ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 Справа № 914/3819/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Волошин Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Купович Галини Степанівни, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Суксіна Віра Миколаївна, м. Київ,

про стягнення 82 491,00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Копистинський Т.М. - представник;

від відповідача : не з`явився;

Хід розгляду справи.

Фізична особа-підприємець Купович Галина Степанівна звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Суксіна Віра Миколаївна про стягнення 82 491,00 грн.

Ухвалою від 16.12.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи на 11.01.2022.

11.01.2022 на електронну адресу суду представником Відповідача надіслано відзив на позовну заяву (Вх. № 410/22).

Ухвалою від 11.01.2022 суд відклав розгляд справи на 25.01.2022, у зв`язку із першою неявкою Відповідача.

19.01.2022 через відділ документообігу представником Позивача подано відповідь на відзив (Вх. № 1465/22).

У зв`язку з перебуванням судді О.Д. Запотічняк на лікарняному, судове засідання 25.01.2022 не відбулось.

Ухвалою від 15.02.2022 суд призначив розгляд справи на 01.03.2022.

Ухвалою від 01.03.2022 суд відклав розгляд справи на 26.04.2022, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

В судовому засіданні 26.04.2022 судом оголошено перерву до 03.05.2022.

29.04.2022 на адресу суду надійшли додаткові пояснення Позивача (Вх. № 8787/22).

Ухвалою від 03.05.2022 суд відклав розгляд справи на 12.05.2022.

Ухвалою від 12.05.2022 суд відклав розгляд справи на 23.05.2022.

В судове засідання 23.05.2022 з`явився представник Позивача, надав пояснення по суті спору, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Представник Відповідача не з`явився, причин не явки не вказав.

З урахуванням того, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку із закінченням строку розгляду справи для даної категорії спорів, суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог без участі учасників справи за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 23.05.2022 було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.12.2017 року між Фізичною особою-підприємцем Купович Галиною Степанівною та Фізичною особою-підприємцем Суксіною Вірою Михайлівною було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Наливайка, 12, 2А , для розміщення салону тайського масажу.

06.12.2017 року на виконання умов Договору між сторонами підписано Акт прийому-передачі, відповідно до якого орендарю передано приміщення оренди, в доброму стані.

05.11.2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору, в якій визначено строк оренди до 31.08.2021 року.

Позивачем, листом №1-26/08-21 від 26.08.2021 року повідомлялося відповідача про дату закінчення оренди та наголошувалося про необхідність виконання вимоги п. 4.4.1. та 4.4.2 загальної частини Договору та повернути Об`єкт Орендодавцю в тому ж стані, в якому Об`єкт знаходився на дату початку дії Договору, з врахуванням нормального зносу та проведених Орендарем ремонтних робіт (в тому числі поточного ремонту).

31.08.2021 року, до підписання Акту прийому-передачі повернення Об`єкта, із дотриманням п. 7.1. загальної частини Договору, Орендодавцем було здійснено перевірку стану Об`єкта оренди, за наслідками якої складено акт обстеження нерухомого майна №31/08. Відповідно до даного Акту обстеження, встановлено та зафіксовано ряд пошкоджень Об`єкта, обстеження відбувалося за присутності повноваженого представника Орендаря.

31.08.2021 складено та підписано обома сторонами Акт прийому-передачі про повернення Об`єкта, згідно якого орендар передав, а орендодавець прийняв приміщення оренди, за адресою: вул. Наливайка С., 12/2а, м. Львів.

02.09.2021 року позивачем направлено відповідачу лист з проханням попередньо узгодити дату та час щодо усунення недоліків орендованого майна.

Однак, взяті відповідачем на себе зобов`язання щодо усунення пошкоджень приміщення, до 07.09.2021 року - не виконані.

У зв`язку із пошкодженням відповідачем об`єкта оренди та не виконанням взятих на себе зобов`язань за Договором, позивач 09.09.2021 року звернувся до ТОВ «Гал-Світ» із заявою для проведення будівельно-технічної експертизи.

Висновком експерта №042/21 від 22.10.2021 зафіксовано недоліки у орендованому приміщенні на суму 83 247,00 грн.

08.11.2021 року позивачем направлено відповідачу повідомлення-вимогу про відшкодування завданої шкоди №1-05/11-21. Даним повідомленням позивач вимагавав відшкодувати вартість пошкодженого майна Об`єкта оренди в розмірі 83 247,00 грн. шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок позивача, протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної вимоги.

У Позивача залишилась сума гарантійного платежу в розмірі 756,00 грн, відтак така зарахована в погашення завданих збитків щодо орендованого майна. Позивач звернувся в Господарський суд Львівської області про стягнення з Відповідача збитків в розмірі 82 491,00 грн за пошкодження орендованого майна.

