ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" травня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/3796/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши заяву ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску у справі

розглянувши справу

за заявою Споживчого товариства "Колос", м. Харків
до Споживчого товариства "Колос", м. Харків
про визнання банкрутом
за участю :

ліквідатора - Кошовського С.В., свідоцтво № 923 від 14.05.2013

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 06.12.2016 споживче товариство "Колос" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором голову ліквідаційної комісії Чикачкова О.В.

Ухвалою суду від 22.12.2016 задоволено заяву ліквідатора про дострокове припинення його обов`язків, призначено ліквідатором СТ "Колос" арбітражного керуючого Кошовського С.В.

30.01.2020 до суду надійшла заява ліквідатора (вх. № 2406), в якій арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить суд:

1) витребувати з володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Chevrolet Epica, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

2) витребувати з володіння ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_6 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

3) витребувати з володіння ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

4) визнати за СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) право власності на транспортні засоби:

- Chevrolet Epica, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 ;

- Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_6 ;

- Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 .

Заява ліквідатора обґрунтована тим, що СТ "Колос" були придбані вищевказані транспортні засоби за період з 2009 по 2015 роки; ухвалами господарського суду Харківської області від 17.10.2019 у даній справі задоволено заяви ТОВ "Техноком" та ліквідатора СТ "Колос" Кошовського С.В., визнано недійсними договори купівлі-продажу, оформлені у вигляді довідок-рахунків, відповідно до яких зазначені транспортні засоби відчужені банкрутом. Ухвали набрали законної сили. Крім того, ліквідатор вказує на те, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 залишено без змін ухвалу господарського суду Харківської області від 17.10.2019, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу щодо транспортного засобу Land Rover Range Rover. Отже, на думку ліквідатора, судовими рішеннями встановлено незаконність відчуження майна банкрутом (вибуття з його власності).

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято та призначено до розгляду заяву ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), залучено до участі у розгляді заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2

24.02.2020 до суду від ліквідатора надійшла уточнена заява (вх. № 4726) про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, в якій ліквідатор вказує на те, що після задоволення судом заяви про вжиття заходів забезпечення транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_6 ОСОБА_2 було перереєстровано. Так, згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області МВС України (далі РЦС) № 31/20-545 від 18.02.2020 на теперішній час власником Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 є не ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ). З наданої РЦС відповіді також вбачається, що на даний час ДНЗ вказаного транспортного засобу є НОМЕР_10 .

З урахуванням наведеного, ліквідатор на підставі ч. 3 ст. 46 ГПК України вважає за необхідне скористатися своїм правом та уточнити свої вимоги шляхом подання уточненої заяви, відповідно до якої просить суд:

1) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Chevrolet Epica, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

2) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

3) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 , який передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Кошовському С.В.;

4) визнати за СТ "Колос" (61166, м. Харків, проспект Науки, 40, код 30236600) право власності на транспортні засоби :

- Chevrolet Epica, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 ;

- Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 ;

- Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 .

Одночасно з уточненнями та, у зв`язку із встановленими обставинами щодо вчинення дій з перереєстрації транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , які свідчать про намагання уникнути повернення транспортного засобу боржнику ліквідатором подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить суд:

- заборонити ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) відчужувати у будь-який спосіб транспортний засіб - Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 ;

- заборонити будь-які дії з перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області (, адреса: 61013, м. Харків, вул. Шевченка,26) внести до всіх відповідних баз даних відомості про заборону вчинення будь-яких дій з реєстрації, перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 .

Ухвалою суду від 26.02.2020 задоволено заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. № 4733 від 24.02.2020) про вжиття заходів забезпечення заяви про визнання права власності та витребування майна (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020). Заборонено ОСОБА_4 відчужувати у будь-який спосіб транспортний засіб - Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 ; заборонено дії з перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 ; зобов`язано Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області внести до всіх відповідних баз даних відомості про заборону вчинення будь-яких дій з реєстрації, перереєстрації, постановлення на облік, зняття з обліку Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 . Залучено до участі у розгляді заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020) про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ).

