ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/576/22

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Онофрійчук А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія», м. Київ,

до відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м. Бровари Київської області,

про стягнення 825 741,87 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія», м. Київ (далі за текстом ТОВ «Агрі зернова компанія»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 15.02.2022 до відповідача - Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м. Бровари, Київської обл., (далі за текстом ДП «Укрспирт»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 825 741,87 грн., з яких: 789 957,39 грн. основного боргу, 25 692,47 грн. інфляційних втрат, 10 092,01 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між ДП «Укрспирт» (покупець) та ТОВ «Агрі зернова компанія» (постачальник) 24.05.2021 було укладено Договір №26-21-06 поставки зернових культур, за умовами якого, постачальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених Договором, поставляти покупцю протягом строку дії договору зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти та оплатити поставлену продукцію.

У відповідності до умов вищевказаного договору, ТОВ «Агрі зернова компанія» здійснило поставку продукції на загальну суму 1 989 957,39 грн., що підтверджується підписаним сторонами видатковими накладними №40 від 26.05.2021, №46 від 29.05.2021, №49 від 31.05.2021, №106 від 02.11.2021, №115 від 16.11.2021, №116 від 17.11.2021, №122 від 20.11.2021, №134 від 10.12.2021.

За твердженням позивача, ДП «Укрспирт» своїх зобов`язань згідно Договір №26-21-06 поставки зернових культур від 24.05.2021 в повному обсязі не виконало, поставлений товар у розмірі 789 957,39 грн. не оплатило, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути заборгованість за вищевказаним договором в судовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 25 692,47 грн. та 3% річних в сумі 10 092,01 грн.

Крім того, ТОВ «Агрі зернова компанія» просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Також, позивач просить суд розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/576/22, клопотання ТОВ «Агрі зернова компанія» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження (частина 4 ст. 250 ГПК України). Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати докази оплати товару, отриманого за договором №26-21-06 поставки зернових культур від 24.05.2021 із додатковими угодами №1 від 24.05.2021, №2 від 01.11.2021, №3 від 16.11.2021, №4 від 10.12.2021 за спірними видатковими накладними від 26.05.2021 №40; від 29.05.2021 №46, від 31.05.2021 №49; від 02.11.2021 №106, від 16.11.2021 №115; від 17.11.2021 №116; від 20.11.2021 №122, від 10.12.2021 №134 (платіжні документи, банківські виписки).

Крім того, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали господарського суду від 24.02.2022 про відкриття провадження у справі отримав 19.04.2022. Гарантований частиною 8 ст. 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву та строк, встановлений ухвалою для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, сплив 04.05.2022.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 25.05.2022 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав, не заперечував проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов ТОВ «Агрі зернова компанія» до ДП «Укрспирт» про стягнення 825 741,87 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

24.05.2021 між Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» (постачальник) було укладено Договір №26-21-06 поставки зернових культур (далі Договір).

За умовами Договору:

- постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором, поставляти покупцю протягом строку дії цього договору зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо (далі продукція), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити поставлену продукцію (п. 1.1 Договору);

- загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами, що укладаються сторонами протягом строку дії цього Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками Сторін є невід`ємними частинами цього Договору (п. 1.2 Договору);

- ціна на продукцію, що поставляється за цим Договором встановлюється у додаткових угодах, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами (п. 2.1 Договору);

- загальна сума Договору складається з загальної вартості продукції поставленої постачальником та прийнятої покупцем на умовах цього Договору протягом строку його дії (п. 2.3 Договору);

- асортимент (вид) продукції, що є предметом поставки за цим Договором, визначається у додаткових угодах, що укладаються сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами (п. 3.1 Договору);

- постачальник зобов`язується постачати покупцеві продукцію узгодженими партіями та згідно укладених сторонами додаткових угод до цього Договору (п. 4.1 Договору);

- право власності на продукцію, що поставляється за цим Договором, переходить від постачальника до покупця з моменту фактичного прийняття продукції покупцем у місці поставки, що вказане в п. 4.3 цього Договору, що підтверджується підписом уповноваженої особи покупця на відповідній товарно-транспортній накладній (п. 4.4 Договору);

- оплата поставленої продукції здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника вказаний в цьому Договорі (п. 5.1 Договору);

- оплата за поставлену продукцію здійснюється на умовах відстрочення платежу протягом 20 банківських днів з моменту фактичної поставки продукції на склад покупця, що підтверджується на товарно-транспортній накладній підписом уповноваженої особи покупця про прийняття продукції та за умови надання постачальником всіх документів передбачених п. 4.6 цього Договору та виконання постачальником умов п. 4.7 цього Договору (п. 5.2 Договору);

- у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 7.1 Договору);

- за прострочення платежу, покупець на письмову вимогу постачальника сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 проценти річних від простроченої суми (п. 7.6 Договору);

- цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2021 року включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, що залишились не виконаними на момент припинення дії Договору (п. 9.1 Договору).

Додатковою угодою №1 від 24.05.2021 до Договору поставки зернових культур №26-21-06 від 24.05.2021 сторони погодили ціну, обсяг та період поставки продукції, а саме: найменування продукції кукурудза (ДСТУ 4525:2006), обсяг поставки 200 тон, період поставки 24.05.2021 - 08.06.2021.

Додатковою угодою №2 від 01.11.2021 до Договору поставки зернових культур №26-21-06 від 24.05.2021 сторони погодили ціну, обсяг та період поставки продукції, а саме: найменування продукції кукурудза (ДСТУ 4525:2006), обсяг поставки 250 тон, період поставки 01.11.2021 - 14.11.2021.

Додатковою угодою №3 від 16.11.2021 до Договору поставки зернових культур №26-21-06 від 24.05.2021 сторони погодили ціну, обсяг та період поставки продукції, а саме: найменування продукції кукурудза (ДСТУ 4525:2006), обсяг поставки 100 тон, період поставки 16.11.2021 - 30.11.2021.

Додатковою угодою №4 від 10.12.2021 до Договору поставки зернових культур №26-21-06 від 24.05.2021 сторони погодили ціну, обсяг та період поставки продукції, а саме: найменування продукції кукурудза (ДСТУ 4525:2006), обсяг поставки 200 тон, період поставки 10.12.2021 - 24.12.2021.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання Договору у травні 2021 грудні 2021 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 989 957,39 грн., про що свідчать належним чином оформлені, підписані обома сторонами та скріплені печатками обох сторін видаткові накладні:

- від 26.05.2021 №40 на суму 297 350,86 грн.;

- від 29.05.2021 №46 на суму 580 769,74 грн.;

- від 31.05.2021 №49 на суму 264 950,88 грн.;

- від 02.11.2021 №106 на суму 178 344,02 грн.;

- від 16.11.2021 №115 на суму 166 921,00 грн.;

- від 17.11.2021 №116 на суму 172 884,99 грн.;

- від 20.11.2021 №122 на суму 173 240,00 грн.;

- від 10.12.2021 №134 на суму 155 495,90 грн.

Позивач визнає за відповідачем оплату отриманого товару в сумі 1 200 000,00 грн., згідно:

- платіжного доручення №43 від 03.06.2021 в розмірі 550 000,00 грн.;

- платіжного доручення №55 від 08.07.2021 в розмірі 300 000,00 грн.;

- платіжного доручення №103 від 22.09.2021 в розмірі 100 000,00 грн.;

- платіжного доручення №152 від 07.12.2021 в розмірі 150 000,00 грн.;

- платіжного доручення №157 від 15.12.2021 в розмірі 100 000,00 грн.,

та твердить, що різниця між вартістю отриманого товару та сплаченими коштами становить 789 957,39 грн.

Вказані обставини не заперечуються та не спростовуються відповідачем.

