ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 року м. Дніпро Справа № 908/109/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Смірнов О.Г.) від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22

за позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя в інтересакех держави в особі Запорізької міської ради

до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Рітейл Груп"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Енджой трейд"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп"

про визнання недійсними актів, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22:

- заяву Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову задоволено;

- вжито заходи забезпечення позову у справі № 908/109/22 шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64-Д), а саме: склади літ. А (площа 346,1 кв. м.), літ. Б (площа 653,9 кв. м.), літ. В (площа 343,5 кв. м.), сторожка літ. Г (площа 13,7 кв. м.), розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є.

Не погодившись з даною ухвалою господарського суду до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп", в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що прокурором не доведено, а судом першої інстанції не встановлено жодних обставин, які-б були підставами для вжиття заходів до забезпечення позову, виходячи з вимог ст. 136 ГПК України, а саме щодо пов`язаності Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Рітейл Груп" з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп" та вчинення останнім дій, спрямованих на ухилення від будь-яких зобов`язань чи відчуження нерухомого майна, на який накладено арешт.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. поновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.03.2022р.

Судове засідання, призначене на 28.03.2022р., не відбулося у зв`язку із затвердженням Верховною Радою Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

З метою забезпечення стабільного здійснення судочинства та беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.05.2022р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2022р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 06.06.2022р.

У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Рітейл Груп" від виконання судового рішення шляхом передачі належного йому нерухомого майна Товариству з обмеженою відповідальністю "Енджой трейд", а останнім Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп", чим і обумовлена, виходячи з предмету та підстав позову, необхідність вжиття заходів до його забезпечення.

Інші учасники справи наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта та прокурора, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/109/22 за позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рітейл Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енджой трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізі Груп» про визнання недійсним Акту оцінки внесків та прийому-передачі майна для створення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енджой Трейд» від 07 серпня 2018 року, визнання недійсним Акту оцінки внесків та прийому-передачі майна для створення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізі Груп» від 10 грудня 2018 року, припинивши право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізі Груп» на об`єкти нерухомого майна: склади літ. А (площа 346,1 кв. м.), Б (площа 653, 9 кв. м.), В (площа 343,5 кв. м.), сторожка літ. Г (площа 13,7 кв.м.), за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є, номер запису про право власності/ довірчої власності 29424050.

Разом з позовом, в порядку приписів ст. ст. 136, 137 ГПК України, Заступником керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя була подана заява про забезпечення позову, відповідно до якої прокурор просить суд накласти арешт на нерухоме майно - склади літ. А (площа 346,1 кв. м.), літ. Б (площа 653,9 кв. м.), літ. В (площа 343,5 кв. м.), сторожка літ. Г (площа 13,7 кв. м.), що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є, номер запису про право власності/довірчої власності 29424050, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізі Груп» (, місцезнаходження юридичної особи: 69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, б. 64-Д).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначив, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.09.2018 у справі № 908/896/18 позовні вимоги Запорізької місцевої прокуратури № 3 задоволено в повному обсязі та стягнуто з ТОВ «Інвест Рітейл Груп» 241 023,90 грн. Рішення ніким не оскаржувалось та набрало чинності 09.10.2018.

Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20.12.2019 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У подальшому, виконавчий документ неодноразово перебував на виконанні у відділі Державної виконавчої служби, однак щоразу державним виконавцем за результатом вжитих заходів виноситься постанова про повернення виконавчого документа у зв`язку з відсутністю майна та коштів, за рахунок яких можливо забезпечити виконання рішення. Востаннє виконавче провадження відкрито 18.05.2021. На теперішній час виконавче провадження не завершено, державним виконавцем вживаються заходи для встановлення майна боржника.

Так, за весь час примусового виконання рішення у справі № 908/896/18 встановлено, що ліквідне майно, на яке можливо звернути стягнення для фактичного виконання рішення, у боржника відсутнє, а право власності ТОВ «Інвест Рітейл Груп» на об`єкти нерухомого майна (склади літ. А, Б, В, сторожка літ. Г, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1є) припинено 07.08.2018 на підставі акту оцінки внесків та прийому-передачі майна для створення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енджой Трейд», що підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №286908502 від 26.11.2021. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що станом на 07.08.2018 керівником ТОВ «Інвест Рітейл Груп» був ОСОБА_1 , керівником ТОВ «Енджой Трейд», був ОСОБА_2 . Проте, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Енджой Трейд» був ОСОБА_1 (керівник ТОВ «Інвест Рітейл Груп»). У подальшому, 10.12.2018 право власності на вказані об`єкти нерухомого майна зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізі Груп» на підставі акту оцінки внесків та прийому-передачі майна для створення статутного капіталу ТОВ «Бізі Груп», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 205022158 від 23.03.2020.

Одним із засновників ТОВ «Бізі Груп» є ТОВ «Енджой Трейд» (кінцевим бенефіціарним власником якого також був ОСОБА_1 .

Відтак, ОСОБА_1 будучи засновником та керівником ТОВ «Інвест Рітейл Груп», кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Енджой Трейд», та засновником ТОВ «Бізі Груп» (як кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «Енджой Трейд»), будучи обізнаним про наявність судового рішення про стягнення з ТОВ «Інвест Рітейл Груп», яке ніким оскаржено не було та набрало законної сили, шляхом неодноразової передачі права власності на нерухоме майно до статутного капіталу підприємств, намагався уникнути примусової реалізації державною виконавчою службою нерухомого майна за адресою м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1 є, за виконавчим провадженням про стягнення з ТОВ «Інвест Рітейл Груп» боргу в сумі 241 023,96 грн.

Оскільки керівником ТОВ «Інвест Рітейл Груп» та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Енджой Трейд», станом на дату правочину був ОСОБА_1 є всі підстави вважати, що відчуження прав власності на об`єкти нерухомого майна, здійснені з метою уникнення реального виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 11.09.2018 у справі № 908/896/18.

У той же час, одним із засновників ТОВ «Бізі Груп» є ТОВ «Енджой Трейд» кінцевим бенефіціарним власником якого також був ОСОБА_1 . Наявність у ТОВ «Бізі Груп» правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірними об`єктами нерухомого майна на користь третіх осіб.

Таким чином, з урахуванням неодноразового переходу права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: склади літ. А (площа 346,1 кв. м.), Б (площа 653,9 кв. м.) і. В (площа 343,5 кв. м.), сторожка літ. Г (площа 13,7 кв. м.), за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1 є існує очевидна небезпека подальшого відчуження цих об`єктів, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави в особі Запорізької міської ради, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Відтак, з метою забезпечення подальшого реального виконання рішення суду та з метою недопущення відчуження ТОВ «Бізі Груп» об`єктів нерухомого майна на стадії розгляду Господарським судом Запорізької області позовної заяви Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя, прокурор вважає найбільш доцільним, співвідносним і відповідним сутності позовних вимог заходом накладення арешту на об`єкти нерухомості, а саме: склади літ. А (площа 346,1 кв.м.), Б (площа 653,9 кв.м.), В (площа 343,5 кв.м.), сторожка літ. Г (площа 13,7 кв.м.), за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1 є, оскільки не вжиття вказаних заходів може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких звернувся прокурор до суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22:

- заяву Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя про вжиття заходів забезпечення позову задоволено;

- вжито заходи забезпечення позову у справі № 908/109/22 шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64-Д), а саме: склади літ. А (площа 346,1 кв. м.), літ. Б (площа 653,9 кв. м.), літ. В (площа 343,5 кв. м.), сторожка літ. Г (площа 13,7 кв. м.), розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 року про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (пункти 1, 2, 4, 10 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, неможливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

В даному випадку, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, виходячи з характеру обставин справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За відсутності законодавчого визначення понять "істотного" ускладнення виконання рішення суду, "унеможливлення виконання рішення суду" суди повинні у кожному конкретному випадку оцінювати подані учасником справи докази на підтвердження обставин щодо настання зазначених наслідків у випадку незабезпечення позову. Разом з тим, наявність пов`язаних з цим обставин підлягає обґрунтуванню та доведенню заявником (прокурором) на загальних підставах, визначених ГПК. Саме лише припущення про можливість настання таких наслідків, не обґрунтоване посиланням на конкретні обставини та докази у справі, не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський сул з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, що б відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту, та відновлення порушеного права. При чому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Як вбачається з наданих у справу доказів, право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є, яке було єдиним майном ТОВ «Інвест Рітейл Груп», за рахунок якого було можливо виконати рішення у справі № 908/896/18, неодноразово переходило: спершу від ТОВ «Інвест Рітейл Груп» до ТОВ «Енджой Трейд», потім від ТОВ «Енджой Трейд» до ТОВ «Бізі Груп» на підставі спірних актів оцінки внесків та прийому-передачі майна для створення статутного капіталу.

При цьому, на час складення спірних Актів, відповідач у справі № 908/896/18 - ТОВ «Інвест Рітейл Груп» через контроль над створеною ним юридичною особою - ТОВ «Енджой Трейд», якою в свою чергу створено ТОВ «Бізі Груп» та передано до статутного капіталу останнього об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є, опосередковано здійснювало контроль і над ТОВ «Бізі Груп», а усі відповідачі були пов`язаними особами.

Вищенаведені дії ТОВ «Інвест Рітейл Груп», яке було обізнаним про наявність судової справи № 908/896/18 про стягнення з нього грошових коштів, щодо створення ТОВ «Енджой Трейд», ТОВ «Бізі Груп» та передачі до їх статутного капіталу спірного майна свідчать про можливість подальшого відчуження цього майна та відповідно неможливості виконання рішення у справі та ефективного захисту порушених прав позивача, адже предметом позову у т.ч. є вимога про припинення права власності ТОВ «Бізі Груп», яка має майновий характер, а внаслідок подальшого відчуження майна це призведе до зміни його власника, та як наслідок, у випадку задоволення позову нівелює мету звернення прокурора з даним позовом до суду, оскільки зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів такого майна з новими позовами.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо відсутності, на час розгляду справи, у складі учасників ТОВ «Бізі Груп» - ТОВ «Інвест Рітейл Груп», ТОВ «Енджой Трейд», чи Коноваленко О.В., адже дана обставина не впливає на обґрунтованість доводів прокурора про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, виходячи з його підстав та предмету, а також обставин відчуження об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-є, під час розгляду справи № 908/896/18.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що спосіб забезпечення позову, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України та співвідноситься з предметом позову, а тому заява прокурора про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи усе вищевикладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними, а оскаржувану ухвалу такою, що відповідає чинному законодавству, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22 відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2481,00грн. слід покласти на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287, 328 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022р. у справі № 908/109/22 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізі Груп".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 07.06.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз