ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2022 р. Справа№ 910/12423/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Сивак М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Власов Є.А., Ігнатенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 (повне судове рішення складено 28.12.2021)

у справі №910/12423/21 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіка Україна»

про стягнення 520 175,96 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» (далі по тексту - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіка Україна» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 520 175,96 грн попередньої оплати за непоставлений товар, 7 802,64 грн судового збору та 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки, укладеного між сторонами у спрощений спосіб, щодо поставки товару, який позивачем оплачено частково згідно платіжних доручень №128 від 23.11.2020, №175 від 03.02.2021, №179 від 05.02.2021, а тому позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 520 175,96 грн попередньої оплати за непоставлений товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем факту не поставки товару, який відповідачем поставлено позивачу згідно видаткових накладних від 24.11.2020 №1020-2540 на суму 76 487,33 грн та від 19.03.2021 №1120-0328 на суму 443 649,38 грн.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та вирішити питання розподілу судових витрат, докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) - протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на обставинах, які в порушення ст. 89 ГПК України, встановлені на підставі заяви свідка ОСОБА_1 від 11.10.2021, без допиту цього свідка у судовому засіданні, незважаючи на те, що обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам, а саме преюдиційним обставинам, які встановлені під час розгляду справи №910/1501/20 рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 щодо повноважень ОСОБА_1

Крім того, позивач не погоджується із датами відвантаження товару, які зазначені у видаткових накладних №1020-2540 на суму 76 487,33 грн, №1120-0328 на суму 443 649,38 грн, а тому просив суд першої інстанції призначити судову експертизу для встановлення дійсних дат підписання видаткових накладних, проте судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи, що, за твердженням апелянта, призвело до порушень судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оспорюваного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» у справі №910/12423/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)) судді: Демидова А.М., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12423/21 та відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21.

16.02.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/12423/21.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні (Указ Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022).

Наказом Північного апеляційного господарського суду №1 від 03.03.2022 тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Наказом Північного апеляційного господарського суду №11 від 31.03.2022 відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

У період з 04.04.2022 по 08.04.2022 та з 11.04.2022 по 15.04.2022 головуюча (суддя - доповідач) Владимиренко С.В. перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 та поновлено зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 25.05.2022 та попереджено учасників справи, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.05.2022 об 12 год. 15 хв. в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1- А, зал судових засідань № 6. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21.

25.05.2022 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 залишити без змін, посилаючись на те, що відповідач діяв добросовісно, беручи до уваги відомості ЄДР щодо керівника позивача на момент підписання видаткових накладних.

Щодо виду печатки позивача, то зазначені в апеляційній скарзі доводи не свідчить про підроблення документа, а наявність чи відсутність печатки не створює юридичних наслідків згідно ст. 58-1 Господарського кодексу України.

Стосовно виклику свідка, то у суду першої інстанції були відсутні підстави для виклику свідка, оскільки факт підписання накладних директором позивача підтверджується заявою, видатковими накладним та товарно-транспортними накладними. А доводи апелянта про те, що товарно-транспортні накладні та видаткові накладні з`явились у червні 2021 року є лише припущенням апелянта.

Позивач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документа від 19.05.2022.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представники відповідача у судовому засіданні 31.05.2022 заперечили проти задоволення апеляційної скарги позивача, просили суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частино1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

20.11.2020 відповідачем, як постачальником, було виставлено позивачу, як покупцю, рахунок №3020-2124 на суму 2 178 921,05 грн, у тому числі ПДВ 73 941,56 грн, на поставку товару:

1. Sikafloor-19-25 PurCem(A)R7032ca 3KG поліуретанова композиція, pall/відро, 3кг, Код ЗЕД - 2 922 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 203,83 грн за кг,

2. Sikafloor-19-25 PurCem(B)PI 3KG поліуретанова композиція, pall/відро, 3кг, Код ЗЕД - 3 030 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 226,86 грн за кг,