Позивачем складено Акт звіряння взаємних розрахунків за період травень 2021-грудень 2021 за договором №26-21-06 від 24.05.2021, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 789 957,39 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар в розмірі більшому, ніж визнає позивач, суду не подано, в тому числі і на вимогу пункту 4 ухвали суду про відкриття провадження у справі від 24.02.2022, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України, копію якої відповідач отримав 19.04.2022.

Згідно із частиною 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інше встановлено пунктом 5.2 Договору, який передбачає, що оплата за поставлену продукцію здійснюється на умовах відстрочення платежу протягом 20 банківських днів з моменту фактичної поставки продукції на склад покупця, що підтверджується на товарно-транспортній накладній підписом уповноваженої особи покупця про прийняття продукції та за умови надання постачальником всіх документів, передбачених п. 4.6 цього Договору та виконання постачальником умов п. 4.7 цього Договору.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, враховуючи положення частини 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відтак, враховуючи умови п. 5.2 Договору, та те, що 21.06.2021, 28.06.2021, 27.12.2021, 03.01.2022 та 07.01.2022 є неробочими днями, суд, вірно визначивши строк оплати та дату прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, встановив, що:

- за видатковою накладною від 26.05.2021 №40 на суму 297 350,86 грн. для відповідача 24.06.2021 закінчився строк оплати. Поставка фактично оплачена 03.06.2021, прострочення відсутнє.

- за видатковою накладною від 29.05.2021 №46 на суму 580 769,74 грн. 29.06.2021 закінчився строк оплати. Поставка 03.06.2021 частково оплачена на суму 252 649,14 грн., тобто з 30.06.2021 настало прострочення щодо частини боргу в сумі 328 120,60 грн. В наступному, 08.07.2021 відповідачем сплачено 300 000,00 грн., у зв`язку з чим з 08.07.2021 простроченою була частина боргу в сумі 28120,60 грн., яка була погашена наступним платежем 22.09.2021 ;

- за видатковою накладною від 31.05.2021 №49 на суму 264 950,88 грн. 30.06.2021 закінчився строк оплати, а з 01.07.2021 настало прострочення;

- за видатковою накладною від 02.11.2021 №106 на суму 178 344,02 грн. 30.11.2021 закінчився строк оплати, а з 01.12.2021 настало прострочення;

- за видатковою накладною від 16.11.2021 №115 на суму 166 921,00 грн. 14.12.2021 закінчився строк оплати, а з 15.12.2021 настало прострочення;

- за видатковою накладною від 17.11.2021 №116 на суму 172 884,99 грн. 15.12.2021 закінчився строк оплати, а з 16.12.2021 настало прострочення;

- за видатковою накладною від 20.11.2021 №122 на суму 173 240,00 грн. 17.12.2021 закінчився строк оплати, а з 18.12.2021 настало прострочення;

- за видатковою накладною від 10.12.2021 №134 на суму 155 495,90 грн. 12.01.2022 закінчився строк оплати, а з 13.01.2022 настало прострочення.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За прострочення грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 25 692,47 грн. інфляційних втрат (за сумарний період липень 2021 - січень 2022) та 10 092,01 грн. 3% річних (за період з 25.06.2021 по 15.02.2022).

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України і ст. 230 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку процентів річних та інфляційних втрат, суд визначив вірно боргові періоди та суми інфляційних та річних:

ПоставкаСтрок оплатиФактично сплачено, грн.Борг, грн. (по кожній накладній окремо)Період прострочення3% річних, грн. Інфляційні, грн.
03.06.21ПД №43 550 000,000
ВН №40 від 26.05.21 на суму 297 350,86 грн.до 24.06.21 0
ВН №46 від 29.05.21 на суму 580 769,74 грн.до 29.06.21 328 120,60 28 120,6030.06 07.07.21 08.07 21.09.21215,75 175,66липень-вересень 21 308,93
ВН №49 від 31.05.21 на суму 264 950,88 грн.до 30.06.21 264 950,88 193 071,48 43 071,4801.07 21.09.21 22.09 06.12.21 07.12 14.12.211807,47 1206,04 28,32Липень-вересень 21: 2910,74 грн., жовтень-листопад 21: 3296,12 грн.
08.07.21ПД №55 300 000,00
22.09.21ПД №103 100 000,00
ВН №106 від 02.11.21 на суму 178 344,02 грн.до 30.11.21 178 344,02 121 415,5001.12 14.12.21 15.12.21 15.02.22205,22 628,70грудень 21 - січень 22: 2316,36 грн.
07.12.21ПД №152 150 000,00
15.12.21ПД №157 100 000,00
ВН №115 від 16.11.21 на суму 166 921,00 грн.до 14.12.21 166 921,0015.12.21 15.02.22864,33грудень 21 - січень 22: 3184,52 грн.
ВН №116 від 17.11.21 на суму 172 884,99 грн.до 15.12.2021 172884,9916.12.21 15.02.22881,00січень 22: 2247,50 грн.
ВН №122 від 20.11.21 на суму 173 240,00 грн.до 17.12.2021 173 240,0018.12.21 15.02.22854,33січень 22: 2252,12 грн.
ВН №134 від 10.12.21 на суму 155 495,90 грн.до 12.01.2022 155 495,9013.01 15.02.22434,54січень 22: 2021,45 грн.
всього 789 957,39 7 301,3618 537,74

та встановив, що належні до стягнення з відповідача проценти річних у межах заявленого періоду становлять 7301,36 грн., інфляційні втрати становлять 18 537,74 грн., у зв`язку з чим вказані вимоги мають бути задоволені частково.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Агрі зернова компанія» частково, ухвалює рішення про стягнення з ДП «Укрспирт» 789 957,39 грн. основного боргу, 7 301,36 грн. 3% річних та 18 537,74 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 12 236,95 грн.

Позивач у позовній заяві навів попередній розрахунок судових витрат, до якого включив витрати на професійну правову допомогу в сумі 15 799,15 грн.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи. Слід також у порядку статті 86 ГПК України давати належну оцінку доказам фактичного надання стороні адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг (додаткова постанова КГС ВС від 07.12.2018 у справі №922/749/18).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Належних доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу позивачем не подано. Зокрема не подано детального опису робіт (наданих послуг) відповідно до прямої вимоги частини 3 ст. 126 ГПК України, не подано доказів виконання адвокатом послуг, передання їх замовнику та прийняття їх замовником. Суд звертає увагу, що наданий позивачем Договір про надання адвокатських послуг від 09.02.2022, який укладено між адвокатом Остапенком Є.С. та ТОВ «Агрі зернова компанія», а також платіжне доручення №66 від 11.02.2022 на суму 56 121,15 грн., згідно якого здійснено оплату послуг адвоката Остапенка Є.С., самі по собі не підтверджують виконання адвокатом та передання замовнику послуг адвоката у справі №911/576/22, оскільки стосуються договірних відносин та стягнення з ДП «Укрспирт» заборгованості за сімома різними договорами, тоді як предметом розгляду у справі є відносини сторін за Договором №26-21-06 поставки зернових культур від 24.05.2021.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказані висновки щодо застосування ч. 8 ст.129 ГПК України містяться у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20.

Отже питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу може бути вирішено судом за умови подання позивачем відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ідентифікаційний код 37199618)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі зернова компанія» (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 2, кв. 33, ідентифікаційний код 43933994)

789 957,39 грн. (сімсот вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень тридцять девять копійок) основного боргу;

7301,36 грн. (сім тисяч триста одну гривню тридцять шість копійок) процентів річних;

18 537,74 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять сім гривень сімдесят чотири копійки) інфляційних втрат;

12 236,95 грн. (дванадцять тисяч двісті тридцять шість гривень дев`яносто п`ять копійок ) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх