про визнання недійсним додаткового договору № 1 від 03.09.2020 та стягнення 2 142 827, 18 грн
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
Від позивача: Бєлокриницький А.О.;
Від відповідача: Скороход Г.М.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.
12.07.2021 через електронну пошту від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.08.2021.
02.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому позивач просить суд призначити підготовче засідання в Господарському суді Харківської області.
04.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
04.08.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про встановлення додаткового строку для подання відповідачем доказів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.21 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма "НАДЕЖДА" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Представник позивача у підготовчому засіданні 11.08.21 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для ознайомлення з відзивом на позовну заяву.
02.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
03.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання письмових доказів.
Представник позивача у підготовчому засіданні 08.09.21 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для ознайомлення з матеріалами справи.
09.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
10.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення.
16.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення.
23.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення.
27.09.2021 засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява свідка.
27.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про виклик експерта.
27.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.
27.09.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів.
28.09.2021 через електронну пошту до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.
Представник позивача у підготовче засідання 29.09.2021 не з`явився.
Представник відповідача у підготовчому засіданні 11.10.2021 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для ознайомлення з матеріалами справи.
11.10.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли пояснення.
23.10.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.11.2021.
22.11.2021 засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшли додаткові пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021, яку занесено до протоколу судового засідання оголошено перерву по розгляд справи по суті на 20.12.2021.
17.12.2021 засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
17.12.2021 засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшла заява про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні 20.12.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 заяву про розподіл витрат призначено на 17.01.2022.
05.01.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
13.01.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні 17.01.2022 представник відповідача підтримав заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача у судовому засіданні 17.01.2022 заперечив проти задоволення заяви про розподіл витрат, з підстав, викладених у клопотанні про зменшення витрат.
Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу вирішив задовольнити її частково, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3,4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.
Як зазначає відповідач, на підставі укладеного Додаткового договору № 04/21 до Договору про надання правової допомоги № 12-2018 від 02.04.2018 р., ТОВ «ФМСД» було понесено наступні витрати на професійну правничу допомогу:
Загальна сума понесених витрат на професійну правничу допомогу склала - 317 339,08 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків - фактур здійснено оплату послуг адвокатів на загальну суму 317 339, 08 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1986465 від 01.10.2021, № 1999401 від 10.11.2021; № 2008407 від 03.12.2021.
Так, інтереси відповідача в судових засіданнях представляла адвокат Скороход Г.М., яка діяла на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЛВ № 001802 від 03.01.2020, довіреності № ФМСД - П9 від 20.12.2021.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).
За таких обставин, враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма "НАДЕЖДА", перевіривши подані відповідачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої відповідачем суми із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи, часом витраченим адвокатами на надання послуг у даній справі.
При цьому, суд зазначає, що позивачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в яких позивач заперечив проти стягнення з нього суми у розмірі 317 339, 08 грн та просив суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 29 400, 00 грн, з огляду на наступні обставини:
Водночас, 31, 5 години робочого часу фактично охоплюються однією послугою «підготовки відзиву на позовну заяву ТОВ ВКФ «НАДЕЖДА».
За доводами позивача, відповідач при наданні адвокатських послуг створив штучний перелік послуг, сума у розмірі 317 339, 08 грн не відповідає реальним обсягам робочого часу адвоката відповідача, а тому просить суд зменшити витрати до 29 400, грн.
Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, обсяг поданих відповідачем заяв по суті справи, клопотань, а також часу витраченого у судових засіданнях, суд, з урахуванням заперечень позивача, вважає за можливе покласти на позивача витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в сумі 50 000, 00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення
Повний текст складено та підписано 07.06.2022.
Суддя М.Є. Літвінова