3. Sikafloor-21 PurCem(C)Bg 15KG суха суміш, bag/мішок, 15 кг, Код ЗЕД - 15 150 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 31,90 грн за кг,

4. Sikafloor-31 PurCem(C)UK Bg 2,1 KG суха суміш, bag/мішок, 2,1 кг, Код ЗЕД - 10,5 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 95,71 грн за кг,

5. Sikafloor-29/31 PurCem(A)pebb.grey 1,5KG поліуретанова композиція, pall/відро, 1,5кг, Код ЗЕД - 7,5 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 237,49 грн за кг,

6. Sikafloor-29/31 PurCem(B)UKR PI 1,5KG поліуретанова композиція, pall/відро, 1,5кг, Код ЗЕД - 7,5 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 253,44 грн за кг,

7. Sikafloor-151 (A)C 252 Ho 25,5KG епоксидне покриття, pall/відро, 25,5кг, Код ЗЕД - 102 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 141,79 грн за кг,

8. Sikafloor-151 (В)C 252 РІ 4,5KG епоксидне покриття, pall/відро, 4,5кг, Код ЗЕД - 18 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 301,29 грн за кг,

9. Silka Stellmitted T1 тиксотропна добавка, tin/банка, 1 кг, Код ЗЕД - 3 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 983,14 грн за кг,

10. Sikafloor-19-25 ECF PurCem(A)R7037 UK 3KG поліуретанова композиція, pall/відро, 3кг, Код ЗЕД - 108 кг по ціні зі знижкою без ПДВ 203,82 грн за кг. (а.с. 17).

Вказаний рахунок містить наступні умови: умови оплати: попередня 100% шляхом банківського переказу у національній валюті України; спосіб поставки: EXW м. Вишневе (продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту); адреса відвантаження: м. Вишневе, вул. Київська, 6-В.

Позивачем на підставі рахунку №3020-2124 від 20.11.2020 було здійснено на користь відповідача наступні оплати: 215 175,96 грн згідно платіжного доручення №128 від 23.11.2020, 105 000,00 грн згідно платіжного доручення №175 від 03.02.2021, 200 000,00 грн згідно платіжного доручення №179 від 05.02.2021, із призначенням платежу часткова оплата за поліуретанову композицію, на доказ чого позивачем надано суду банківські виписки по рахунку. (а.с. 18-20).

Відповідачем складено та зареєстровано податкові накладні №6121 від 23.11.2020 на суму 215 175,96 грн, №292 від 03.02.2021 на суму 105 000,00 грн, №179 від 05.02.2021 на суму 200 000,00 грн, на підставі яких позивач відніс до податкового кредиту суми податку на додану вартість. (а.с. 21-23).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач згідно видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021 поставив позивачу товар на загальну суму 520 136,71 грн. (а.с. 64-65).

Видаткові накладні №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021 підписані та скріплені відтисками печаток сторін, без зауважень.

Заперечуючи факт поставки товару на спірну суму, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ТОВ «Укрямбуд» рішенням загальних зборів від 05.02.2018, оформленим протоколом №2 загальних зборів від 05.02.2018.

Під час здійснення своєї діяльності як директора ТОВ «Укрямбуд» ОСОБА_1 для засвідчення свого підпису використовував печатку ТОВ «Укрямбуд», написи в середині якої були обрамлені простим колом, без орнаментального кільця, та зі словосполученням «ідентифікаційний код», написаним в один рядок.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у справі №910/1501/20, яке набрало законної сили 17.03.2021, позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Переведено на учасника ТОВ «Укрямбуд» ОСОБА_2 права та обов`язки покупця частки учасника ТОВ «Укрямбуд» ОСОБА_3 , яка складає 67 % у статутному капіталі ТОВ «Укрямбуд».

