ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022м. ДніпроСправа № 904/476/22

Суддя Панна С.П., розглянувши матеріали позовної заяви в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", 01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд.9,

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про захист порушеного права кредитора

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути заборгованість за дозволеним овердрафтом яка виникла за заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3663/788140 від 17.01.2020 року станом на 09.12.2021 у сумі 83 736,07грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору (заяви про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3663/788140) в частині щомісячного погашення кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 10.02.2022 зобов`язано Центр надання адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1) надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

14.03.2022 до суду від Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради надійшла відповідь.

Ухвалою суду від 16.03.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2022р. відповідач отримала 12.04.2022р., про що свідчить рекомендоване повідомлення 582.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020р. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту та Фізичною особою - підприємцем Вінярською Юлією Теофілівною була укладена Заява про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/3663/788140 до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Угоди № СМDРЕ-858597 від 16.01.2020 року).

Відповідно до умов Договору, з Дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку № НОМЕР_2 /СКР МФО 305653, надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту з Карткового рахунку у випадках, визначених Договором.

Максимальний ліміт Кредиту за Договором складає 250 000 грн. 00 коп. В межах Максимального ліміту встановлюється поточний ліміт. На дату укладання Договору Поточний ліміт Кредиту складає 120 000 грн. 00 коп.

Строк дії Кредиту до 17.01.2022р. включно, протягом всього строку фактичного користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29,9 % річних.

Процентна ставка за користування Недозволеним овердрафтом складає 49%.

Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором/

Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник 16.01.2020р. звернувся до Банку із Заявою на відкриття Карткового рахунку та отримання Кредиту в рамках продукту «Кредитна картка для підприємців» (для фізичних осіб-підприємців) до Договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Угоди №СМDРЕ-858597 від 16.01.2020.

Своїм підписом під відповідним документом ФОП Вінярська Ю.Т. засвідчила, що отримала всю інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зазначена інформація для позичальника є доступною, повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансових послуг, що надаються/пропонуються Банком, умови запитуваного кредитування є зрозумілими, відповідають інтересам останнього, є розумними та справедливими/

Отже, кредитор надав Позичальнику кредит, шляхом безготівкового перерахування кредитних на картковий рахунок Позичальника, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», в межах Поточного ліміту, про о свідчить копія Виписки по рахунку від 08.11.2021р.

Відповідно до висновку ВГС України, наведеному в Постанові від 06.04.2017 року у справі № 905/2009/15, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту.

Згідно з п. 4.2. Договору Клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою Датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на Рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15% від залишку заборгованості за Кредитом на Дату розрахунку процентних платежів.

При цьому залишок заборгованості за Кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, проценти за Недозволеним овердрафтом.

Відповідно до умов п. 8.1 Договору, Сторони погодили, що Додатково до визначеної Розділом 9 Правил відповідальності Клієнта, Клієнт зобов`язаний на вимогу Банку сплатити останньому: за кожний випадок прострочення виконання передбачених Заявою грошових зобов`язань - штраф у розмірі, визначеному підпунктом 1.14.1 пункту 1.14Статті 1 Розділу 9 Правил, окрім випадків невиконання грошових зобов`язань, пов`язаних з накладенням арешту на грошові кошти, що обліковуються на Картковому рахунку; за невиконання або неналежне виконання Клієнтом зобов`язань, визначених пунктом 1.8 Заяви - штраф у розмірі, визначеному підпунктом 1.14.2. пункту 1.14 Статті 1 Розділу 9 Правил за кожне таке порушення.

Крім того, відповідно до умов ст. 7 Договору, Позичальник засвідчив та гарантував, що:

- він має відповідний фінансовий стан та володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених Заявою зобов`язань; не існує і йому невідомі обставини, які можуть негативним чином вплинути на виконання ним визначених Заявою зобов`язань або про будь-які інші поточні або майбутні зобов`язання, які можуть мати пріоритет над виконанням визначених Заявою зобов`язань (крім зобов`язань, що можуть мати пріоритет в силу закону), в тому числі не існує жодної з обставин, передбачених пунктом 2.3. Заяви.

- фінансові документи та інші надані Банку документи були подані останньому

в завершеному і правильному стані і вірно відображають стан справ, фінансове становище і результат діяльності Клієнта на дату подання відповідних документів.

Клієнт засвідчив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил, Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією Заявою поширюються положення Договору, Правил, в т.ч. Розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язується дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема тих положень, що регламентують умови надання Банком Кредитів (п. 10 Заяви)

Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, прострочена заборгованість із обов`язкових щомісячних платежів становить 39 783,21грн. станом на 09.12.2021р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на адресу відповідача 08.12.2021р. направив вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором за вихідним № 114-43/3-215202 від 06.12.2021р. та просив в добровільному порядку врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Вимога була отримана відповідачем 31.12.2021р., про що свідчить дані з офіційного сайту Укрпошта за трекінгом 609. (а/с 47)

Станом на сьогоднішній день заборгованість за дозволеним овердрафтом яка виникла за заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3663/788140 від 17.01.2020р. складає 83 736,07грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

За змістом ст. 526 та ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 2 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.12.2021 року внесено запис про припинення діяльності фізичної особи-підприємця Вінярська Юлія Теофілівна.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до ч.1 ст.52 ЦКУ фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна, (ч. 2 ст. 52 ЦКУ).

Як свідчить тлумачення ст.526 ЦКУ цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

У п.70 постанови Верховного Суду України від 05.06.2018р. у справі №338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 04.12.2013 р. у справі №6-125цс13 підтверджений в п. 39 постанови Верховного Суду України від 05.06.2018 р. у справі №338/180/17.

Предметом спору є стягнення кредитної заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем (фізичною особою-підприємцем) умов кредитного договору, який укладався з метою кредитування його як підприємця і який не припинив свою дію з втратою позивачем статусу фізичної особи-підприємця. (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 640/16902/18.

Так, відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського

суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також: для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною першою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього

кодексу, зокрема, фізичні особи, які не є підприємцями. Винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, визначені у статті 20 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також: у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З огляду на приписи частини першої статті 20 ГПК України, а також: статей 4 і 45 цього кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (пункт 4.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18).

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього кодексу.

Зобов`язання, що виникає між: суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання Ті обов`язку, є господарським зобов`язанням (частина перша статті 173 ГК України).

У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов 'язання (господарські зобов 'язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (пункт 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

З врахуванням вищевикладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за дозволеним овердрафтом за заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців № 011/3663/788140 від 17.01.2020р. у сумі 83 736,07грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", 01011, м.Київ, вул.Лєскова, буд.9, заборгованість за дозволеним овердрафтом за заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців № 011/3663/788140 від 17.01.2020р. у сумі 83 736,07грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 30.05.2022

Суддя С.П. Панна