Правова позиція відповідача.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, позові вимоги ФОП Купович Г.С. не визнає та заперечує в повному обсязі з огляду на наступне.

Щодо акту прийому передачі повернення об`єкта від 31.08.2021 р., то сторонами в ньому було узгоджено всі суттєві умови усунення недоліків погоджених під час передачі приміщення. Обов`язку відновлення Орендарем підлогового покриття чи облицювання плиткою стін не зафіксовано та не могло фіксуватися в силу того, що таке оздоблення Відповідачу не передавалося, та не відповідає стану приміщення на момент передачі в оренду про що зроблено відповідний запис в акті. Так як Відповідач добровільно погодилась усунути обґрунтовані зауваження зі сторони Позивача то було домовлено про безперешкодний допуск робітників найнятих Відповідачем для усунення узгоджених зауважень.

Щодо акту обстеження № 31/08 від 31.08.2021 зазначив, що такий складений без участі представника Відповідача та ним не узгоджений, не відомо коли та в який спосіб акт складався, можливості поставити зауваження та заперечення щодо його змісту Відповідачу надано не було. Відсутні посилання на такий акт і в акті прийому передачі про повернення об`єкта від 31.08.2021 р. Вважає, що вказаний акт обстеження складено Позивачем в односторонньому порядку та він відображає його бачення спору, відтак даний акт не має жодної доказової сили з огляду на його односторонність та не відповідність ані умовам договору, ані домовленостям сторін.

31.08.2021 р. Відповідач одразу ж, а саме 01.09.2021 р. уклав з ФОП Щельвак Н.О. договір підряду відповідно до якого замовив у останнього виконання робіт в обсягах визначених актом. Згідно із п. 5.1. та з врахуванням обсягів робіт вартість послуг становила лише 3000.00 грн. Вказаний підрядник одразу ж 01.09.2021 р. намагався приступити до виконання робіт у спірному приміщенні, проте цього зробити не міг, з огляду на безпідставну відмову Позивача допустити його до виконання робіт так як остання вимагала особистої присутності Відповідача, яка постійно проживає в м. Київ.

Зазначив, що Позивач свідомо недопускав майстрів для усунення недоліків орендованого приміщення 03, 04, 06 та 07.09.2021 р. В результаті чого, 07.09.2021 р. Відповідачем було направлено повторну вимогу, відповідно до змісту якої Відповідач вимагав від Позивача надати доступ до приміщення для усунення узгоджених недоліків та повідомити про час коли найняті Відповідачем майстри матимуть змогу потрапити в спірне приміщення.

Щодо висновку експерта від 22.10.2021 р. зазначив, що такий не може бути взятий до уваги, як належний та допустимий доказ з огляду на те, що експерту не було надано доказів того, в якому саме стані приміщення передавалось в оренду Відповідачу в частині що стосувалась предмету дослідження.

Відповідь позивача на відзив.

Представник ФОП Купович Г.С. зазначив, що позивачем 06.09.2021 року, отримано вимогу відповідача щодо надання можливості проведення ремонтних робіт підрядником чи особами визначеними ним, не обмежуючи їх ані в часі проведення робіт, ані в порядку їх реалізації.

З метою спростування твердження відповідача, щодо неналежного реагування на вимогу від 02.09.2021, позивачем 07.09.2021 року направлено відповідачу лист-відповідь Вих. №2-06/09-21 від 06.09.2021 року, де позивач повідомила, що готова сприяти усуненню відповідачем завданих пошкоджень, згідно взятих на себе зобов`язань. При цьому, наданою відповіддю ФОП Купович Г.С. наголосила, що остання не вказувала на спосіб виконання взятих відповідачем на себе зобов`язань, а лише попередньо просила погодити порядок виконання таких із зазначенням чітких часових проміжків, у які власник приміщення надасть доступ до такого.

Фактичні обставини встановлені судом.

06.12.2017 року між Фізичною особою-підприємцем Купович Галиною Степанівною та Фізичною особою-підприємцем Суксіною Вірою Михайлівною було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Наливайка, 12, 2А , для розміщення салону тайського масажу.

06.12.2017 року на виконання умов Договору між сторонами підписано Акт прийому-передачі, відповідно до якого орендарю передано приміщення оренди, за адресою: вул. Наливайка С., 12/2а, м. Львів. Орендар претензій до орендодавця щодо якісних характеристик об`єкта оренди не мав. План приміщення, що передавалося, зазначався у додатку 2 до Договору. Крім того, даним актом сторони погодили, що приміщення знаходиться в доброму стані. Вікна та двері цілі, ролокасети у робочому стані, замки у справному стані, електричне освітлення, проводка у робочому стані, система вентиляції і кондиціонування в робочому стані, система охоронної та пожежної сигналізації в робочому стані, система опалення і підготовки гарячої води в робочому стані.

При цьому, приміщення було комплектоване таким обладнанням:

1. Системою охоронної сигналізації, пожежної сигналізації;

2. Системою кондиціонування та вентиляції;

3. Системою опалення та підготовки гарячої води з приладами опалення з терморегуляторами;

4. Приладами освітлення у всіх приміщеннях;

5. Дверима з замками (комплекти ключів додаються);

6. Діючими та справними захисними ролокасетами на усіх скляних огороджувальних конструкціях (вікнах і дверях) першого поверху.

Згідно з п. 6.6 загальної частини Договору, орендар зобов`язаний підтримувати в об`єкті чистоту та охайність, прибирати приміщення, фарбувати та відновлювати фарбування стін, мити внутрішні поверхні вікон, замінювати освітлювальні прилади, дотримуватися санітарно-гігієнічних та екологічних норм, знищувати/утилізовувати відходи і сміття, що виникають внаслідок діяльності орендаря в об`єкті, в місцях в терміни, і в порядку, що передбачені законодавством.

Відповідно до п. 6.2 спеціальної частини Договору, дата закінчення строку оренди є 06.11.2020 року.

05.11.2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої п. 6.2. Розділу І Договору викладено у новій редакції, а саме термін дії оренди визначено до 31.08.2021 року.

Згідно з п. 4.4.2. загальної частини Договору, користування об`єктом оренди вважається закінченим, а об`єкт оренди вважається повернутим орендодавцю з дати підписання Акта прийому передачі про повернення об`єкта оренди орендодавцю, що підписується в дату закінчення в двох примірниках повноваженими представниками сторін.

27.08.2021 р. Позивач надіслала Відповідачу лист-повідомлення № 1-26/08-21 від 26.08.2021, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди приміщення, з проханням повернути об`єкт оренди в тому стані, в якому об`єкт заходився на дату початку дії договору. Лист відповідачем отримано 30.08.2021, що підтверджується описом, накладною та відстеженням трекінг - номеру відправлення АТ «Укрпошта» № 016, долучених до матеріалів справи.

31.08.2021 р. складено та підписано обома сторонами Акт прийому-передачі про повернення Об`єкта, про те, що згідно з Договором оренди нерухомого майна від 06.12.2017 року, орендар передав, а орендодавець прийняв об`єкт оренди, за адресою: вул. Наливайка С., 12/2а, м. Львів. У даному Акті прийому-передачі про повернення об`єкта містяться зауваження Орендодавця та Орендаря щодо стану приміщення, пошкодження та демонтажу майна, з якими частково погодився Орендар, у зв`язку з чим Орендар надав гарантійні зобов`язання щодо усунення пошкоджень.

Так, технічний стан приміщення, констатовано, як незадовільний.

1. Пошкоджені та підлягають заміні на ідентичні по своїм характеристикам, віконні склопакети в кількості 2 шт;

2. У санвузлі (згідно плану додатку №2 до договору) демонтовані та відсутні унітаз та умивальник, які підлягають поверненню із встановленням;

3. Частково відсутні та демонтовані освітлювальні прилади у 8 (восьми) кімнатах приміщення, які підлягають відновленню та встановленню;

4. Електрична проводка наявна, але стан роботоздатності такої невідомий, зокрема через відсутність електровимикачів та електророзеток;

5. Відсутні терморегулятори у кількості 11 шт., на радіаторах системи опалення, які підлягають відновленню та встановленню;

6. Також в значній частині приміщення відсутнє підлогове покриття покриття (ламінат), пошкоджено плиточне покриття стін у санвузлах першого поверху у двох кімнатах приміщеня. Відсутні плінтуси і кріплення у більшої кількості приміщень.

У свою чергу, орендар частково погодився із пошкодженням об`єкта оренди та зокрема зобов`язався протягом 5 робочих днів з моменту підписання Акту, власними силами усунути пошкодження, що зазначені в п. 1, 2, 3, 5 шляхом: заміни на ідентичні по своїх характеристиках віконні склопакети у кількості 2 шт; поверненню із встановленням унітазу та умивальника у санвузлі розташованому згідно плану (додаток № 2 до Договору); відновленню та встановленню освітлювальних приладів у 8 (восьми) кімнатах приміщення; відновленню та встановленню терморегуляторів на радіаторах системи опалення, у кількості 11 шт. Щодо п. 4 то проводка повертається в стані який був на момент прийняття приміщення. Щодо п. 6 стан приміщення відповідає тому, який був обумовлений договором та фактичному на момент прийняття приміщення. Також здійснена фотофіксація стану приміщення оренди на 53 фото.

Таким чином, орендарем погоджено частково усунути завдані пошкодження строком до 07.09.2021 року.

Відповідно до п. 8.3 загальної частини Договору, у разі пошкодження Об`єкта Орендарем, Орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю вартість відновлення Об`єкта виходячи з вартості такого відновлення за ринковими цінами, шо діють на момент відшкодування, чи відновити пошкоджене майно за свій рахунок за узгодженням з орендодавцем.

02.09.2021 року позивачем направлено відповідачу лист-повідомлення №1-01/09-21 від 01.09.2021 року, відповідно до якого, просив відповідача, на виконання взятих зобов`язань, попередньо, але не менше, як за 1 робочий день узгодити із власником приміщення ФОП Купович Г.С. дату та час, станом на який, ФОП Суксіній В.М. або її уповноваженому представнику необхідно надати доступ до приміщення для усунення пошкоджень та недоліків. Також даним листом повідомлено, що доступ уповноважених представників ФОП Суксіній В.М., повноваження, яких підтверджуватимуться належно оформленими документами (нотаріальна довіреність, договір, тощо) до приміщення, здійснюватиметься у робочий час (з 9.00 год. до 18.00 год) та у присутності власника чи уповноваженого представника власника приміщення. Надіслання листа підтверджується описом, накладною та відстеженням трекінг - номеру відправлення АТ «Укрпошта» № 164, долучених до матеріалів справи.

02.09.2021 р. Відповідачем було направлено Позивачу вимогу про надання безперешкодного доступу майстрам для здійснення робіт та долучено договір підряду, однак як зазначає Відповідач відповіді на дану вимогу отримано не було. Надіслання даної вимоги підтверджується описом, накладною та відстеженням трекінг - номеру відправлення АТ «Укрпошта» № 551, долучених до матеріалів справи.

07.09.2021 р. Позивач надіслав Відповідачу відповідь щодо допуску уповноважених осіб від ФОП Суксіна В.М. в орендоване приміщення для усунення недоліків, які були виявлені при поверненні орендованого майна, зазначивши, що орендар має попередньо погодити день та час коли необхідно буде дати доступ до приміщення. Зазначив, що ні 01.09.2021, 02.09.2021 та 06.09.2021 Відповідач не зверталась з проханням із зазначенням точного часу та дати коли необхідно орендодавцю надати доступ до приміщення. Надіслання даного листа підтверджується описом, накладною та відстеженням трекінг - номеру відправлення АТ «Укрпошта» № 416, долучених до матеріалів справи.

09.09.2021 р. Відповідачем було направлено повторну вимогу відповідно до змісту якої вимагав від Позивача надати доступ до приміщення для усунення узгоджених недоліків та повідомити про час коли найняті Відповідачем майстри матимуть змогу потрапити в спірне приміщення. Надіслання даної вимоги підтверджується описом, накладною та відстеженням трекінг - номеру відправлення АТ «Укрпошта» № 191, долучених до матеріалів справи.

Однак, взяті відповідачем на себе зобов`язання протягом 5 робочих днів з моменту підписання Акту, власними силами усунути пошкодження приміщення, тобто до 07.09.2021 року - не виконані.

У зв`язку із пошкодженням відповідачем об`єкта оренди та не виконанням взятих на себе зобов`язань за Договором, позивач 09.09.2021 року звернувся до ТОВ «Гал-Світ» із заявою для проведення будівельно-технічної експертизи. На вирішення експерта було поставлено наступні питання:

1. Який стан приміщення за адресою: м. Львів, вул. Наливайка, 12/2а, які перебували в оренді фізичної особи-підприємця Суксіної Віри Михайлівни, після повернення об`єкта власнику?

2. Яка вартість відновлювального ремонту в пошкоджених приміщеннях, що знаходилися в оренді, згідно Акту передачі та Акту обстеження нерухомого майна та додаткової вартості встановлення розеток і вимикачів, відновлення покриття підлог, плиточного покриття стін в приміщенні вбиральні літ 1.5 і 1.6?

14.09.2021 експертом був проведений огляд і дослідження нежитлових приміщень по вул. Наливайка 12/2а у м. Львові. При візуальному обстеженні експертом майна встановлено наступне.

Експлуатація орендованих нежитлових приміщень після передачі їх Орендодавцю є неможливою. В приміщеннях літ. 1-1 - літ. 1-4, 1-10,1-11, 1-13, 1-17 демонтовано покриття підлог з плінтусами, електророзетки і електровимикачі, в приміщеннях вбиралень літ. 1 -5 і 1-6 в місці встановлення унітазів розбито гіпсокартонні перегородки облицьовані керамічною плиткою, частково розбиті плитки в місці встановлення умивальників, демонтовані унітази і умивальники зі змішувачами, демонтовано світильники у 8 кімнатах, приміщеннях, на батареях опалення відсутні терморегулятори в кількості 11 шт., пошкоджено два склопакета в приміщенні під літ. 1-1 і 1-4. Демонтовані дверні блоки з лиштуванням в приміщеннях літ. 1-4, 1-6, 1-7, 1-9, 1-10, 1-11, 1-13. Після здійснення таких демонтажних робіт пошкоджено і облицювання стін (шпалери і фарбування).

