ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Справа№ 911/1893/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.02.2022

у справі № 911/1893/21

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 24.05.2022

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2021 відкрито провадження у справі №911/1893/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів строком на 120 днів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 КзПБ; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Юрченко Ольгу Миколаївну.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2022 стягнуто з АТ «Банк кредит Дніпро» на користь Державного бюджету України штраф у розмірі 2 481 грн.

Ключовим мотивом ухвали є:

- АТ «Банк кредит Дніпро» не виконано вимоги ухвали суду від 13.01.2022, в частині забезпечення явки свого представника у судове засідання без зазначення на то причин.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, АТ «Банк кредит Дніпро» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати.

Ключовими аргументами скарги є:

- неявка представника банка була обумовлена поважною причиною, участю представника в іншому засіданні;

- в судому засіданні мало вирішуватися питання призначення арбітражного керуючого за принципом випадкового вибору, а отже присутність представника банка не вплинула б на результат.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 911/1893/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Сотніков С.В., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.02.2022 у справі № 911/1893/21, розгляд справи призначено на 24.05.2022.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою місцевого суду від 13.01.2022 постановлено, зокрема, визначити кандидатуру арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника шляхом надіслання запиту до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового виробу; запропоновано визначеному у встановленому порядку арбітражному керуючому протягом 3-ох днів з дня отримання цієї ухвали надати суду заяву на участь у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 у відповідності до вимог Кодексу; відкладено судове засідання для розгляду питання щодо призначення керуючого реструктуризацією боржника на 07.02.2022 та визнано явку учасників справи обов`язковою.

За результатами судового засідання від 07.02.2022, судом винесено ухвалу, якою, зокрема, постановлено застосувати до учасників справи, які не з`явилися у судове засідання без поважних причин та явка яких визнана судом обов`язковою ухвалою суду від 13.01.2022 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Так, у вказане судове засідання 07.02.2022 не з`явився представник АТ «Банк кредит Дніпро», про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (19.01.2022), що, у свою чергу, підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №711 від 17.01.2022 (т. 9 а.с. 84), жодних клопотань/заяв щодо неможливості прибуття у судове засідання/відкладення останнього до суду не подав.

Суд першої інстанції застосовуючи до АТ «Банк кредит Дніпро» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, виходив з того, що банком не виконано процесуальний обов`язок, який був покладений на нього судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.129-1 Конституції України та ст. 326 ГПК України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами частин 2 та 3 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені ГПК України.

Відповідно до ст. 131 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 ГПК України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-5 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

З огляду на те, що АТ «Банк кредит Дніпро» не виконано вимоги ухвали суду від 13.01.2022, в частині забезпечення явки свого представника у судове засідання без зазначення на то причин, місцевий суд правильно, на підставі п. 3 ч.2 ст.42, п. 1 ч. 1 ст.135 ГПК України дійшов висновку про застосування до АТ «Банк кредит Дніпро» заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що в судому засіданні мало вирішуватися питання призначення арбітражного керуючого за принципом випадкового вибору, а отже присутність представника банка не вплинула б на результат не приймаються апеляційним судом, як підстава для скасування ухвали місцевого суду.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (SHULGA v. UKRAINE № 16652/04, § 28, ЄСПЛ, від 2 грудня 2010 року), і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (MUSIYENKO v. UKRAINE № 26976/06, § 24, ЄСПЛ, від 20 січня 2011 року).

Суд визнаючи явку учасника справи обов`язковою керується саме цим принципом, оскільки в процесі розгляду справи можуть виникнути питання, які потребують негайного врегулювання, а отже присутність учасників справи може мати обов`язковий характер.

Крім того, як вже було зазначено вище, учасники справи зобов`язані виконувати вказівки суду, а якщо сторона не погоджуються з рішенням суду, відповідно до приписів ГПК України, вона наділена правом оскаржити це рішення до суду вищої інстанції.

Щодо посилання скаржника на те, що неявка представника банка була обумовлена поважною причиною, участю представника в іншому засіданні, колегія зазначає таке.

Як вже було зазначено вище, матеріали справи не містять жодних клопотань/заяв щодо неможливості представника банка прибути у судове засідання 07.02.2022.

Крім того, заявник посилається на те, що на 07.02.2022 було призначено засідання в іншій справі №911/1460/20, де банк виступає в статусі позивача. Проте, відповідно до ухвали від 24.01.2022 у справі №911/1460/20, явка представника банку на 07.02.2022 не була визнана обов`язковою на відміну від справи, яка є предметом даного розгляду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.02.2022 у справі № 911/1893/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 11.02.2022 у справі № 911/1893/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 911/1893/21 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко

Повний текст складено 25.05.2022