ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 Справа № 914/554/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ШВИДКИЙ СВІТ», м. Львів

до відповідача: SOLCARBON SA, Бельгія

про стягнення 9 625,00 євро та 39 255,36 грн

за участю представників:

від позивача: Лука А.В. - адвокат

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

04.03.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ШВИДКИЙ СВІТ», м. Львів до SOLCARBON SA, Бельгія про стягнення 9 625,00 євро та 39 255,36 грн.

Ухвалою від 10.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.04.2020.

Ухвалою від 06.04.2020 суд відклав підготовче засідання на 04.05.2020.

Ухвалою від 04.05.2020 суд відклав підготовче засідання на 01.06.2020.

Ухвалою від 01.06.2020 провадження у справі №914/554/20 зупинено у зв`язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про вручення документів відповідачу по справі SOLCARBON SA. Цією ж ухвалою суду наступне судове засідання призначено на 08.02.2021, а у випадку невручення документів відповідачу по справі на 22.02.2021.

Ухвалою від 08.02.2021 суд відклав підготовче засідання на 22.02.2021.

Ухвалою суду від 22.02.2021 провадження у справі №914/554/20 зупинено у зв`язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про вручення документів відповідачу по справі SOLCARBON SA. Цією ж ухвалою суду наступне судове засідання призначено на 04.10.2021, а у випадку невручення документів відповідачу по справі на 11.10.2021.

Ухвалою від 04.10.2021 суд відклав підготовче засідання на 11.10.2021.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 11.10.2021 закрив підготовче провадження, провадження у справі №914/554/20 зупинив у зв`язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про вручення документів відповідачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю SOLCARBON SA. Цією ж ухвалою суду судовий розгляд по суті призначено на 16.05.2022, а у випадку невручення документів відповідачу по справі на 30.05.2022.

10.11.2021 через канцелярію суду від Міністерства юстиції України надійшли документи, складені в ході виконання доручення Господарського суду Львівської області про вручення судових документів представнику компанії SOLCARBON SA (вх. №26450/21 від 10.11.2021).

Ухвалою від 16.05.2022 судове засідання було відкладено на 30.05.2022.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.07.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір №100 про надання транспортно-експедиційних послуг. На виконання умов вказаного договору, позивач надав відповідачу відповідні послуги. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати не виконав, станом на дату подання позову заборгованість становила 9 625,00 євро. У зв`язку з порушенням строків оплати вартості послуг відповідачу нараховано пеню в сумі 39 255,36 грн.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвали суду не виконав.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

17.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШВИДКИЙ СВІТ» (виконавець) та SOLCARBON SA (замовник) було укладено договір №100 про надання транспортно-експедиційних послуг.

За цим договором замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок замовника надати транспортно-експедиційне обслуговування у внутрішньому та міжнародному сполученні, відповідно до узгоджених сторонами заявок.

Між сторонами було погоджено та підписано замовлення транспорту (заявки) №71900450 від 24.06.2019 на суму 1600,00 євро, №11900203 від 19.07.2019 на суму 1600,00 євро, №71900452 від 24.06.2019 на суму 1600,00 євро, №71900454 від 24.06.2019 на суму 1600,00 євро, №CARВЕ2.5КG від 25.07.2019 на суму 1 600,00 євро, №CARВЕ2.5КG-2 від 25.07.2019 на суму 1 625,00 євро.

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажів на загальну суму 9 625,00 євро, що підтверджується надісланими відповідачу рахунками на оплату, міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) з відмітками вантажоодержувача про одержання вантажу та підписаними сторонами актами здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п. 4.2. договору, рахунки виконавця підлягають оплаті протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання замовником рахунку. До рахунку обов`язково додаються: акт здачі-прийняття робіт (2 прим.), товарно-транспортна накладна (СМR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та акт про нестачу/пошкодження/псування вантажу, якщо такий оформлявся.

Пунктом 6.3.5. договору встановлено, що у разі затримки розрахунків, оформлених відповідно до п. 4.2. договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості за кожний день затримки оплати.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати вартості послуг з перевезення вантажу, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 9 625,00 євро, 39 255,36 грн пені.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 7.4. договору у разі відсутності компромісного рішення спір передається на розгляд у господарський суд України відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Доказів наявності підстав, передбачених ст. 77 Закону «Про міжнародне приватне право», при яких Господарський суд Львівської області не може приймати до свого провадження і розглядати справу, суду не подано, під час розгляду справи судом не встановлено.

Згідно ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право», при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).

Частиною 3 ст. 909 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 9 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів 1956 року вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Таким чином, з наведеного вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини з перевезення вантажу, що в сукупності підтверджується укладенням контракту, належним чином оформленими міжнародними товарно-транспортними накладними та актами виконаних робіт (наданих послуг).

Факт надання послуг з перевезення підтверджується відміткою вантажоодержувача на товарно-транспортних накладних (CMR) в графі «Вантаж одержано».

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 16 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів 1956 року, платежі, передбачені вантажною накладною, та всі інші витрати залишаються такими, що підлягають оплаті після видачі вантажу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З врахуванням цих положень, п. 6.3.5. договору та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 39 255,36 грн.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що така нарахована правильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 9 625,00 євро основного боргу, 39 255,36 грн пені.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з SOLCARBON SA, Rue des Ateliers 10, 6200, Chatelineau, Belgium (BE 0835 967 972) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ШВИДКИЙ СВІТ», м. Львів, вул. Конюшинна, буд. 4 (ідентифікаційний код 39497430) 9 625,00 євро основного боргу, 39 255,36 грн пені, 4 400,33 судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 30.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 08.06.2022.

Суддя Мазовіта А.Б.