РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2022Справа № 910/14109/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Ає Фекторі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті"

про стягнення 143490,40 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті"

до Приватного підприємства "Ає Фекторі"

про стягнення 2145599,68 грн.

за участі представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Гордієнко Н.П., адвокат,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Ає Фекторі" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті" про стягнення 143490,40 грн. за поставлені за період з квітня 2019 року по квітень 2021 року зарядні пристрої для електромобілів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

13.09.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою суду від 08.11.2021 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті" до Приватного підприємства "Ає Фекторі" про стягнення 2145599,68 грн. до розгляду (спільно з первісним позовом). Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання за зустрічним позовом разом із первісним позовом.

У відзиві на первісну позовну заяву відповідач наголосив на відсутності заборгованості за поставлений товар, а також звернув увагу на неточності при зазначенні позивачем сум рахунків на оплату.

Разом із цим, Приватне підприємство "Ає Фекторі" відзиву на зустрічну позовну заяву не подавало. За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

До судового засідання 19.05.2022 представник позивача за первісним позовом не з`явився, однак про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином поштовим зв`язком та на електронну адресу , на яку згідно з довідкою про доставку електронного листа повідомлення доставлено 04.04.2022 року. При цьому, явка представників сторін до судового засідання обов`язковою не визнавалася.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами виникли господарські взаємовідносини щодо купівлі-продажу зарядних пристроїв для електромобілів.

Із матеріалів справи слідує, що за період з жовтня 2019 року по березень 2021 року ПП "Ає Фекторі" здійснювало поставку ТОВ "Іоніті" на умовах повної або часткової передоплати зарядні пристрої для електромобілів.

ПП "Ає Фекторі" стверджує, що за ТОВ "Іоніті" утворилася заборгованість у сумі 143490,40 грн. за відвантажений товар за наступними рахунками: від 23.10.2019 № 221 на суму 14932,82 грн., № 227 на суму 14932,82 грн., № 229 на суму 14932,82 грн., від 27.11.2019 № 331 на суму 14428,13 грн., № 337 на суму 14428,13 грн., № 333 на суму 14428,13 грн., № 332 на суму 14428,13 грн., № 336 на суму 14428,13 грн., № 342 на суму 14428,13 грн., № 330 на суму 14428,13 грн., від 21.11.2019 № 312 на суму 14546,88 грн., № 311 на суму 14546,88 грн., № 308 на суму 14546,88 грн., № 306 на суму 14546,88 грн., № 307 на суму 14546,88 грн., № 313 на суму 14546,88 грн., № 314 на суму 14546,88 грн., № 315 на суму 14546,88 грн., від 10.12.2019 № 392 на суму 18000 грн.

На підтвердження здійснення поставки товару за вказаними рахунками ПП "Ає Фекторі" долучило до матеріалів справи податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, ПП "Ає Фекторі" послалося на залишок заборгованості в розмірі 123689 грн. за рахунком від 16.03.2020 № 142 на суму 423689 грн. (видаткова накладна від 21.01.2021 № 4) та в розмірі 299971,81 грн. за рахунком від 21.01.2021 № 12 на суму 423689 грн. (видаткова накладна від 21.01.2021 № 3).

У свою чергу, вимоги зустрічного позову ТОВ "Іоніті" ґрунтуються на тому, що ПП "Ає Фекторі" не поставило оплачений товар на суму 2145599,68 грн.

Відтак, ТОВ "Іоніті" направляло ПП "Ає Фекторі" вимогу про поставку оплачених товарів від 01.09.2021 №01-09/2021-01.

З огляду на те, що вказана вимога залишилася без задоволення, ТОВ "Іоніті" звернулося до ПП "Ає Фекторі" з вимогою від 22.09.2021 №22-09/2021-01 про повернення грошових коштів.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України (у редакції, чинній на дати здійснення спірних поставок товару) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частини 1 статті 641 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дати здійснення спірних поставок товару) пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частиною 2 статті 642 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами укладено договори поставки у спрощений спосіб, за якими ПП "Ає Фекторі" поставляло ТОВ "Іоніті" зарядні пристрої для електромобілів на умовах повної або часткової передоплати.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що рахунки від 23.10.2019 № 221 на суму 14932,82 грн., № 227 на суму 14932,82 грн., № 229 на суму 14932,82 грн., від 27.11.2019 № 331 на суму 14428,13 грн., № 337 на суму 14428,13 грн., № 333 на суму 14428,13 грн., № 332 на суму 14428,13 грн., № 336 на суму 14428,13 грн., № 342 на суму 14428,13 грн., № 330 на суму 14428,13 грн., від 21.11.2019 № 312 на суму 14546,88 грн., № 311 на суму 14546,88 грн., № 308 на суму 14546,88 грн., № 306 на суму 14546,88 грн., № 307 на суму 14546,88 грн., № 313 на суму 14546,88 грн., № 314 на суму 14546,88 грн., № 315 на суму 14546,88 грн., від 10.12.2019 № 392 на суму 18000 грн. сплачені ТОВ "Іоніті" у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 07.11.2019 №№ 151, 157, від 24.12.2019 № 200, 199, 205, 202, 201, 204, від 27.12.2019 № 229, від 10.01.2020 № 242, від 29.01.2020 №№ 278, 277, 274, 272, 273, від 31.10.2020 № 280, від 03.02.2020 №№ 290, 289, від 08.04.2020 № 354.

Щодо долучених ПП "Ає Фекторі" до матеріалів справи копій податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зауважує, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

До того ж, із матеріалів справи вбачається, що ПП "Ає Фекторі" помилково стверджує про виставлення рахунків від 16.03.2020 № 142 на суму 423689 грн. та від 21.01.2021 № 12 на суму 423689 грн., оскільки згідно з копіями даних рахунків сума рахунку від 16.03.2020 № 142 складає 300000 грн., від 21.01.2021 № 12 - 123717,19 грн.

При цьому, вищезазначені рахунки ТОВ "Іоніті" повністю оплачені, що підтверджується копіями платіжних доручень від 18.03.2020 № 336, від 12.08.2020 № 602 щодо оплати рахунку від 16.03.2020 № 142 та платіжного доручення від 22.01.2021 № 1707 щодо оплати рахунку від 21.01.2021 № 12.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність ПП "Ає Фекторі" належними та допустимими доказами наявності за ТОВ "Іоніті" заборгованості за поставлений товар у розмірі 143490,40 грн.

Одночасно, щодо вимог зустрічного позову, суд дійшов висновку про наступне.

Із долучених сторонами до матеріалів справи видаткових накладних за спірний період з жовтня 2019 року по березень 2021 року та платіжних доручень щодо передоплати та оплати за товар за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року слідує, що ТОВ "Іоніті" перерахувало ПП "Ає Фекторі" 2145599,68 грн., на які відсутні докази поставки товару.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Натомість, ПП "Ає Фекторі" не надано до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності заборгованості та поставки товару на суму 2145599,68 грн.

ТОВ "Іоніті" направляло ПП "Ає Фекторі" вимогу про поставку оплачених товарів від 01.09.2021 №01-09/2021-01 та 22.09.2021 вимогу №22-09/2021-01 про повернення грошових коштів.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, суд дійшов висновку про настання строку повернення ПП "Ає Фекторі" грошових коштів у розмірі 2145599,68 грн.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем за первісним позовом витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні первісного позову. Витрати по оплаті судового збору за зустрічним позовом покладаються у зв`язку з задоволенням позову на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Ає Фекторі" відмовити повністю.

Позовні вимоги зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Ає Фекторі" (61033, м. Харків, вул. Новоолександрівська, 54-А, корп. 4, кв. 39; ідентифікаційний код 40709169) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті" (01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 36Д, оф. 6; ідентифікаційний код 42153 (два мільйона сто сорок п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 68 коп. попередньої оплати, а також 32184 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 01.06.2022 року.

Суддя К.В. Полякова