ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 908/570/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Банаська О.О., Жукова С.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2022

у справі № 908/570/20

за заявою Фізичної особи-підприємця Білоконя Олександра Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біол"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Білоконь Олександр Іванович (ініціюючий кредитор) звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Біол" (далі - ТОВ "Біол", боржник).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Біол" в порядку загальних норм - статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, визнано грошові вимоги Фізичної особи-підприємця Білоконя О.І. в розмірі 1 800 000,00 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2020 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2020 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Біол".

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.12.2020, зокрема, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2020 (за результатами перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.03.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство) скасовано, справу № 908/570/20 в скасованій частині направлено на новий апеляційний розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

За результатами нового апеляційного розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою учасника (засновника) ТОВ "Біол" ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство у справі № 908/570/20 закрито. Зазначена ухвала залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2021.

До суду першої інстанції надійшли, зокрема, заяви Фізичної особи-підприємця Турчина Д.В. та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біол" з грошовими вимогами до боржника; заяви ФО ОСОБА_1 про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс"(вх. № 19218/08-08/21 від 20.09.2021), про встановлення фактів порушень керівника боржника (вх. №19317/08-08/21 від 20.09.2021); про долучення копій документів, які судом прийняті до розгляду(вх. № 19540/08-08/21 від 21.09.2021).

У судовому засіданні 21.09.2021 представником ОСОБА_1 заявлена усна заява про зупинення провадження у справі до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФО ОСОБА_1 на ухвалу суду від 03.09.2021, якою відмовлено у клопотанні (вх. № 5242/08-08/21 від 12.03.2021) про закриття провадження у справі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.09.2021 у справі №908/570/20, зокрема,

- заяву ФО ОСОБА_1 (вих. від 21.09.2021) про зупинення провадження у справі залишено без задоволення;

- заяву ФО ОСОБА_1 (вх. 19218/08-08/21 від 20.09.2021) про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" залишено без задоволення;

- заяви Фізичної особи-підприємця Турчина Д.В. (вх. № 8490/08-08/20 від 28.04.2020), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біол" (вх. №85258-08/20 від 28.04.2020) задоволено;

- визнано вимоги:

1. Фізичної особи-підприємця Турчина Д.В. у розмірі 1 629 000 грн 00 коп.;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Біол" у розмірі 4906193 грн 70 коп.;

- зобов`язано розпорядника майна включити вимоги ФОП Турчина Д.В., ТОВ "Торговий дім "Біол" до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства;

- зобов`язано розпорядника майна включити витрати ФОП Турчина Д.В., ТОВ "Торговий дім "Біол" по сплаті судового збору за подання заяви у розмірі 4204грн 00 коп. до 1-ої черги задоволення вимог відповідно до статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства;

- вирішено інші процесуальні питання.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 (вих. від 21.09.2021) про зупинення провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент проведення засіданні (21.09.2021) у суду відсутні відомості про винесення Центральним апеляційним господарським судом ухвали про прийняття до розгляду апеляційної скарги ФО ОСОБА_1 на ухвалу суду від 03.09.2021, представник ФО ОСОБА_1 доказів винесення такої ухвали не надав.

Залишення без задоволення заяви ФО ОСОБА_1 (вх. 19218/08-08/21 від 20.09.2021) про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" для встановлення часу виготовлення договорів поруки, укладених між заявником та боржником 31.07.2019, суд аргументував відсутністю в поданій заяві належного обґрунтування підстав для призначення судово-технічної експертизи.

Заявлені ФОП Турчином Д.В. та ТОВ "ТД "Біол" грошові вимоги до боржника судом визнані такими, що підтверджені належними документами, оригінали яких оглянуті судом, визнані боржником, про що свідчить письмовий звіт розпорядника майна та реєстр вимог кредиторів.

Не погодившись з даною ухвалою господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.09.2021 у справі № 908/570/20 в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі (вих. від 21.09.2021); залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс"(вх. 19218/08-08/21 від 20.09.2021); визнання та включення кредиторських вимог ФОП Турчина Д.В., ТОВ "Торговий дім "Біол" до реєстру вимог кредиторів, прийняти в цій частині нове рішення, яким відповідні заяви ОСОБА_1 задовольнити; в задоволенні заяв ФОВ Турчина Д.В., ТОВ "Торговий дім "Біол" з кредиторськими вимогами до боржника та включенні їх до реєстру вимог кредиторів - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що він є ініціюючим кредитором боржника у справі № 908/2472/20 про банкрутство ТОВ "Біол", його вимоги визнані ухвалою від 06.10.2020, яка є обов`язковою до виконання на всій території України та має бути врахована під час розгляду цієї справи, що підтверджує наявність права на апеляційне оскарження.

Крім того вказував, що оскаржуваною ухвалою вирішені його права, інтереси та обов`язки, адже залишення без задоволення заяв ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі щодо розгляду кредиторських вимог, про призначення судової експертизи для встановлення часу виготовлення документів, якими обґрунтовані кредиторські вимоги інших кредиторів, призвело до необґрунтованого визнання судом першої інстанції вимог цих кредиторів та може вплинути на задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 , заявлені останнім до боржника у цій справі та які судом першої інстанції не розглянуті протягом майже 2-х років.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.09.2021, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2022 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.09.2021 у справі № 908/570/20 закрито.

Мотивуючи ухвалу суд апеляційної інстанції вказав на те, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 21.09.2021 у справі № 908/570/20 про банкрутство ТОВ "Біол" будь-яких висновків щодо безпосереднього вирішення прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 не містить, як не містить і вирішення спору про право у правовідносинах, учасником яких є ОСОБА_1 , а також суджень про його права та обов`язки у відповідних правовідносинах.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатував, що на даний час існують дві справи про банкрутство ТОВ "Біол" № 908/570/20 та № 908/2472/20.

Сам факт того, що ОСОБА_1 є ініціюючим кредитором у справі №908/2472/20, вимоги якого визнані ухвалою від 06.10.2020, не створює для останнього правових наслідків та не надає йому статусу учасника у справі №908/570/20, адже в розумінні норм КУзПБ цей статус окремо набувається у кожній справі про банкрутство. Водночас, кредиторські вимоги ОСОБА_1 у справі № 908/570/20 судом першої інстанції не розглянуті та не визнані.

Апеляційний суд дійшов висновку, що в суду першої інстанції були відсутні підстави для прийняття та розгляду заяви ОСОБА_1 (вих. від 21.09.2021) про зупинення провадження у справі та заяви (вх. 19218/08-08/21 від 20.09.2021) про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс", а тому їх розгляд не свідчить про участь ОСОБА_1 у справі чи вирішення його прав та інтересів оскаржуваною ухвалою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (скаржник) на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі №908/570/20, в якій просить суд: передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 статті 302 ГПК України; скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції; справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження скаржник посилається на порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в останній релевантній практиці у постанові від 17.05.2021 у справі 911/2742/20 про можливість оскарження ухвал у справі про банкрутство особою, яка заявила кредиторські вимоги, якщо такі вимоги ще не розглянуті та порушуються права та інтереси такої особи, а ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на необмежене коло осіб - конкурсних кредиторів.

На переконання скаржника, висновки, викладені у постанові від 17.05.2021 у справі № 911/2742/20, свідчать про відступлення від правових позицій Верховного Суду, сформованих раніше (у постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19), щодо можливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень у процедурі банкрутства лише особами, чиї кредиторські вимоги були визнані ухвалою суду.

Порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 , як особи, яка звернулася до суду із заявою про визнання кредиторських вимог (грошові вимоги, якого не розглянуті господарським судом більше 2-х років), на його думку, полягає у необґрунтованій відмові судом першої інстанції у розгляді його заяв про зупинення провадження у справі та про призначення судової експертизи при розгляді заяви ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс", оскільки погашення цих кредиторських вимог прямо може вплинути на задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 , що не було враховано судом апеляційної інстанції.

