ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 Справа № 917/63/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І.,

при секретарі судового засідання Квіта О.Т.,

розглянувши матеріали за позовною заявою фізичної особи-підприємця Гриценка Володимира Івановича, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», ідентифікаційний код 00131819 (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022)

в особі Лубенської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», вул. Братська,1 м. Лубни, Полтавська область, 37500

про визнання дій незаконними та визнання відсутності прав для розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача: Кошелев Д.К., ордер ПТ № 027496 від 28.04.2022;

від відповідача: Ковтун Ю.І., довіреність № 10-72/30206 від 30.12.2021.

Суть справи: фізичної особа-підприємець Гриценко Володимир Іванович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», в якому просить визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» щодо направлення листа №14/15-01-05/1638 від 26.11.2021 року про припинення дії договору та вимогою про надання документів, а також визнати відсутність у Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» права на розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206, що укладений між Акціонерним товариством «Полтаваобленерго» та фізичною особою-підприємцем Гриценко Володимиром Івановичем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем ФОП Гриценко В. І. та відповідачем AT «Полтаваобленерго» укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206 (далі договір №21700206).

10.12.2021 року ФОП Гриценко В. І. отримано лист Лубенської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вих. №14/15-01-05/1638 від 26.11.2021 року «Про припинення дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206».

Позивач вказує, що підставою для розірвання договору від 01.01.2022 року, відповідно до пункту 11.1. Договору, є відсутність належно оформлених документів, передбачених пунктами 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії. Відповідачем також було зазначено про необхідність надання до 31.12.2021 року копій документів, якими визначено право власності чи право користування на всі об`єкти (приміщення), в іншому випадку договір №21700206 вважається розірваним з 01.01.2022 року.

Проте, на думку позивача, ані діюче законодавство, ані публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ «Полтаваобленерго», не надає відповідачу право безпідставно вимагати від позивача надання документів щодо об`єктів, які знаходяться у його власності та розірвати договір в односторонньому порядку у разі ненадання таких документів.

Ухвалою від 21.01.2022 позовна заява була залишена без руху з огляду на невиконання позивачем вимог щодо подання позовних заяв, викладених в п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Позивач у визначений судом термін усунув недоліки позовної заяви шляхом подачі доповнень до позовної заяви (а.с. 35-54).

Фізична особа-підприємець Гриценко Володимир Іванович подав заяву про забезпечення позову (вхід. № 1226 від 03.02.2022), в якій просив суд заборонити Акціонерному товариству «Полтаваобленерго» припиняти електроживлення (надання послуг з розподілу) споживачу - ФОП Гриценко І.І. відповідно договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 21700206.

Ухвалою від 04.02.2022 суд відмовив в забезпеченні позову.

Ухвалою від 04.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження із повідомленням сторін про дату і час проведення підготовчого засідання. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання цієї ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Ухвалою від 03.03.2022 підготовче засідання у справі відкладено на невизначений термін, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та наказу голови Господарського суду Полтавської області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Полтавської області в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 10-од, яким зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Ухвалою від 06.04.2022 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а дату підготовчого засідання у справі призначено на 28.04.2022.

09.03.2022 суд отримав відзив на позовну заяву (а.с. 92-98), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, зокрема, з таких підстав:

- ФОП Гриценко В.І., маючи документи щодо права власності на 5 об`єктів, забезпечених електропостачанням, 28 грудня 2018 р. підписав заяву-приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 тільки за чотирма об`єктами, різними чотирма адресами, з чотирма засобами комерційного обліку, з чотирма привласненими ЕІС-кодами точок комерційного обліку за об`єктом споживача, в тому числі на один об`єкт електропостачання по вул. Ломоносова,8, м. Лубни;

- при поданні заяви-приєднання будь-яких заперечень щодо умов договору в цілому чи частково, оператору системи розподілу з боку ФОП Гриценко В.І. не надходило;

- споживач був ознайомлений з усіма умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01. 2019 р. та не надавав протоколу розбіжностей щодо умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, не повідомив оператора системи розподілу щодо будь-яких змін, в тому числі наявності документів на інший об`єкт «нежитлове приміщення арматурний цех» та місце його розташування по вул. Ломоносова 8, м. Лубни, не надавав заяви про розірвання вказаного договору та/або будь-якої іншої інформації щодо зміни та/або набуття права власності за вказаним об`єктом, та/або припинення здійснення підприємницької діяльності за будь-яким об`єктом електрозабезпечення. Тому, на думку відповідача, ФОП Гриценко В.І. приховав наявність у його власності іншого об`єкту за адресою: вул. Ломоносова 8, м. Лубни, а саме нежитлового приміщення арматурного цеху, яке фактично заживлене електроенергією, але інформація про цей об`єкт відсутня в договорі №21700206;

- Лубенська філія АТ «Полтаваобленерго» 26.11.2021 р. за вих. №14/15-01-05/1628 направила лист, який носив інформаційний характер, та в якому вказувалося на необхідність внесення фактичних даних до договору, на відсутність належно оформлених в договорі документів щодо права власності за всіма об`єктам, які забезпечені електропостачанням;

- направлений лист Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго» від 26.11.2021 за вих. №14/15-01-05/1628 не мав наслідків, про які зазначає позивач, а саме - припинення надання послуг з розподілу електричної енергії для ФОП Гриценко з 01.01.2022 не відбулося.

Ухвалою від 28.04.2022 підготовче засідання у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду на 26.05.2022.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті підтримав позовні вимоги в повному обсязі та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

В судовому засідання 26.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Між ФОП Гриценко В. І. (позивачем) та AT «Полтаваобленерго» (відповідачем) укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206 (а.с.6-9). Зазначений договір є Публічним Договором, а його текст розміщено на сайті відповідача.

Договір №21700206 набув чинності з 01.01.2019 року шляхом підписання позивачем 28.12.2018 року заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с. 120) за чотирма об`єктами (приміщеннями), а саме:

- 37500, Полтавська обл., Лубенський район, м. Лубни, вул. Ломоносова, 8; ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z296 лічильник № 09113838 ЛТЕ-1,03Т;

- 37500, Полтавська обл., Лубенський район, м. Лубни, вул. Залізнична ,155; ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z450 лічильник № 7244535 СОЭ-1.02/2;

- 37525, Полтавська обл., Лубенський район, с. Калайдинці, вул. Рубцова, 55-Б; ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z974 лічильник № 0271874 НІК2303 АРП1;

- 37500, Полтавська обл., Лубенський район, м. Лубни, вул. Осовська, 41/1; ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z503 лічильник № 091363 СОЭ-1.02/2КТ.

П.11.1 договору №21700206 передбачено, що він набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього Договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць за закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірваний і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Лубенською філією АТ «Полтаваобленерго» 26.11.2021 р. за вих. №14/15-01-05/1628 був направлений позивачу лист «Про припинення дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206» (а.с. 10).

Як зазначено у листі, відповідно до заяви-приєднання та керуючись п. 11.1. Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 21700206 Лубенська філія АТ «Полтаваобленерго» повідомляє про розірвання вказаного договору з 01.01.2022 у зв`язку з відсутністю належно оформлених документів, передбачених пунктами 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. Також в листі зазначено, що у випадку не надання позивачем до 31.12.2021 року копій документів, якими визначено право власності чи користування на всі об`єкти (приміщення) та відповідного внесення фактичних даних щодо цього договору, Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206 буде вважатися розірваним з 01.01.2022 року.

Вказаний вище лист було отримано позивачем 10.12.2021, про що позивач зазначає в позовній заяві, а відповідачем ця обставина не заперечується.

У відповідь на зазначений лист позивач надіслав на адресу відповідача лист б/н від 15.12.2021 року, в якому повідомив про відсутність законних підстав для розірвання договору на підставі пункту 2.1.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії , з проханням надати споживачу - ФОП Гриценку В. І. підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 21700206 у паперовій формі (а.с.12-13). У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив отримання зазначеного листа 23.12.2021.

29.12.2021 р. за вих. №04-35/29891 відповідач направив підписаний АТ «Полтаваобленерго» примірник укладеного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з проханням надати копії документів, якими визначено право власності чи користування на об`єкти (приміщення) з метою актуалізації та приведення договірних відносин до фактичного стану речей (а.с. 126).|

Як додаток до поданої заяви про забезпечення позову позивачем було надано суду копію листа відповідача від 24.01.2022 р. № 1087/73 (а.с.57), в якому відповідач попереджає про припинення електроживлення (надання послуг з розподілу) по договору № 21700206 з інших підстав - в зв`язку з порушенням вимог п.5.5.5 ПРЕЕ, у відповідності до п.10 Договору та на підставі заяви-повідомлення про припинення електроживлення споживачів постачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» №121 від 17.01.2022.

П.10 договору № 21700206 передбачає не підстави для розірвання договору, а порядок обмеження та припинення електропостачання (розподілу електричної енергії) у певних випадках.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що розірвання договору № 21700206 з 01.01.2022 матиме наслідком припинення постачання йому електроенергії та є незаконним, оскільки відповідний лист про припинення дії договору було отримано ним 10.12.2021, тобто менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії договору. Позивач зазначає в позовній заяві, що вважає свої права порушеними саме внаслідок направлення відповідачем листа від 26.11.2021 р. за вих. №14/15-01-05/1628, а також посилається на те, що визнання незаконними дій відповідача щодо направлення цього листа та визнання відсутності у відповідача права на розірвання договору № 21700206 є належним способом захисту його прав.

