УХВАЛА

м. Київ

27.05.2022Справа № 910/3645/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Діавін» про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Шелковського Ігоря Миколайовича 28 634,12 грн., з яких: розмір основної заборгованості - 21 772,98 грн., інфляційні втрати - 21 777,98 грн., 3% річних в розмірі 1 585,55 грн. за договором поставки №28/09/1814 від 28.09.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діавін» звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Шелковського Ігоря Миколайовича 28 634,12 грн., з яких: розмір основної заборгованості - 21 772,98 грн., інфляційні втрати - 21 777,98 грн., 3% річних в розмірі 1 585,55 грн. за договором поставки №28/09/1814 від 28.09.2018р.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК). Водночас, п.8 ч. 1 статті 152 передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Обґрунтовуючи заяву про видачу судового наказу заявником зазначено, що між сторонами укладено договори поставки: від 01.04.2017 №02/01-04 та від 28.09.2018 №03/01/04 на підтвердження чого надає відповідні договори, видаткові накладні, накладні на повернення від покупця та платіжні доручення.

Дослідивши вищезазначені документи вбачається, що:

- у видаткових накладних відсутнє посилання та вищезазначені договори, а зазначено: основний договір;

- у частини накладних на повернення постачальна наявне посилання на договір №03/01/04 від 01.04.2017;

- у платіжних дорученнях: в призначеннях платежу: оплата за товар по договору №03/01/04 від 01.04.2017, хоча до матеріалів заяви додано договір №03/01/04 від 28.09.2018.

Крім того, в резолютивні частині заяви заявник просить суд стягнути заборгованість у розмірі 28 634,12 грн. за договором поставки №28/09/1814 від 28.09.2018р., який взагалі не наданий.

Частиною 1 статті 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 ст.148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з п. 3 ч.3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Таким чином, з наданих матеріалів справи не вбачається наявності обставин заборгованості відповідача в заявленому розмірі згідно договору поставки №28/09/1814 від 28.09.2018р. та відсутні докази його укладання.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Діавін» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Шелковського Ігоря Миколайовича 28 634,12 грн., з яких: розмір основної заборгованості - 21 772,98 грн., інфляційні втрати - 21 777,98 грн., 3% річних в розмірі 1 585,55 грн. за договором поставки №28/09/1814 від 28.09.2018р.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Мудрий