Визначено розмір статутного капіталу ТОВ «Укрямбуд» - 1 000,00 грн. Визначено розмір частки учасника ТОВ «Укрямбуд» ОСОБА_2 - 100 % вартістю 1 000,00 грн, у тому числі 33 % вартістю 330,00 грн, як засновника ТОВ «Укрямбуд» та 67 % вартістю 670,00 грн, як покупця частки учасника ТОВ «Укрямбуд» ОСОБА_3 .

Визнано недійсним повністю з моменту прийняття рішення загальних зборів ТОВ «Укрямбуд» від 05.02.2018, оформленого протоколом №2 загальних зборів ТОВ «Укрямбуд» від 05.02.2018.

Визнано недійсним з моменту затвердження Статут ТОВ «Укрямбуд» в новій редакції, затвердженій рішенням загальних зборів ТОВ «Укрямбуд» від 05.02.2018, оформленим протоколом №2 загальних зборів ТОВ «Укрямбуд» від 05.02.2018.

Скасовано реєстраційні дії ТОВ «Укрямбуд», проведені 06.02.2018 Чижиковим Олександром Олександровичем , приватним нотаріусом, на підставі рішень загальних зборів ТОВ «Укрямбуд» від 05.02.2018, оформлених протоколом №2 загальних зборів ТОВ «Укрямбуд» від 05.02.2018: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 06.02.2018 - 4028227; Чижиков Олександр Олександрович , приватний нотаріус; зміна складу або інформації про засновників; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 06.02.2018 - 4028227; Чижиков Олександр Олександрович, приватний нотаріус; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

09.04.2021 відповідні зміни внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Рішенням №1 єдиного учасника ТОВ «Укрямбуд» від 09.04.2021 директором ТОВ «Укрямбуд» призначено ОСОБА_5 .

Як зазначає позивач, ОСОБА_1 , який обіймав посаду директора ТОВ «Укрямбуд», на вимогу №1 від 13.04.2021 не передав новому директору ТОВ «Укрямбуд» ОСОБА_5 майно та документи (справи) ТОВ «Укрямбуд», повідомивши позивача про те, що 18.03.2021 близько 15 год. 00 хв. на території Голосіївського парку ним були втрачені всі фінансово-господарські та правоустановчі документи ТОВ «Укрямбуд», про що ним подавалась відповідна заява до правоохоронних органів, про що свідчить відповідна копія відповіді Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 19.03.2021 за №47/ЄО-14166 (а.с. 41).

27.04.2021 в газеті «Голос України» №79 позивачем було опубліковано оголошення щодо зміни керівника ТОВ «Укрямбуд» та те, що у зв`язку із виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20 та зміною керівника, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не мають права підпису від імені ТОВ «Укрямбуд», а печатка ТОВ «Укрямбуд» №2, написи в середині якої були обрамлені простим колом, без орнаментального кільця, та зі словосполученням «ідентифікаційний код», написаним в один рядок, вважається недійсною. (а.с. 42).

Листом №07 від 29.04.2021 позивач повідомив відповідача про зміни у керівництві та просив надіслати позивачу копії усіх укладених між ТОВ «Укрямбуд» та ТОВ «Сіка Україна» договорів та первинних документів на виконання таких договорів.

У відповідь на лист №07 від 29.04.2021 відповідач листом №1058 від 18.05.2021 надіслав позивачу наступні документи: акт звірки за період з 01.12.2018 по 30.04.2021; видаткову накладну №1920-1438 від 11.09.2019; видаткову накладну №1020-2540 від 10.09.2019; рахунок №3020-2124 від 20.11.2020. (а.с. 44).

10.06.2021 позивач звернувся до відповідача із вимогою щодо поставки товару або повернення попередньої оплати за непоставлений товар, посилаючись на те, що платіжними дорученнями №128 від 23.11.2020, №175 від 03.02.2021 та №179 від 05.02.2021 позивачем було сплачено відповідачу суму попередньої оплати у розмірі 520 175,96 грн, проте товар поставлено не було. Видаткові накладні №1020-240 від 24.11.2020 на суму 76 487,33 грн та №1120-0328 від 19.03.2021 на суму 443 649,38 грн, оформлені та підписані лише з боку відповідача, отже, не є первинним документами, які підтверджують здійснення відповідачем поставки товару позивачу.

