забезпечення надання правової допомоги (поштові витрати).

3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 06.06.2022 року.

Суддя Романюк Ю.Г.