Скаржник також просить касаційний суд взяти до уваги - щодо боржника одночасно відкрито дві справи про банкрутство № 908/2472/20 та №908/570/20.

У справі № 908/2472/20 ОСОБА_1 є ініціюючим кредитором, його вимоги на загальну суму 18 878 878,02 грн визнані ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020, яка є обов`язковою до виконання на всій території України та має бутив врахована під час розгляду цієї справи.

Вимоги ОСОБА_1 , заявлені у цій справі № 908/570/20, не розглядаються судом майже протягом двох років, що є порушенням пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частини 3 статті 8, частини 1 статті 55 Конституції України.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розгляд клопотань

Щодо клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 5 статті 302 ГПК України.

За змістом наведеної норми права, для передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Розглянувши клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, адже вказана справа не містить виключної правової проблеми. Висновок щодо правового регулювання статусу учасників справи викладений в постанові Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі №910/4475/19, а висновки, що стосуються права на апеляційне оскарження судових рішень місцевого господарського суду окрім кредиторів, викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №904/4681/19, у від 11.06.2020 у справі № 908/1083/19, від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від яких суд касаційної інстанції не вбачає підстав для відступу.

ТОВ "Біол" до Касаційного господарського суду подало клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі № 908/570/20 на більш пізній строк.

Вказане клопотання колегією суддів залишається без задоволення, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості відкладення розкладу касаційної скарги, касаційне провадження за якою відкрите у відповідності до статті 301 ГПК України ухвалою Верховного Суду від 06.04.2022 у порядку письмового провадження без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи. Заявником не наведено належного обґрунтування та не доведено належними доказами наявності підстав для відкладення розгляду касаційної скарги, призначеної до розгляду в письмовому провадженні.

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка доводів учасників та застосування судами норм матеріального та процесуального права

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Об`єктом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження відповідно до статті 264 ГПК України, відтак з`ясуванню підлягає питання щодо правильності застосування вказаної норми процесуального права.

Переглянувши судове рішення у касаційному порядку на підставі встановлених судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі перегляду, суд касаційної інстанції виходить з такого.

За змістом статей 55, 129 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм. Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК та КУзПБ.

Частина перша статті 254 ГПК України визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи (1), а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків (2).

У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.

У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Отже, лише після вчинення всіх передбачених КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України) (пункт 56.16 постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції констатував, що на даний час існують дві справи про банкрутство ТОВ "Біол" № 908/570/20 та №908/2472/20.

ОСОБА_1 є ініціюючим кредитором у справі № 908/2472/20 про банкрутство ТОВ "Біол", вимоги якого на загальну суму 18 878 878,02 грн підтверджені рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.12.2019 у справі № 320/4186/18, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 25.02.2020, та визнані ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.10.2020 у справі №908/2472/20.

Водночас, кредиторські вимоги ОСОБА_1 у справі № 908/570/20 про банкрутство ТОВ "Біол" судом першої інстанції не розглянуті та не визнані, що не створює для останнього правових наслідків та не надає йому статусу учасника у справі №908/570/20.

Колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеної у пункті 56.20 постанови від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19: "ураховуючи термінологічне визначення значення "кредитор", наведене у абзаці 10 частини першої статті 1 КУзПБ, порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство, який визначений приписами статті 45 КУзПБ, Палата суддів вважає, що кредитори (в розумінні абзацу десятого частини першої статті 1 КУзПБ, окрім тих хто ініціював провадження у справі про банкрутство), з моменту подання заяви, передбаченої абзацом першим частини першої статті 45 КУзПБ, можуть скористатися правами, передбаченими абзацом першим частини шостої названої статті, та правом оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі (частина перша статті 254 ГПК України), якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Однак, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом з тим судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Тобто право на апеляційне оскарження судових рішень місцевого господарського суду мають учасники справи про банкрутство та інші, окрім кредиторів, юридичні особи, фізичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але у випадку якщо судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки (подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №904/4681/19).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги (пункт 7.25 постанови).