17.12.2020 до суду від ОСОБА_4 надійшли пояснення (вх. № 29532) щодо вимог заяви ліквідатора, в яких вона не погоджується з доводами ліквідатора та просить відмовити у задоволенні його заяви. Крім того, ОСОБА_4 заявляє про застосування позовної давності.

Розгляд заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово відкладався.

13.05.2021 до суду надійшло клопотання ліквідатора (вх. № 10871), в якому арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить суд виділити в окреме провадження вимоги, які стосуються транспортного засобу Chevrolet Epica, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 з метою ефективності судового провадження.

Ухвалою суду від 13.05.2021 задоволено клопотання ліквідатора (вх. № 10871 від 13.05.2021) та виділено в окреме провадження вимоги ліквідатора, які стосуються транспортного засобу Chevrolet Epica, 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 .

З огляду на зазначене, в подальшому провадженні розглядається заява ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині автотранспортних засобів Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 , Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 .

Розгляд заяви у зазначеній частині неодноразово відкладався.

Справа направлялася до суду апеляційної інстанції.

Після повернення справи зі Східного апеляційного господарського суду до суду першої інстанції ухвалою суду від 16.08.2021 призначено розгляд заяви ліквідатора у вказаній частині на 05.10.2021.

05.10.2021 до суду від ліквідатора надійшло клопотання (вх. № 23344), в якому арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить роз`єднати позовні вимоги та виділити позовну вимогу щодо витребування майна та визнання права власності в частині Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 в самостійне провадження. Прийняти рішення щодо витребування майна та визнання права власності в частині Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 .

Ухвалою суду від 05.10.2021 задоволено клопотання ліквідатора (вх. № 23344 від 05.10.2021) та виділено в окреме провадження вимоги ліквідатора, які стосуються транспортного засобу Land Rover Range Rover, 2012 року випуску, синій, номер двигуна НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , ДНЗ НОМЕР_9 .

Отже, в даному провадженні розглядається заява ліквідатора в частині транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 .

Ухвалою суду від 05.10.2021 розгляд заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 відкладено на 23.11.2021. Ухвалено ліквідатору надати пояснення щодо моменту (дати), з якого він отримав інформацію про вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 та докази на підтвердження дати отримання такої інформації.

Однак, судове засідання, призначене на 23.11.2021, не відбулося, у зв`язку з направленням 17.11.2021 до Східного апеляційного господарського суду матеріалів справи щодо заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020).

Після закінчення апеляційного перегляду матеріали справи щодо заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020) повернулися до господарського суду Харківської області 31.01.2022.

Ухвалою суду від 02.02.2022 призначено заяву ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску до розгляду в судовому засіданні на 22.03.2022. Ухвалено ліквідатору виконати вимоги ухвали суду від 05.10.2021 в частині надання пояснення щодо моменту (дати), з якого він отримав інформацію про вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 та докази на підтвердження дати отримання такої інформації.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вищевикладене, з метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 22.03.2022, не відбулося.

Проте, Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі.

З метою подальшого розгляду справи ухвалою суду від 25.04.2022 призначено заяву ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску до розгляду на 19.05.2022. Ухвалено ліквідатору виконати вимоги ухвали від 05.10.2021, а саме - надати пояснення щодо моменту (дати), з якого він отримав інформацію про вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , ДНЗ НОМЕР_10 , та докази на підтвердження дати отримання такої інформації.

Ліквідатор, присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заяву про витребування майна, а саме - транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, та визнання права власності на нього за СТ "Колос"; доказів виконання вимог попередніх ухвал суду в частині надання пояснень щодо моменту (дати), з якого він отримав інформацію про вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 та доказів на підтвердження дати отримання такої інформації не надав.

ОСОБА_4 та інші учасники у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви ліквідатора були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд звертає увагу на те, що заява ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності вперше була призначена до розгляду ухвалою суду від 03.02.2020, таким чином, в учасників у справі про банкрутство було достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що зібраних доказів достатньо для розгляду заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску та надані учасниками справи документи, суд встановив наступне.

28.07.2011 СТ "Колос" придбано транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 .

10.06.2015 транспортний засіб перереєстровано на нового власника - ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 22.09.2017 зобов`язано РСЦ в Харківській області МВС України надати відомості про транспортні засоби, що коли-небудь були зареєстровані за СТ "Колос", належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких відбувалось їх відчуження, відомості про теперішніх власників зазначених транспортних засобів.

На виконання ухвали суду Регіональний сервісний центр МВС у Харківській області листом від 09.10.2017 №31/20-4370 надано лише інформацію щодо транспортних засобів, їх власників та підстав переходу права власності, при цьому зазначено, що документи, на підставі яких відбувалося відчуження транспортних засобів, зберігаються у торговельних організаціях, зокрема, ТОВ "Автолюбитель".

З метою повного та всебічного встановлення об`єктивних обставин справи ухвалою суду від 07.12.2017 задоволено клопотання ТОВ "Техноком" про витребування документів, витребувано, зокрема, у ТФ "Автолюбитель" засвідчені копії усіх документів (включаючи довідки-рахунки, договори та інші документи), якими оформлювалося відчуження споживчим товариством "Колос" автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 .

На виконання ухвали суду Торговельна фірма "Автолюбитель" надала суду копії документів, на підставі яких було реалізовано автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI.

Так, щодо автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI в матеріалах справи наявні такі документи: заява від 10.06.2015 № 65636171; заява 10.06.2015 №14111; довідка-рахунок серія ВІА № 648593 від 10.06.2015; договір доручення № 1/648593 від 10.06.2015; договір купівлі-продажу №1/648593 від 10.06.2015; доручення СТ "Колос" № 024/д від 10.06.2015; протокол № 9 загальних зборів членів СТ "Колос" від 10.06.2015; ксерокопія свідоцтва про державну реєстрацію СТ "Колос"; гарантійний лист від 10.06.2015 від СТ "Колос".

Ухвалою суду від 17.10.2019 задоволено заяву ТОВ "Техноком" (вх. № 38465 від 21.11.2017) в частині вимог щодо визнання недійсним правочину щодо автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 . Задоволено заяву ліквідатора СТ "Колос" Кошовського С.В. (вх. № 40805 від 06.12.2017), з урахуванням уточнень (вх. № 18221 від 25.06.2018), про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.06.2015 № 11648593, укладеного між СТ "Колос", від імені якого як повірений діяла ТФ "Автолюбитель", та ОСОБА_5 , та довідку-рахунок від 10.06.2015 серії ВІА №648593, видану ТФ "Автолюбитель" на ім`я ОСОБА_5 щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.06.2015 №11648593, укладений між СТ "Колос", від імені якого як повірений діяла ТФ "Автолюбитель" та ОСОБА_5 , та довідку-рахунок від 10.06.2015 серії ВІА №648593, видану ТФ "Автолюбитель" на ім`я ОСОБА_5 щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 .

Неправомірне вибуття автомобіля з володіння боржника зумовило звернення ліквідатора з даною заявою. Ліквідатор вважає, що наведені обставини свідчать про необхідність повернення автомобіля у володіння (власність) боржника та включення його до ліквідаційної маси боржника.

Дослідивши такі доводи ліквідатора, суд зазначає наступне.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, крім іншого, передбачено, що ліквідатор формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Як убачається з матеріалів справи, після вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 в наступному відбулася низка правочинів щодо зазначеного транспортного засобу.

Станом на момент звернення ліквідатора із заявою вх. № 2406 від 30.01.2020, з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), власником вказаного транспортного засобу зареєстровано ОСОБА_4 .

Як встановлено та зазначено вище, правочин 10.06.2015, на підставі якого Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 вибув з володіння боржника, визнано недійсним ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2019, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В силу положень пунктів 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, і застосування цих засад полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування мають бути належними і справедливими стосовно усіх суб`єктів цивільних правовідносин та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

При цьому, концепція добросовісності може використовуватися судом в будь-якій ситуації, щоб виправити несправедливість, яка б мала місце, якщо б застосовувалися традиційні правила.

Принцип непорушності права власності гарантований Конституцією України та узгоджується з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Зазначена стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, і, отже, відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна завідомо призводить до зменшення обсягу платоспроможності боржника і завдає шкоди кредиторам.

Боржник, який відчужує майно (за значно заниженою ціною) після виникнення у нього зобов`язань діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, направленим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам (п.45.2 постанови Верховного Суду від 21.02.2021 у справі №910/12809/16).

З конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/7547/17 від 07.12.2018).

Як встановлено та зазначено вище, ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2019 визнано недійсним правочин щодо відчуження боржником транспортного засобу автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 .

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено: по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

При цьому метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі. Судове рішення про задоволення таких вимог має ґрунтуватись на встановленому судом в ході розгляду справи існуючому юридичному факті і не може підміняти собою правовстановлюючих документів.

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що суд підтверджує наявне право власності в разі, якщо його хтось заперечує або не визнає це право (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12.11.2014 у справі № 6-129цс14).

Верховний Суд України в аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України також зазначив, що у разі якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності відповідно до ст. 392 ЦК (постанова Верховного Суду України від 07.11.2012 у справі N 6-107цс12).

В аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховний Суд України зазначив, що вимога про визнання права власності може бути поєднана з іншими вимогами (про витребування майна з чужого незаконного володіння, про виключення майна з акта опису та ін.).

З огляду на те, що правочин (договір купівлі-продажу), на підставі якого зазначений вище автомобіль вибув з володіння боржника, визнаний недійсним в судовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ліквідатора щодо визнання права власності на автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 за СТ "Колос".

Щодо вимоги ліквідатора про витребування майна - автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 з володіння ОСОБА_4 на користь боржника, суд зазначає, що основною метою визнання недійсними правочинів за участю боржника в порядку статті 20 Закону про банкрутство та статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства є захист інтересів кредиторів, наповнення ліквідаційної маси, скорочення різниці між розміром ліквідаційної маси і загальним розміром кредиторських вимог.

Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

В силу приписів статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Цивільним кодексом України передбачені як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Слід зазначити, що у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно. Тому для правильного вирішення спору суду слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача; факт наявності майна у незаконному володінні відповідача; факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном; факт добросовісного (недобросовісного) володіння чужим майном.

При цьому незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права.

Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

В разі коли відчуження майна відбулося іншою особою після правочину, вчиненого боржником у підозрілий період з такою іншою особою ("кредитор" у розумінні статті 20 Закону про банкрутство) і визнаного недійсним з підстав, визначених частиною першою статті 20 Закону про банкрутство, ліквідатор боржника не позбавлений права заявити вимоги про витребування майна в останнього набувача відповідно до статті 388 ЦК України, звернення ліквідатора боржника із заявою в порядку статті 388 ЦК України є ефективним способом захисту порушених прав боржника, відповідає повноваженням ліквідатора боржника та не суперечить меті Закону про банкрутство. Встановлення у статті 20 Закону про банкрутство спеціальних наслідків визнання правочинів недійсними та спростування майнових дій боржника не виключає можливості захисту прав і законних інтересів у способи, передбачені статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України, та у цьому випадку шляхом застосування приписів статті 388 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Зазначена правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 та від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц.

Одним із випадків, коли майно можна витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі правочину, який в подальшому рішенням суду визнаний недійсним, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Аналогічний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №906/1765/18 та від 18.02.2021 у справі №Б-39/187-08.

Слід зазначити, що за умови вибуття майна з володіння власника не з його волі не має значення питання добросовісності, оскільки за таких обставин майно витребовується і від добросовісного набувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №916/3545/15.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 вибув з володіння боржника не з його волі.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) друге речення того ж абзацу охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) другий абзац визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), пункти 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, а останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, то Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), пункт 68, "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07), пункт 45).

Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б один із зазначених критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

У справі "Котов проти Росії" (рішення Великої палати ЄСПЛ від 03.04.2012) Високий суд зазначив, що також визнає, що за певних обставин стаття 1 Протоколу Першого може вимагати "прийняття заходів, необхідних для захисту права власності ... навіть у випадку з судовими позовами між фізичними особами чи компаніями". Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Совтрансавто Холдинг" проти України" (пункт 96) викладено аналогічний висновок та акцентовано увагу на те, що це означає для держави обов`язок розробити таку судову процедуру, яка би була забезпечена усіма необхідними процесуальними гарантіями та дозволяла би національним судам ефективно та справедливо розглядати будь-який спір, що виникає між приватними особами.

Повернення майна у власність боржника переслідує легітимну мету, а саме максимальне задоволення вимог кредиторів боржника у процедурі банкрутства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ліквідатора про витребування майна - автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 з володіння ОСОБА_4 на користь боржника.

Водночас, суд зазначає про те, що теперішнім власником спірного транспортного засобу - ОСОБА_4 заявлено про застосування строку позовної давності до вимог ліквідатора.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У постанові від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, висловлених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 711/802/17 та від 06.06.2018 у справі № 520/14722/16-ц, згідно з якими початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а не з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу.

Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові зазначила про те, що порушення права та підтвердження такого порушення судовим рішенням не є тотожними поняттями. Закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням. Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб.

До позовних вимог про визнання недійсними договорів та витребування майна на підставі ст. ст. 203, 215, 387, 388 ЦК України застосовується загальна позовна давність у три роки.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 362/44/17, від 07.11.2018 у справі №372/1036/15-ц, від 20.11.2018 у справі № 907/50/16, від 05.12.2018 у справі №522/2201/15-ц та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №911/926/17, від 23.01.2019 у справі №916/2130/15, від 23.01.2019 у справі № 910/2868/16.

Як встановлено та зазначено вище, Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 вибув з володіння СТ "Колос" 10.06.2015, отже, саме з 10.06.2015 відліковується початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України.

Поряд із цим, статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Ухвалою суду від 05.10.2021 запропоновано ліквідатору надати пояснення щодо моменту (дати), з якого він отримав інформацію про вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_10 та докази на підтвердження дати отримання такої інформації.

У подальшому, ухвалою суду від 01.02.2022 ліквідатору запропоновано виконати вимоги ухвали від 05.10.2021 в частині надання пояснення щодо моменту (дати), з якого він отримав інформацію про вибуття з володіння боржника транспортного засобу Mercedes - Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_10 та докази на підтвердження дати отримання такої інформації.

Натомість, на момент розгляду заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску арбітражним керуючим Кошовським С.В. не надано доказів на підтвердження того, з якого моменту (дати) ліквідатор отримав відомості про вибуття з володіння боржника автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 , також ліквідатором не надано доказів на підтвердження того, що з відповідними вимогами (про витребування автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, сірого кольору, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_11 та визнання права власності на нього за боржником) він звертався раніше в межах трирічного строку позовної давності з моменту вибуття спірного майна з володіння СТ "Колос".

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ліквідатору в задоволенні заяви (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ліквідатора (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності в частині вимог щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 26.02.2020 у справі № 922/3796/16.

Керуючись ст. ст. 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 203, 215, 256, 257, 267 ЦК України, ч. 9 ст. 145, ст. ст. 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору в задоволенні заяви (вх. № 2406 від 30.01.2020), з урахуванням уточнень (вх. № 4726 від 24.02.2020), про витребування майна та визнання права власності щодо транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, 2011 року випуску.

Скасувати заходи забезпечення, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 26.02.2020 у справі № 922/3796/16.

Ухвалу направити ліквідатору - арбітражному керуючому Кошовському С.В. (61022, м. Харків, а/с 4596); кредиторам: ТОВ "Техноком" (61105, Харківська обл., місто Харків, просп.. Героїв Сталінграда, 45), Головному управлінню ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), ТОВ "Ек "Енолл" (61001, м.Харків, вул. Танкопія, буд. 31/3), ТОВ "Харківпроменерго" (61052, м. Харків, вул.Полтавський Шлях, буд. 13/15), ТОВ "Техно-Инвест" (18018, м. Черкаси, вул.Різдвяна, 300); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ); Регіональному сервісному центру МВС України у Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 24 травня 2022 року.

Суддя Усатий В.О.