ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"06" червня 2022 р. Справа № 918/1178/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Павлюк І.Ю.

судді Савченко Г.І.

розглядаючи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни на рішення господарського суду Рівненської області від 20.04.2022 р. у справі №918/1178/21 (суддя Торчинюк В.Г., повний текст рішення складено 28.04.2022 р.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни

до відповідача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до відповідача 2: Рівненський фаховий коледж економіки

до відповідача 3: Фізична особа-підприємець Горпинчук Олександр Петрович

про визнання договору продовженим, скасування наказів, визнання недійсним протоколу проведення електронного аукціону від 25.11.2021 року, визнання недійсним договір №6505-2021 оренди нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20.04.2022 р. відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким: визнати Договір оренди державного майна №466-2006 від 1 квітня 2006 року укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (код в , юридична адреса: 33001, м. Рівне, вул. Могили Петра, б.24) з однієї сторони та фізичною особою-підприємцем Обод Валентиною Анатоліївною (іпн НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що продовжив свою дію до 30 травня 2022 року.

Скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (код в ) від 25 червня 2021 року №578 про прийняття рішення про припинення договору оренди державного майна від 01.06.2006 року №466-2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та фізичною особою-підприємцем Обод Валентиною Анатоліївною.

Скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (код в ) від 22 жовтня 2021 року № 1077.

Визнати недійсним протокол електронного аукціону № LLЕ001-UA-290 від 25.11.2021 року.

Скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 06 грудня 2021 року №1236 про затвердження протоколу проведення електронного аукціону № LLЕ001-UA-290.

Визнати недійсним договір №6505-2021 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.12.2021 року.

Одночасно скаржник просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, через вимушений простій перукарні "Валентина" та не отриманого доходу від здійсненої підприємницької діяльності, введенням військового стану.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р..

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За нормами пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 20.04.2022 р. у справі №918/1178/21 становить 20 746,50 грн, а саме: (13831 грн х 150% = 20 746,50 грн).

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі.

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання, в якому остання просить суд звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що 15.12.2021 року за №22-13/11469 листом Рівнеобленерго повідомило Обод В.А. про дострокове припинення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №270009253 від 01.01.2019 р., припинення послуги з розподілу електричної енергії відбудеться о 09:00 год. 22.12.2021 року у зв`язку з заключенням договору оренди з новим власником об`єкту нерухомого майна (Відповідачем 3). У подальшому 22.12.2021 року було реалізовано.

Тому Обод В.А. видала наказ №10 від 22.12.2021 року про вимушений простій на підприємстві у зв`язку з існуючими обставинами, що призвели до вимушеного простою, а саме припинення надання ПрАТ "Рівнеобленерго" послуги з розподілу (передачі) електричної енергії з 22.12.2021 року 09:00 год.

У період вимушеної бездіяльності ФОП Обод В.А. доводиться: нараховувати працівникам заробітну плату і ЄСВ, оплачувати комунальні послуги тощо, нести інші витрати пов`язані з орендою приміщення не маючи доходу з підприємницької діяльності. Окрім того апелянт знаходиться в скрутному становищі, адже 5 місяців не отримує доходу, що посилилось введенням воєнного стану в Україні, здорожчанням продуктів харчування та товарів першої необхідності

Розглянувши клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, звільнення від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ч. 2 статті 6 та ч. 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч.1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №922/624/20, від 28.12.2020 у справі №922/4277/19).

Окрім того, за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення або відстрочення сплати судового збору юридичним особам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, ухвали Верховного Суду від 29.12.2020 у справі №922/3488/19, від 27.11.2020 у справі №911/3661/16, від 28.12.2020 у справі №910/6889/13); в ухвалах від 24.12.2020 у справі №920/746/17, від 24.12.2020 у справі №920/744/17.

Оцінивши доводи, наведені апелянтом обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для звільнення від сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Враховуючи вищенаведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 164, 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в 10-денний строк доказів сплати судового збору у розмірі 20 746,50 грн в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Обод Валентині Анатоліївні у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Обод Валентини Анатоліївни на рішення господарського суду Рівненської області від 20.04.2022 р. у справі №918/1178/21 - залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту - Фізичній особі-підприємцю Обод Валентині Анатоліївні протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки - подати оригінал доказу сплати судового збору в сумі 20 746,50 грн.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Савченко Г.І.