Отже при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не є учасником справи і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статті 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 908/1083/19, від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13).

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України (висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112).

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу місцевого суду від 21.09.2021 було закрито з тих підстав, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 у справі № 908/570/20 про банкрутство ТОВ "Біол" судом першої інстанції не розглянуті та не визнані, відтак ОСОБА_1 не є учасником справи № 908/570/20 та позбавлений права як на звернення до суду з заявами та клопотаннями, так і на оскарження судових рішень у цій справі в статусі його учасника.

Водночас, вирішуючи питання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу місцевого суду від 21.09.2021 про залишення без задоволення його заяв про зупинення провадження у справі, про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" та з розгляду грошових вимог кредиторів боржника, апеляційний суд зосередився виключно на дослідженні правового статусу ОСОБА_2 як кредитора у справі №908/570/20 про банкрутство ТОВ "Біол", хоча зважаючи на наведені вище положення процесуального законодавства, повинен був встановити його процесуальну дієздатність, зокрема щодо можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, також як особи, яка не брала участі у справі, якщо оскаржуваним судовим рішенням суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки.

В порушення вимог процесуального закону суд апеляційної інстанції не надав оцінку доводам скаржника та не з`ясував, чи стосується оскаржуване судове рішення (ухвала суду першої інстанції від 21.09.2021) безпосередньо прав та обов`язків ОСОБА_1 , чи наявні в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали висновки суду про права та обов`язки цієї особи, чи зазначено про них у резолютивній частині ухвали.

При цьому, апеляційний суд робить висновок, що розгляд судом першої інстанції заяв ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі (вих. від 21.09.2021) та про призначення експертизи при розгляді заяви з конкурсними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (вх. №19218/08-08/21 від 20.09.2021) не свідчить про участь ОСОБА_1 у справі чи вирішення його прав та інтересів оскаржуваною ухвалою від 21.09.2021.

Колегія суддів наголошує, що апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, але якщо буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися.

З огляду на те, що в порушення вимог процесуального закону судом апеляційної інстанції залишилось не з`ясованим питання про те, чи стосується оскаржувана ухвала суду першої інстанції безпосередньо прав та обов`язків скаржника, а також визначена законодавством про банкрутство процедура набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство, яка формалізується ухвалою суду про визнання грошових вимог цього кредитора, зважаючи на одночасне існування двох справи про банкрутство ТОВ "Біол" № 908/570/20 та № 908/2472/20, в якій скаржника визнано кредитором боржника ухвалою від06.10.2020, колегія суддів Верховного Суду висновки апеляційного суду про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.09.2021 у справі № 908/570/20 відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України вважає передчасним.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду щодо помилкових доводів ОСОБА_1 (які також викладені в касаційній скарзі) щодо фактичного відступлення Верховним Судом у постанові від 17.05.2021 у справі № 911/2742/20 від раніше сформованих правових позицій щодо права кредитора, грошові вимоги, якого ще не розглянуті господарським судом, на оскарження судових рішень у такій справі, адже вказана постанова, як таких, відступлень від раніше сформованих правових позицій не містить. Підставою скасування ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у вказаній справі визначено необхідність надання апеляційним судом оцінки можливості скаржника оскаржувати судові рішення, як особи, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 КУзПБ ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

За змістом частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі №908/570/20 з направленням матеріалів цієї справи у скасованій частині до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку із задоволенням касаційної скарги та направленням справи до суду апеляційної інстанції, питання розподілу витрат зі сплати судового збору за подання і розгляд касаційної скарги Верховним Судом відповідно до статті 129 ГПК України не здійснюється.

На підставі наведеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317, 326 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2022 у справі № 908/570/20 скасувати.

3. Справу № 908/570/20 в скасованій частині направити на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.М. Огороднік

Судді О.О. Банасько

С.В. Жуков