22.10.2021 року експертом ТОВ «Гал-Світ» Табунщик Т.Я., підготовлено та надано висновок експерта № 042/21. За наслідками виконання експертного дослідження, експертом надано наступні висновки: 1. Стан приміщення за адресою: м. Львів, вул. Наливайка, 12/2а, які перебували в оренді фізичної особи-підприємця Суксіної Віри Михайлівни, після повернення об`єкта власнику характеризується як незадовільний - «Експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх ремонту».

2. Вартість відновлювального ремонту в пошкоджених приміщеннях, що знаходилися в оренді, згідно Акту передачі та Акту обстеження нерухомого майна та додаткової вартості встановлення розеток і вимикачів, відновлення покриття підлог, плиточного покриття стін в приміщенні вбиральні літ. 1.5 і 1.6 становить 83247,00 грн.

08.11.2021 року позивачем направлено відповідачу повідомлення-вимогу про відшкодування завданої шкоди №1-05/11-21. Даним повідомленням позивач вимагавав відшкодувати вартість пошкодженого майна Об`єкта оренди в розмірі 83247,00 грн. шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок позивача, протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної вимоги. Відповідно до системи відстеження поштових відправлень Укрпошти, поштове відправлення №219 вручено відповідачу 11.11.2021 року, за довіреністю.

Однак, з моменту отримання відповідачем вищевказаного повідомлення-вимоги про відшкодування завданої шкоди та до моменту подання даної позовної заяви відповідачем не вчинялося жодних дій на виконання такої.

Разом з цим, відповідно до 5.3. загальної частини Договору, орендар повинен сплатити орендодавцю гарантійний платіж в розмірі, вказаному в п. 8 спеціальної частини Договору.

Згідно з п. 8. спеціальної частини Договору, розмір граничного платежу є сума у розмірі 32 760,00 грн.

Відповідно до п. 5.3.1. загальної частини Договору, в разі будь-якого порушення орендарем Договору орендодавець надсилає орендарю письмове повідомлення з вимогами погасити прострочену заборгованість по платежах, відшкодувати шкоду та/або збитки, понесені орендодавцем. У разі, якщо орендар не задовольняє вказану вимогу протягом робочих днів з моменту отримання такого повідомлення, орендодавець може на власний розсуд використовувати гарантійний платіж або будь-яку його частину для відшкодування зазначеної шкоди та/або витрат, включаючи будь-яку частину суми несплаченої орендної плати.

Згідно з п. 5.3.3. загальної частини Договору, сторони погодили, що внесена орендарем на користь орендодавця сума гарантійного платежу зараховується в рахунок орендної плати за останній місяць оренди, якщо сума гарантійного платежу не була використана попередньо, згідно п. 5.3.1. цього Договору.

Відтак, сума орендної плати за останній місяць оренди у розмірі 32 004,00 грн сплачено та зараховано орендодавцем за рахунок суми гарантійного платежу.

Як зазначає Позивач, залишок в розмірі 756,00 грн він зарахував Відповідачу в рахунок погашення завданої шкоди орендованому приміщенню.

Станом на момент подання до суду позову недоліки в приміщенні не усунуті, збитки Відповідачем не відшкодовано, відтак, для відновлення порушених прав та законних інтересів Позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення 82 491,00 грн збитків.

Відповідач доказів усунення недоліків в приміщенні ( зазначених в Акті приймання-передачі об`єкта від 31.08.2021) чи доказів оплати збитків суду не надав.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності, та саме на позивача покладено обов`язок довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір та довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, а також та головним чином - обґрунтувати та довести протиправність поведінки особи, яку він вважає відповідальною за заподіяння збитків.

Слід відрізняти обов`язок боржника по відшкодуванню збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (стаття 623 ЦК України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Зазначене розмежування підстав відповідальності пояснюється також тим, що збитки, заподіяні невиконанням договірних зобов`язань, повинен відшкодувати контрагент за договором, а позадоговірну шкоду - особа, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку спірні правовідносин виникли з договірних відносин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, в обґрунтування позовних вимог ФОП Купович Г.С. зазначила, що внаслідок повернення майна, яке було передано ФОП Суксіна В.М. на підставі договору оренди майна від 06.12.2017, позивачу завдано збитків, а саме за результатом дій відповідача, позивачем будуть понесені збитки на суму відновлювальних робіт в розмірі 82 491,00 гривень.

Виходячи із вищевикладеного, саме на позивача покладається обов`язок доказування перед судом обставини вчинення відповідачем протиправних, незаконних дій із утримання у своєму володінні належного позивачу нерухомого майна та погіршенням стану орендованого приміщення, обґрунтування протиправності таких дій із посиланням на конкретні обставини справи, що випливає із загальних правил доказування, встановлених ст.ст. 73, 74 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2017 між Фізичною особою-підприємцем Купович Галиною Степанівною та Фізичною особою-підприємцем Суксіною Вірою Михайлівною було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Наливайка, 12, 2А, для розміщення салону тайського масажу.

06.12.2017 року на виконання умов Договору між сторонами підписано Акт прийому передачі, відповідно до якого орендарю передано приміщення оренди, за адресою: вул. Наливайка С., 12/2а, м. Львів. Орендар претензій до орендодавця щодо якісних характеристик об`єкта оренди не має. План приміщення, що передавалося, зазначався у додатку 2 до Договору. Крім того, даним актом сторони погодили, що приміщення знаходиться в доброму стані.

Відповідно до п. 6.2 спеціальної частини Договору, дата закінчення строку оренди є 06.11.2020 року.

05.11.2020 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої п. 6.2. Розділу І Договору викладено у новій редакції, визначено строк дії оренди - 31.08.2021 року.

Відповідно до таблиці 5.1. «Приблизна шкала оцінки зносу елементів будинку» Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 03.02.2009 № 21 Про затвердження СОУ ЖКГ 75.11-35077234.НННН;2009 "Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків", оцінка технічного стану добрий - характеризується, як пошкоджень і деформацій немає. Є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту.

Згідно з п. 6.6 загальної частини Договору, орендар зобов`язаний підтримувати в об`єкті чистоту та охайність, прибирати приміщення, фарбувати та відновлювати фарбування стін, мити внутрішні поверхні вікон, замінювати освітлювальні прилади, дотримуватися санітарно-гігієнічних та екологічних норм, знищувати/утилізовувати відходи і сміття, що виникають внаслідок діяльності орендаря в об`єкті, в місцях в терміни, і в порядку, що передбачені законодавством.

Пунктом 4.4.1. загальної частини Договору, зазначено, що на дату закінчення, а при достроковому припиненню дії Договору - на дату, що є останнім днем оренди Об`єкта, до 18.00 год., орендар передає Об`єкт орендодавцю в тому ж стані, в якому Об`єкт знаходився на дату початку, з врахуванням нормального зносу та проведених орендарем ремонтних робіт (в тому числі поточного ремонту).

Згідно з п. 4.4.2. загальної частини Договору, користування об`єктом оренди вважається закінченим, а об`єкт оренди вважається повернутим орендодавцю з дати підписання Акта прийому передачі про повернення об`єкта оренди орендодавцю, що підписується в дату закінчення в двох примірниках повноваженими представниками сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2021 року, після перевірки стану об`єкта оренди, між сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі про повернення Об`єкта, про те що згідно з Договором оренди приміщення від 06.12.2017 року, орендар передав, а орендодавець прийняв приміщення оренди, за адресою: м. Львів, вул. Наливайка, 12/2а.

У вказаному акті сторони зазначили пошкодження орендованого приміщення у 6 пунктах (детальніше розписані у фактичних обставинах справи, встановлених судом). З пунктами 1, 2, 3, 5 Відповідач погодився та зобов`язався такі усунути протягом 5 днів з дня підписання Акту, щодо п. 4 та 6 зазначив що стан приміщення відповідає тому, який був станом на момент прийняття приміщення в оренду.

Позивач зазначає, що відповідачу було передано приміщення у стані, що не потребувало ремонту та таке було готове для здійснення господарської діяльності. Однак, відповідачем без отримання письмової згоди на такі зміни, здійснено, зокрема демонтаж підлогового покриття, зміну освітлювальних приладів, перепланування приміщення. Майно, що демонтовано відповідачем самостійно, позивачу не поверталося, та місце знаходження такого не відоме.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що в акті жодної згадки про покриття підлоги не має так як таке було відсутнє і облаштовувалося ними самостійно.

Відповідно до п. 1.6. загальної частини договору, зміни переобладнання об`єкта та/або виконання невід`ємних поліпшень Об`єкта; зміна планування Об`єкта; перефарбування фасаду; встановлення чи зняття ідентифікаційних вивісок, реклами чи оголошень на Об`єкті; виконання (спорудження, додавання, прикріплення чи встановлення) будь-яких додаткових елементів, установка/обладнання/зміна Інженерних мереж (в тому числі, але не обмежуючись: електричну розводку, каналізацію, водопостачання, телефонну мережу, пожежну і іншу сигналізацію).

Разом з тим, суд звертає увагу Відповідача на п. 3.2 загальної частини договору, в якому передбачено, що зміни (п. 1.6. Договору) на об`єкті повинні бути письмово погоджені з Орендодавцем.

Пунктом 3.3. визначено, що після закінчення Строку оренди або у разі дострокового розірвання Договору, всі поліпшення Об`єкта, що підлягають відділенню (якщо їх можливо відділити без шкоди для Об`єкта, конструкцій, стін та інших його елементів), які виконані або встановлені Орендарем або за його кошти, є власністю Орендаря і можуть бути ним вилучені, якщо Сторонами не буде узгоджене інше.

Суд відхиляє дане твердження Відповідача, щодо відсутності підлогового покриття, оскільки майно було передано в доброму стані, та зауваження щодо відсутності підлогового покриття Відповідачем не були зроблені. Крім того, докази письмового погодження Орендодавця щодо проведення змін в орендованому приміщенні в матеріалах справи -відсутні.

До матеріалів позовної заяви долучено висновок експерта Табунщик Т.Я. (№ 042/21 від 22.10.2021). За наслідками виконання експертного дослідження, експертом надано висновок, що стан орендованого приміщення, після повернення об`єкта власнику характеризується як незадовільний - «Експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх ремонту». Вартість відновлювального ремонту в пошкоджених приміщеннях становить

83 247,00 грн.

Щодо твердження відповідача про невідповідність висновку експерта, у зв`язку із тим, що не досліджено стан приміщення на момент передачі в оренду, а також з підстав виходу експерта за межі поставлених питань, суд зазначає наступне.

Стан приміщення на момент передання відповідачу зазначався в акті приймання передачі від 06.12.2017, який зокрема також досліджувався експертом у сукупності з іншими документами, відтак твердження відповідача в цій частині є необґрунтованими. Щодо виходу за межі поставлених питань, суд звертає увагу, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно ст. 384 КК України, про що проставлений підпис Табунщик Т.Я.

Приміщення отримано Відповідачем в оренду в доброму стані, про що зазначено в Акті прийому-передачі від 06.12.2017, натомість повернено в незадовільному стані, що підтверджується Актом повернення Об`єкта від 31.08.2021 та висновком експерта № 042/21 від 22.10.2021.

Щодо заявленої до стягнення суми збитків, які будуть понесені позивачем у зв`язку з відновлювальними роботами у розмірі 83247,00 грн, то матеріали справи свідчать, що відповідачем належним чином не було передано приміщення відповідно до розділу 4 договору, порушені умови договору, передбачені п. 4.4.1., а саме: орендар передає об`єкт орендодавцю в тому ж стані, в якому знаходився на дату початку, з врахуванням нормального зносу та проведених орендарем ремонтних робіт (в тому числі поточного ремонту).

Враховуючи вказані обставини, внаслідок порушення орендарем взятих на себе зобов`язань, пошкодження цілісності орендованого приміщення, що підтверджується фото зробленими під час повернення об`єкта оренди 31.08.2021, вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню належного функціонування об`єкта за адресою: м.Львів, вул. Наливайка 12/2а (у відповідності до висновку експерта № 042/21 від 22.10.2021) становить 83247,00 грн.

Виходячи з положень частини 1 статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.05.2019 року в справі № 923/43/19, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду врегульовано ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Необхідними елементами такої відповідальності (незалежно від вини цих органів та осіб) є: шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, наявність якої має бути доведена позивачем.

Для визначення юридичних підстав застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, суду необхідно з`ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, вину відповідача.

Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних з відшкодуванням шкоди" від 01.04.94 № 02-5/215, крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Пунктом 6 Роз`яснень зазначено, що для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене, позивач повинен довести, що шкода заподіяна відповідачем саме не виконанням ним умов договору, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розміром відшкодування. При цьому, встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Протиправність поведінки.

Відповідно до п. 8.3 загальної частини Договору, у разі пошкодження Об`єкта Орендарем, Орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю вартість відновлення Об`єкта виходячи з вартості такого відновлення за ринковими цінами, що діють на момент відшкодування, чи відновити пошкоджене майно за свій рахунок за узгодженням з орендодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні правовідносини з оренди майна, врегульовані договором від 06.12.2017, в якому прямо передбачено, що відповідач повинен забезпечувати збереження і цілісність прийнятого в оренду майна позивача та відшкодовувати збитки за пошкодження майна, отже, відповідач порушив договірні зобов`язання по схоронності орендованого майна та саме внаслідок пошкодження майна при звільненні об`єкта оренди, що останнім не заперечується, позивач зазнав збитків, відтак, настає відповідальність відповідача у виді відшкодування завданих збитків, при цьому, сторонами у договорі оренди не зроблено застереження, що відповідач звільняється від відповідальності за необережне завдання збитків.

Таким чином, поведінка відповідача суперечила вимогам законодавства. Зважаючи на зазначене, судом встановлено такий елемент складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка.

Шкода.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач є власником приміщення, яке орендувалось Відповідачем.

З метою відновлення стану приміщення, яке передавалось орендарю на початку орендних правовідносин, Позивач звернувся до експертної установи ТОВ «Гал-Світ», де експертом Табунщик Т.Я., підготовлено та надано висновок експерта №042/21. За наслідками виконання експертного дослідження, експертом зроблено висновок, що шкода становить 83247,00 грн.

З огляду на зазначене, суд встановлює такий елемент складу цивільного правопорушення, як наявність шкоди в розмірі 83 247,00 грн.

Причинний зв`язок.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками полягає в тому, що внаслідок пошкодження Відповідачем орендованого майна, Позивач понесе збитки в сумі 83 247,00 грн.

Вина.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Суду не подано доказів відсутності вини у діях відповідача, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд ураховує вказані положення, однак звертає увагу відповідача, що розглядаючи даний спір суд не встановлює обставин вчинення особою кримінального правопорушення та його вину у вчиненні кримінального злочину.

Суд наголошує, що в даному випадку досліджується наявність складу цивільного правопорушення, як підстави для цивільно-правової відповідальності за завдані збитки.

Водночас необхідно враховувати, що вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння. Відповідальність без вини можлива тільки в окремих, передбачених законом випадках в цивільному праві.

Цивільним кодексом України закріплено легальну цивільно-правову дефініцію вини (ст. 614 ЦК України), визначаючи її через обставини, які свідчать про її відсутність. Так, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України). Отже, вина у цивільному праві це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання або для запобігання заподіянню шкоди. Дане визначення вини позбавлене суб`єктивної характеристики, воно ґрунтується на зовнішніх, об`єктивних критеріях визначення.

Вина доведена самими актами, які засвідчують стан отримання майна в оренду та повернення її орендодавцю.

Ураховуючи положення ст. 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідач, з урахуванням положень ч. 1 ст. 883 ЦК України, не довів відсутності його вини у завданні збитків позивачу.

Разом з тим, Відповідачем у справі не доведено відсутності своєї вини щодо пошкодження орендованого майна, при цьому як вбачається із матеріалів справи, ФОП Суксіна В.М. при поверненні орендованого майна частково визнала завдані пошкодження у приміщенні та зобов`язалась у термін до 07.09.2021 року такі усунути. Однак, такі дії виконані не були.

Не заслуговує на увагу суду твердження Відповідача, що він самостійно встановлював ламінат і зняв його, оскільки відсутні погодження позивача на таке встановлення, що суперечить п. 3.2 Договору оренди майна від 06.12.2017.

Відповідно до п. 8. спеціальної частини Договору, розмір граничного платежу є сума у розмірі 32 760,00 грн.

Відповідно до п. 5.3.1. загальної частини Договору, в разі будь-якого порушення орендарем Договору орендодавець надсилає орендарю письмове повідомлення з вимогами погасити прострочену заборгованість по платежах, відшкодувати шкоду та/або збитки, понесені орендодавцем. У разі, якщо орендар не задовольняє вказану вимогу протягом робочих днів з моменту отримання такого повідомлення, орендодавець може на власний розсуд використовувати гарантійний платіж або будь-яку його частину для відшкодування зазначеної шкоди та/або витрат, включаючи будь-яку частину суми несплаченої орендної плати.

Згідно з п. 5.3.3. загальної частини Договору, сторони погодили, що внесена орендарем на користь орендодавця сума гарантійного платежу зараховується в рахунок орендної плати за останній місяць оренди, якщо сума гарантійного платежу не була використана попередньо, згідно п. 5.3.1. цього Договору.

Відтак, сума орендної плати за останній місяць оренди у розмірі 32 004,00 грн сплачено та зараховано орендодавцем за рахунок суми гарантійного платежу.

Як зазначає Позивач, залишок в розмірі 756,00 грн зараховано Відповідачу в рахунок погашення завданої шкоди орендованому приміщенню. А тому до стягнення підлягають збитки в розмірі 82 491,00 грн.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України, встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі 82491,00 грн.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для відмови в задоволенні позову у даній справі - не спростовує.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Суксіна Віра Миколаївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Купович Галини Степанівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 82491,00 грн та 2270,00 грн судового збору.

3. Призначити судове засідання щодо витрат на правову допомогу на 06.06.2022 на 12:00 год.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2022р.

Суддя Запотічняк О.Д.