Також позивач зазначив про те, що у період з 17.03.2021 до 09.04.2021 в ТОВ «Укрямбуд» не було посадової особи, яка б мала повноваження діяти від імені директора ТОВ «Укрямбуд». (а.с. 55-57).

Відповідач листом №1075 від 25.06.2021 повідомив позивача про те, що 19.11.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №102020054, на виконання якого відповідач згідно видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020 та №1120-0328 від 19.03.2021 поставив позивачу товар на суму 520 136,71 грн, та те, що станом на 25.06.2021 залишок суми попередньої оплати становить 39,25 грн, яку буде повернуто позивачу на поточний рахунок останнього до 15.07.2021.

Також відповідач повідомив позивача про те, що станом на 11.05.2021 його не було проінформовано про обставини щодо змін, які відбулися на ТОВ «Укрямбуд», у тому числі щодо повноважень директора ТОВ «Укрямбуд» та будь-які судові рішення. (а.с. 62-63).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивачем на підставі рахунку відповідача №3020-2124 від 20.11.2020 було здійснено на користь відповідача наступні оплати: 215 175,96 грн згідно платіжного доручення №128 від 23.11.2020, 105 000,00 грн згідно платіжного доручення №175 від 03.02.2021, 200 000,00 грн згідно платіжного доручення №179 від 05.02.2021, із призначенням платежу часткова оплата за поліуретанову композицію, на доказ чого матеріали даної справи містять банківські виписки по рахунку позивача. (а.с. 18-20).

Всього позивачем за період з 23.11.2020 по 05.02.2021 сплачено на користь відповідача 520 175,96 грн.

Згідно видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020 та №1120-0328 від 19.03.2021 відповідач поставив позивачу товар на суму 520 136,71 грн. Також на доказ поставки товару матеріали даної справи містять товарно-транспортні накладні серія-2020 №2527 від 24.11.2020 на поставку товару на суму 76 487,33 грн, серія-2021, №0288 від 19.03.2021 на поставку товару на суму 443 649,38 грн. (а.с. 127-128).

Як зазначено у листі відповідача №1075 від 25.06.2021 станом на 25.06.2021 залишок суми попередньої оплати, сплаченої позивачем становить 39,25 грн, яку буде повернуто позивачу на його поточний рахунок до 15.07.2021.

Вказані первинні документи з боку позивача підписані директором ОСОБА_1 та скріплені відтиском печатки ТОВ «Укрямбуд».

У статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4 вказаного Положення).

Таким чином, наявні в матеріалах справи первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Доводи апелянта про те, що починаючи з 17.03.2021 (дата постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1501/20) ОСОБА_1 не мав повноважень на отримання від відповідача товару не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 8, 13 ч. 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією.

Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 25 зазначеного Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

Судом встановлено, що державна реєстрація змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «Укрямбуд», які відбулись на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/1501/20 щодо зміни складу засновників (учасників) відбулась 10.04.2021, про що свідчить витяг з єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осію-підприємців та громадських формувань від 01.08.2021. (а.с. 35-39).

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, враховуючи внесення державної реєстрації змін щодо зміни складу засновників (учасників) позивача, станом на 19.03.2021 ОСОБА_1 мав повноваження на отримання товару.

Крім того, згідно нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_1 від 11.10.2021, ним, як директором ТОВ «Укрямбуд» 24.11.2020 та 19.03.2021 було прийнято від відповідача товар на суму 520 175,96 грн, відвантаження відбувалось зі складу продавця (ТОВ «Сіка Україна», м. Вишневе, вул. Київська, 6-В), про що складено, підписано та скріплено відтисками печаток видаткові накладні та товарно-транспортні накладні. (а.с. 125-126).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Таким чином, у своїй заяві від 11.10.2021 ОСОБА_1 підтвердив факт отримання товару від відповідача та підписання видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021, та товарно-транспортних накладних серія-2020 №2527 від 24.11.2020, серія-2021 №0288 від 19.03.2021.

