ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" травня 2022 р. Справа №903/965/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Дужич С.П.

судді Демидюк О.О.

судді Саврій В.А.

розглянувши заяву Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочку сплати судового збору за подачу матеріалів апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 10 лютого 2022 року, у справі

за позовом Волинського обласного центру зайнятості

до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

про стягнення 29 815,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2022 року, рішенням Господарського суду Волинської області було задоволено позов Волинського обласного центру зайнятості до ГУ Держгеокадастру у Волинській області про стягнення 29 815,78 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 29 815,78 грн. - виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 та 2 270,00 грн. - судового збору.

10 березня 2022 року, не погоджуючись з ухваленим рішенням, ГУ Держгеокадастру у Волинській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати і постановити нове - про відмову у задоволенні позову, також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст рішення господарського суду надійшов 14 лютого 2022 року.

30 березня 2022 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду скаргу Управління було залишено без руху і надано апелянту 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: долучення доказів сплати судового збору у розмірі 3 405,00 грн. та надання доказів надіслання примірника скарги позивачу.

22 квітня 2022 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду, враховуючи проведення війни на території України, було задоволено клопотання Управління і продовжено йому строк на усунення недоліків апеляційної скарги терміном - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

12 травня 2022 року, отримавши примірник ухвали про продовження процесуального строку 03 травня 2022 року (поштове відправлення №665), Управління направило до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Обгрунтовуючи дане клопотання апелянт посилається на відсутність коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Оскільки норми ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може, враховуючи майновий стан сторони, задоволити заяву про відстрочення сплати судового збору та не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задоволити заяву про відстрочення сплати судового збору, дане клопотання не підлягає до задоволення.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, відповідає статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

З огляду на вищевикладене, посилання скаржника на наявність фінансових труднощів не дає суду підстав для задоволення вищезазначеного клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору при оскарженні рішення Господарського суду Волинської області від 10 лютого 2022 року.

Ухвалу направити сторонам справи.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Саврій В.А.