ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 Справа № 917/311/22

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут, вул. Панянка, 65-Б, м. Полтава, 36022,

до Виконавчого комітету Заводської міської ради, вул. Полтавська, 4/16, м. Заводське, Полтавська область, 37240,

про стягнення 225 907,53 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: 29.03.2022 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут, м. Полтава до Заводської міської ради, м. Заводське про стягнення 225 907,53 грн. заборгованості, з якої 202 408,02 грн. заборгованість за фактично спожиту активну електричну енергію за період з лютого по квітень 2021, 12 397,04 грн. пеня на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20.03.2021 по 18.06.2021, 2 572,63 грн. - 3 % річних від суми простроченої суми за споживання електричної енергії за період з 20.03.2021 по 18.06.2021, 8 529,84 грн. інфляційних втрат за несвоєчасно оплачену заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 16.02.2021 по 15.07.2021 відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600103 від 28.12.2018.2019 на умовах комерційної пропозиції № 9-УП.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зазначеного договору в частині розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою від 04.04.2022 (а.с. 71-72) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Ухвала суду від 04.04.2022 вручена представнику позивача особисто та направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана його представником, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 73).

Заводська міська рада у відзиві на позов від 13.04.2022 (вх. № 2612 від 18.04.2022, а.с. 74) проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що є неналежним відповідачем в справі, одночасно заявляє, що споживачем електроенергії у спірному періоді був виконавчий комітет Заводської міської ради.

Ухвалою від 24.05.2022 (а.с. 95-97) суд задовольнив клопотання позивача про заміну неналежного відповідача (вх. № 2682 від 21.04.2022, а.с. 80) та замінив відповідача в справі на належного - Виконавчий комітет Заводської міської ради, м. Заводське.

В запереченнях на позовну заяву від 20.04.2022 (вх. № 2776 від 27.04.2022, а.с. 99) Виконавчий комітет Заводської міської ради позовні вимоги не визнав, заперечень по суті спору не надав.

У відповіді на відзив від 22.04.2022 (вх. № 12788 від 28.04.2022, а.с. 104) позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 02.06.2022 Господарський суд Полтавської області залишив позовну заяву ТОВ Полтаваенергозбут без руху відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України, з огляду на недотримання позивачем приписів п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України. Позивач, в термін визначений судом, усунув недоліки позовної заяви, ухвалою від 07.06.2022 суд продовжив розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 № 575 було прийнято рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (позивачу) ліцензії на право провадження діяльності з постачання електричної енергії споживачам.

З 01 січня 2019 року ТОВ «Полтаваенергозбут» згідно ліцензії, виданої на підставі постанови НКРЕКП №575 від 26.06.2018 року, здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до додатку №3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території затверджених постановою НКРЕКП №1268 від 26.10.2018, ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - Постанова) були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Пунктом 2 Постанови визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог ПРРЕЕ здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 7 Постанови № 312 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Згідно п. 1.2.7 ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п. 1.2.8 ПРЕЕ, Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно п. 3.1.7 ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

З 01.01.2019 Заводська міська рада шляхом підписання заяви-приєднання (а.с. 9) приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 21600103, письмовий текст якого долучений до матеріалів справи (далі Договір, а.с. 10-13) на умовах комерційної пропозиції № 9-УП (а.с. 14-19).

Відповідно до умов Договору, позивач, як Постачальник, зобов`язувався продавати електричну енергію відповідачу, як Споживачу, для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачувати Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 Договору).

Розділом 5 Договору встановлена ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії, зокрема:

- Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначається відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору (п. 5.1 Договору);

- спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору);

- ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором (п. 5.3 Договору);

- ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України Про ринок електричної енергії і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (п. 5.5 Договору);

- інформація про діючу ціну на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.6 Договору);

- ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7 Договору);

- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору);

- розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9. Договору);

- оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (п. 5.10 Договору);

- у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню в розмірі, що зазначається в Комерційній пропозиції (п. 5.11 Договору);

- вимоги до інформації, яку має містити Комерційна пропозиція (п. 5.16 Договору).

Відповідно до п.п. 1 п. 7.2 Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Споживач зобов`язується протягом 5 робочих днів до дати постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, зазначеної в цьому Договорі, розрахуватися з Постачальником за спожиту електричну енергію (п.п. 4 п. 7.2 Договору).

Відповідно до п. 14.1 Договору, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, фактичного споживання електричної енергії або оплати рахунків за спожиту електричну енергію.

П. 14.6 Договору передбачено, що дія цього договору також припиняється у наступних випадках: закінчення строку, призупинення дії ліцензії з провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії Постачальником або її анулювання; банкрутства або ліквідації Постачальника; у разі зміни власника об`єкта Споживача; у разі зміни Постачальника електричної енергії.

У Комерційній пропозиції № 9-УП, яка є додатком № 3 до даного Договору (а.с. 14-19) зазначено:

- оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку не пізніше 5-ти робочих днів з дня його отримання, на рахунок зі спеціальним режимом використання, який зазначений в Договорі та/або розрахункових документах Постачальника. Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок Постачальника;

- Постачальник до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, оформлює Акт купівлі-продажу електричної енергії та в цей же строк надає його Споживачу. Якщо Споживач не повернув підписаний Акт купівлі-продажу Постачальнику протягом 5-ти робочих днів, або не надав повідомлення про наявність розбіжностей, такий Акт купівлі-продажу вважається погоджений сторонами. Разом з Актом купівлі-продажу електричної енергії Постачальник надає рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію;

- у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання Споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України;

- договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2021. Договір може бути розірвано в інший термін, за ініціативою однієї із сторін в порядку, визначеному чинним законодавством України, але в будь-якому випадку Договір діє до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань.

Як зазначає позивач в позовній заяві, на виконання умов Договору він в період з лютого 2021 по квітень 2021 поставив Споживачу електричну енергію, що підтверджується актами по договору № 21600103 згідно договору про закупівлю електричної енергії № 103/20 від 04.02.2020 та надав відповідачу рахунки на оплату електроенергії згідно умов Договору шляхом надсилання рекомендованими листами.

Рішенням шістдесят другої позачергової сесії Заводської міської ради сьомого скликання від 12.11.2020 № 4 «Про створення юридичної особи виконавчого комітету Заводської міської ради» було утворено нову юридичну особу - виконавчий комітет Заводської міської ради, який визначений балансоутримувачем майна Заводської міської ради з 01.01.2021 (а.с. 75).

Відповідно до п.п. 3 п. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними рішеннями про місцеві бюджети можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

За вказаних обставин, виконавчий комітет Заводської міської ради, як балансоутримувач майна Заводської міської ради та розпорядник бюджетних коштів Заводської міської ради, є належним відповідачем в цій справі.

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов Договору не розрахувався за поставлену електричну енергію, порушив зазначені у Договорі строки, з огляду на що заявив до стягнення з відповідача 225 907,53 грн. заборгованості, в тому числі:

- 202 408,02 грн. заборгованість за фактично спожиту активну електричну енергію за період з лютого по квітень 2021,

- 12 397,04 грн. пеня на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20.03.2021 по 18.06.2021,

- 2 572,63 грн. - 3 % річних від суми простроченої суми за споживання електричної енергії за період з 20.03.2021 по 18.06.2021,

- 8 529,84 грн. інфляційних втрат за несвоєчасно оплачену заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 16.02.2021 по 15.07.2021.

Під час розгляду спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено судом, відповідачем було підписано заяву-приєднання (а.с. 9) до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 21600103, письмовий текст якого долучений до матеріалів справи (далі Договір, а.с. 10-13) на умовах комерційної пропозиції № 9-УП (а.с. 14-19).

Відповідно до ст. ст. 633, 634 ЦК та п. 3.1.7 ПРРЕЕ, підписавши вказану заяву-приєднання (акцептувавши її) відповідач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору.

Отже, з моменту акцептування вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку, позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

П. 14.9 Договору передбачено, що його невід`ємними частинами є заява-приєднання та комерційна пропозиція.

Як свідчить комерційна пропозиція № 9-УП для споживачів універсальної послуги (копії додані до позовної заяви, а.с. 14-19), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2021.

Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, чим закріплено презумпцію правомірності правочину.

Відповідачем не надано суду доказів визнання недійсним судом Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції №9-УП, до якого відповідач приєднався з 01.01.2019 шляхом подання відповідної заяви-приєднання.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором, поставив відповідачу електричну енергію в період з лютого по квітень 2021 на загальну суму 202 408,02 грн. (копії актів та рахунків залучені до матеріалів справи, а.с. 23-25).

Акти за лютий, березень, квітень 2021 були направлені відповідачу, що підтверджується копіями поштових квитанцій та повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 23-25, зворот).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідач не оспорив в порядку, визначеному Договором, обсяги електроенергії, спожиті ним у спірному періоді (лютий-квітень 2021), у відзиві на позов відповідач також не посилається на наявність розбіжностей у визначенні таких обсягів.

За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600103 в період з лютого по квітень 2021 на суму 202 408,02 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Комерційною пропозицією № 9-УП передбачено у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання Споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України. Штрафні санкції сплачується на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка.

Відповідно до п. 5.11 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (п. 4.17 ПРРЕЕ).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені (а.с. 32), суд прийшов до висновку про правомірність заявлених вимог в частині стягнення пені в сумі 12 397,04 грн. на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію за період з лютого по квітень 2021 (з урахуванням моменту виникнення зобов`язань щодо оплати за отриману електричну енергію за кожний окремий місяць).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач заявив до стягнення 2 572,63 грн. 3% річних та 8 529,84 грн. інфляційних втрат за несвоєчасно оплачену заборгованість за спожиту електричну енергію за період з лютого по квітень 2021.

Здійснивши перерахунок річних та інфляційних суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю. Перевірка правильності розрахунку 3% річних та інфляційних втрат здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача 225 907,53 грн. заборгованості, з якої 202 408,02 грн. заборгованість за фактично спожиту активну електричну енергію за період з лютого по квітень 2021, 12 397,04 грн. пеня на суму несвоєчасно оплаченої заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20.03.2021 по 18.06.2021, 2 572,63 грн. - 3 % річних від суми простроченої суми за споживання електричної енергії за період з 20.03.2021 по 18.06.2021, 8 529,84 грн. інфляційних втрат за несвоєчасно оплачену заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 16.02.2021 по 15.07.2021 відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600103 від 28.12.2018.2019 на умовах комерційної пропозиції № 9-УП.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, витрати зі сплати судового збору в сумі 3388,61 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Заводської міської ради (вул. Полтавська, 4/16, м. Заводське, Полтавська область, 37240, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянки, буд. 65Б, м. Полтава, 36022, ) 202 408,02 грн. заборгованості за фактично спожиту активну електричну енергію, 12 397,04 грн. пеня, 2 572,63 грн. - 3 % річних, 8 529,84 грн. інфляційних втрат; 3388,61 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Пушко І.І.