Згідно ч. 1 ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Правовий аналіз наведених положень ГПК України свідчить про те, що передумовою для виклика свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

При цьому згідно з частинами першою та третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №910/2122/19).

У п. 4 ч. 2 ст. 2 ГПК України закріплено принцип змагальності сторін, а у ст. 79 ГПК України - визначення вірогідності доказів.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (Побідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (вказані правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Таким чином, учасники справи, інші особи, зацікавлені у певному результаті розгляду справи, можуть надавати суду показання свідка, який оцінює ці докази у сукупності з іншими відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як стверджує апелянт, покази свідка ОСОБА_1 , викладені в його заяві від 11.10.2021 суперечать преюдиційним обставинам, які встановлені під час розгляду справи №910/1501/20 щодо повноважень ОСОБА_1 .

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору у справі №910/1501/20 були рішення загальних зборів ТОВ «Укрямбуд», оформлені протоколом №2 від 05.02.2018, прийняті з порушенням вимог Закону, внаслідок чого були порушені корпоративні права позивача. Факт поставки товару за видатковими накладними №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021, та товарно-транспортними накладними серія-2020 №2527 від 24.11.2020, серія-2021 №0288 від 19.03.2021 не був предметом дослідження, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для виклику ОСОБА_1 в якості свідка, оскільки обставини встановлені судом при розгляді справи №910/1501/20 не спростовують факту підписання ОСОБА_1 видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021, та товарно-транспортних накладних серія-2020 №2527 від 24.11.2020, серія-2021 №0288 від 19.03.2021, про що зазначено у його заяві свідка від 11.10.2021.

Доводи апелянта про те, що видаткові накладні №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021 скріплені печаткою ТОВ «Укрямбуд» №1, яка не використовувалась товариством у 2018-2021, а згідно повідомлення ОСОБА_1 правоохоронним органам була ним втрачена 18.03.2021, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки згідно листа ОСОБА_1 б/н, б/д (а.с. 40) ним було втрачено фінансово-господарські та установчі документи ТОВ «Укрямбуд».

Крім того, згідно відповіді Національної поліції ГУ НП у місті Києві від 19.03.2021 №47/ЄО-14166 також не вбачається, що було втрачено печатки та штампи ТОВ «Укрямбуд». (а.с. 41).

Щодо доводів апелянта про необхідність встановлення обставин, що видаткові накладні, якими відповідач доводить факт здійснення ним поставки товару, в дійсності підписані ОСОБА_1 та скріплені печаткою ТОВ «Укрямбуд» після червня-липня 2021, про що позивачем заявлено клопотання про призначення судової технічної експертизи для встановлення давності наданих видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021 та товарно-транспортних накладних від 24.11.2020 та від 19.03.2021, то слід зазначити наступне.

За приписами ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судом встановлено, що позивачем до позову було надано копії видаткових накладних №1020-2540 від 24.11.2020, №1120-0328 від 19.03.2021, при цьому позивачем не доведено суду неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів та надання висновку експерта з цих самих питань. Крім того, позивачем не доведено факту втрати печаток та штампів ТОВ «Укрямбуд» шляхом звернення до правоохоронних органів та невикористання печатки ТОВ «Укрямбуд» №1 у 2018-2021.

Водночас судом встановлено, що зміни керівника відбулись 10.04.2021 із внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отже станом на дати підписання спірних видаткових накладних та відвантаження товару інформація про нового керівника позивача була відсутня у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції відповідач поставив позивачу товар, узгоджений сторонами, в свою чергу позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами не поставки відповідачем товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі №910/12423/21.

4. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрямбуд».

5. Матеріали справи № 910/12423/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.06.2022.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

А.М. Демидова