При розгляді спору по суті судом приймаються до уваги наступні обставини.

Взаємовідносини, які виникають в процесі постачання електроенергії та надання послуг з її розподілу регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (договір № 21700206 ), в якому позивач є споживачем, а відповідач оператором системи розподілу.

Як свідчать матеріали справи, умови укладеного між сторонами договору № 21700206 відповідають умовам типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, викладеного в додатку №3 до ПРРЕЕ.

Зокрема, зміст п. 11.1 укладеного між сторонами договору № 21700206 повністю відповідає змісту п.11.1 типового договору, в якому передбачено, що договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору № 21700206 передбачена можливість заявлення стороною договору про припинення його дії за місяць до закінчення терміну дії договору. При цьому ні умови договору № 21700206, ні умови типового договору не визначають конкретного переліку підстав, з яких може бути здійснена відповідна заява.

Стосовно посилання позивача на незаконність вимог відповідача щодо надання документів, якими підтверджується право власності чи користування на всі об`єкти (приміщення) та відповідного внесення фактичних даних про них до договору, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.п. 3 частини першої п. 2.1.8. ПРРЕЕ, для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача).

Крім цього, частиною другою п. 2.1.8. ПРРЕЕ передбачено, що у разі укладення за двома та більше об`єктами споживача одного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживач подає документи, передбачені підпунктом 3 цього пункту, за кожним із об`єктів споживача.

Судом приймається до уваги, що вимога про надання документів стосовно права власності на належні позивачу об`єкти нерухомого майна була поєднана відповідачем з повідомленням про припинення договору з підстав, передбачених п. 11.1, тобто фактично була спрямована на актуалізацію даних щодо об`єктів, на які здійснюється електропостачання, з метою подальшого переукладення договору.

Як свідчить додана відповідачем до відзиву копія заяви-приєднання від 28.12.2018 року, підписаної позивачем (а.с.120), в ній, серед інших об`єктів, зазначений лише один об`єкт з адресою Полтавська обл., Лубенський район, м. Лубни, вул. Ломоносова, 8; ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z296.

В той же час, як свідчить зміст листа позивача від 27.04.2021 з запереченнями до акту про порушення №00003385 від 07.04.2021, адресованого Лубенській філії АТ «Полтаваобленерго», копія якого додана до відзиву (а.с.121-123), позивач в період дії договору № 21700206 повідомив відповідача, що у його власності перебуває два об`єкти за адресою м. Лубни, вул. Ломоносова, 8, а саме «приміщення склад №2 з підвалом» та «нежитлова будівля арматурний цех». Зазначене підтверджується також відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, витяг з якого був доданий відповідачем до відзиву (а.с.108,111).

Відповідач у відзиві на позов посилається на те, що під час укладення договору про постачання електричної енергії №206 від 29.04.2016 між цими ж сторонами, який діяв до укладення договору № 21700206, позивачем як споживачем була надана відповідачу (постачальнику) лише копія правовстановлюючого документа на об`єкт нерухомості «приміщення склад №2 з підвалом» площею 659,5 кв.м за адресою м. Лубни, вул. Ломоносова, 8, документи на інший належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомості за цією адресою не надавалися.

Разом з тим, сам позивач у своєму листі від 27.04.2021, адресованому відповідачу, повідомив оператора системи розподілу про те, що «у приміщенні складу №2 з підвалом по вул. Ломоносова, 8 у м. Лубни немає і ніколи не існувало підключення до зовнішньої ЛЕП, у цьому приміщенні відсутні взагалі будь-які прилади обліку споживання електроенергії», а також про те, що «фактичне електричне під`єднання до зовнішньої ЛЕП знаходиться у «нежитловому приміщенні арматурний цех».

За таких обставин, намагання відповідача отримати інформацію щодо документів, якими підтверджується право власності позивача на всі належні йому об`єкти нерухомості, розташовані за адресою м. Лубни, вул. Ломоносова, 8, на які здійснюється розподіл електроенергії, не суперечить вимогам діючого законодавства, а також принципу добросовісності та розумності, віднесеному до загальних засад цивільного законодавства ст.3 Цивільного кодексу (далі ЦК) України.

За таких обставин, суд вважає, що здійснене відповідачем направлення листа від 26.11.2021 р. за вих. №14/15-01-05/1628 саме по собі не суперечило ні умовам договору № 21700206, ні діючому законодавству.

Разом з тим, як зазначає сам позивач в позовній заяві, вказаний вище лист відповідача був отриманий позивачем 10.12.2021, тобто менше, ніж за місяць до закінчення терміну дії договору № 21700206 (31.12.2021).

Відповідно до ч.2 ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

З урахуванням викладеного, оскільки відповідна обставина, з настанням якої договір № 21700206 міг припинити дію з 01.01.2022 (отримання споживачем повідомлення від відповідача за один місяць до закінчення терміну дії договору) не настала, зазначений договір продовжив свою дію на новий річний термін.

Позивач не посилається в позовній заяві на те, що з 01.01.2022 відповідачем було припинене надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до умов договору № 21700206.

Відповідач у відзиві на позов (а.с.96) зазначає, що направлений позивачу лист від 26.11.2021 р. за вих. №14/15-01-05/1628 фактично не мав своїм наслідком припинення надання відповідних послуг згідно умов договору № 21700206, що позивачем не спростовано.

Надана позивачем копія листа відповідача від 24.01.2022 р. № 1087/73 (а.с.57) також свідчить про те, що у січні 2022 продовжувалося надання відповідачем позивачу послуг з розподілу електричної енергії саме на підставі договору № 21700206. Зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач попередив позивача про припинення електроживлення (надання послуг з розподілу) по договору № 21700206 не в зв`язку з тим, що термін його дії не було продовжено з 01.01.2022 відповідно до умов п.11.1 Договору, а з інших підстав - в зв`язку з порушенням вимог п.5.5.5 ПРЕЕ, у відповідності до п.10 Договору та на підставі заяви-повідомлення про припинення електроживлення споживачів постачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» №121 від 17.01.2022.

Оскільки в тексті позовної заяви позивач обґрунтовує порушення своїх прав саме можливим зупиненням електропостачання внаслідок припинення дії договору № 21700206 з 01.01.2022, суд вважає, що позивачем факт реального порушення своїх прав не доведено, оскільки, як було встановлено судом, надання послуг з розподілу електроенергії відповідно до умов договору № 21700206 було продовжено відповідачем після 01.01.2022 внаслідок продовження терміну дії цього договору на новий річний термін.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту приписів статей 15, 16, 215 ЦК України кожна особа має право на захист, в тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та може виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи яка стверджує про їх порушення (зачіпати відповідні права та інтереси). При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.

Судом приймається до уваги, що відсутність порушеного права й інтересу встановлюється під час розгляду справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Відповідна правова позиція була викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 233/3516/18-ц.

В зв`язку з викладеним, позов в частині вимог про визнання незаконними дій Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» щодо направлення листа №14/15-01-05/1638 від 26.11.2021 року про припинення дії договору з вимогою про надання документів визнається судом необґрунтованим, оскільки позивачем не доведено факт порушення будь-яких своїх прав та охоронюваних законом інтересів зазначеними діями відповідача.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про визнання відсутності у Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» права на розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №21700206, суд приймає до уваги також наступне.

Наявність права на розірвання договору у порядку, визначеному законодавством України, передбачена п.11.1 договору №21700206. Крім того, таке право передбачене діючим законодавством, зокрема, ст.ст.651,652 Цивільного кодексу України, ст.188 Господарського кодексу України.

Як свідчить зміст позовної заяви та матеріали справи, спірні правовідносини виникли не в зв`язку з вимогами відповідача про розірванням договору №21700206, а в зв`язку з направленням відповідачем листа з посиланням на умови п.11.1 договору, яким регулюється порядок застосування скасувальної умови щодо можливого поновлення терміну дії договору на новий строк.

Суд також звертає увагу, що викладена в позовній заяві вимога про визнання відсутності у відповідача права на розірвання договору носить загальний та неконкретизований характер.

Відповідна позовна вимога фактично направлена на попередження будь-яких вимог відповідача до позивача про розірвання договору в майбутньому з будь-яких підстав, що фактично позбавляє відповідача в подальшому звернутися за захистом свої прав, в тому числі в судовому порядку, що суперечить вимогам статті 55 Конституції України.

Відповідна правова позиції була викладена, зокрема, в п.58 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 березня 2019 по справі № № 927/396/18.

Таким чином, заявлена позовна вимога про визнання відсутності у відповідача права на розірвання договору суперечить як умовам договору №21700206, так і діючому законодавству, а тому є необґрунтованою.

Також судом приймається до уваги правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15 -ц, відповідно до якої, якщо кредитор, що діяв в умовах правової невизначеності, в минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямовано на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто не є ефективним способом захисту звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому.

Порушення права (інтересу) пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Прийняття судом рішення покликане усунути цю невизначеність, відновити порушене право, створити можливість для реалізації інтересу.

Отже, кожна особа має право в порядку, встановленому процесуальним законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, що визначений законом або договором, а якщо закон або договір ефективного способу захисту не визначають - суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд звертає увагу позивача на те, що обраний ним спосіб захисту з посиланням на порушення його права на отримання послуг з електропостачання у будь-якому випадку не є ефективним.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Задоволення судом вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та про визнання відсутності у відповідача права на розірвання договору в будь-якому випадку не призведе до поновлення права, яке позивач вважає порушеним, а саме - до поновлення електропостачання.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та підлягають відхиленню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 30.05.2022.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.І. Пушко