РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2022Справа № 910/1498/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО ОХОРОНИ "АЛФЕЛ" (02094, місто Київ, вулиця Попудренка, будинок 28) до Державного науково-виробничого підприємства інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" (03150, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 3, корпус 2) про стягнення заборгованості у розмірі 166 724,37 грн.,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.02.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО ОХОРОНИ "АЛФЕЛ" до Державного науково-виробничого підприємства інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" про стягнення 166 724,37 грн., та була передана 03.02.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Державного науково-виробничого підприємства інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО ОХОРОНИ "АЛФЕЛ" суму заборгованості за надані охоронні послуги за договором №01/04/2020 про охорону об`єкту у розмірі 166 724,37 грн з яких: 160 000,00 грн сума основної заборгованості, 4 949,03 грн пеня, 960,00 грн інфляційні нарахування, 815,34 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду від 21.02.2022 було направлено на адресу учасників справи 22.02.2022, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті вищевказаної ухвали.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі 910/1498/22, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 21.02.2022 була направлена судом 22.02.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження сторін, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачем було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.02.2022 - 01.04.22, відповідно до рекомендованого поштового повідомлення №009, у той же час, конверт з ухвалою суду, який направлявся на адресу відповідача, було повернуто до суду 07.04.2022 відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Жодних документів до суду по суті спору від сторін не надходило.

З 24.02.2022 на всій території України згідно указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану та тимчасовим нефункціонуванням поштових відділення, роботу яких наразі відновлено, суд повторно ухвалою суду від 02.05.2022 встановив сторонам строки для подачі заяв по суті спору.

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 21.02.2022 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 991 та № 310) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з ухвалою суду від 21.02.2022 та від 02.05.2022, який направлявся на адресу відповідача Державного науково-виробничого підприємства інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" (03150, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 3, корпус 2) були повернуті до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство охорони «АЛФЕЛ» (далі Позивач, Виконавець) та Державним науково-виробничим підприємством інженерної геодезії «УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ» (далі Відповідач, Замовник) укладено Договір №01/04/2020 про охорону об`єкту (далі - Договір), за яким Позивач надає охоронні послуги об`єкту, розташованого за адресою: м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3 корп. 2 (далі - об`єкт охорони).

Підпунктом 2.1.12 Договору, передбачено зобов`язання замовника зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачувати охоронні послуги надані Виконавцем.

Розділом 3 Договору сторони визначили відповідальність сторін, зокрема п. 3.5 Договору, визначено, що за прострочення терміну розрахунків з Виконавцем, передбачених цим Договором, Замовник за весь період прострочення платежів сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктами 4.1-4.5 Договору, передбачено, що вартість охоронних послуг визначається відповідно до Розрахунку вартості охоронних послуг (Додаток № 2), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата Замовником наданих послуг з охорони, здійснюється до 10-го числа розрахункового місяця. Оплата послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Фактичне надання Виконавцем послуг згідно Договору фіксується Сторонами у двосторонньому «Акті здачі-прийняття робіт (надання послуг)», який складається не пізніше 5-го числа наступного місяця, що слідує за звітним. У разі, якщо протягом 5 (п`яти) діб після вказаного у цьому пункті Договору терміну Замовник не підпише такого акту або не надасть аргументованої відмови від його підписання, послуги вважаються наданими за відповідний період в повному обсязі та належним чином.

Претензії щодо якості виконаних робіт Замовник зобов`язаний пред`являти Виконавцю не пізніше 10 (десяти) календарних днів від дати такого неякісного виконання робіт. Заявлені претензії після спливу такого десятиденного терміну до уваги Виконавцем не приймаються та не розглядаються а послуги вважаються такими, що надані належним чином.

У випадку заборгованості Замовника більше 10 днів, надання охоронних послуг Виконавцем припиняється до повного погашення заборгованості.

Договір набирає чинності з « 01» квітня 2020 р. і діє один рік. В частині виконання грошових зобов`язань, стосовно оплати за надані послуги, Договір діє до їх повного виконання (п. 5.1 Договору).

У відповідності до п. 5.3 Договору, Договір може бути розірвано за взаємною згодою Сторін або на вимогу однієї із сторін на підставі письмового повідомлення про розірвання, яке повинно бути направлено іншій Стороні за Договором не пізніше 10-ти днів до дати розірвання.

У додатку № 2 до договору 01/04/2020 сторони визначили вартість охоронних послуг, відповідно до якої сума до сплати за місяць, без ПДВ становить 59 000,00 грн.

31.05.2021 між замовником та виконавцем було укладено угоду про розірвання Договору №01/04/2020.

За умовами останньої сторони визначили:

- Розірвати з 01 червня 2021р. Договір №01/04/2020 про охорону об`єкта від « 01» квітня 2020р.;

- Замовник зобов`язується здійснити повний розрахунок з Виконавцем за фактично надані охоронні послуги до 10 червня 2021р.;

- Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору №01/04/2020 про охорону об`єкта від « 01» квітня 2020р. і вступає в силу з моменту її підписання.;

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач у період з травня 2020 року по вересень 2020 року відповідно до наявних у матеріалах справи копій підписаних між сторонами без будь-яких заперечень чи зауважень актів здачі прийняття робіт (надання послуг) за травень 2020 р №ОУ-000037 на суму 59 000,00 грн; за червень 2020 р №ОУ-000046 на суму 59 000,00 грн; за липень 2020 р №ОУ-000050 на суму 14 000,00 грн; за серпень 2020 р №ОУ-000064 на суму 14000,00 грн; за вересень 2020 р №ОУ-000074 на суму 14000,00 грн надав охоронні послуги об`єкту на загальну суму у розмірі 160 000,00 грн.

Окрім того, позивачем було долучено до матеріалів справи копію листа №58 від 01.06.2021, який був надісланий відповідачем на адресу позивача, відповідно до якого Державне науково-виробниче підприємство інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" у зв`язку з скрутним фінансовим становищем гарантувало в строк до 01.12.2021 здійснити оплату за надані охоронні послуги за період з травня 2020 р по вересень 2020 р включно у розмірі 160 000,00 грн за договором №01/04/2020 від 01.04.2020 р.

Однак заборгованість перед позивачем, Державним науково-виробничим підприємством інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" оплачено не було, що стало підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство охорони «АЛФЕЛ» до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Відповідачем не надано ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу охоронні послуги, що підтверджується актами здачі прийняття робіт (надання послуг) за травень 2020 р №ОУ-000037 на суму 59 000,00 грн; за червень 2020 р №ОУ-000046 на суму 59 000,00 грн; за липень 2020 р №ОУ-000050 на суму 14 000,00 грн; за серпень 2020 р №ОУ-000064 на суму 14000,00 грн; за вересень 2020 р №ОУ-000074 на суму 14000,00 грн. Вищевказані акти скріплені печатками сторін та містять їх підписи.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманих послуг за травень 2020 р по вересень 2020 р включно, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 160 000,00 грн.

Відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг на суму 160 000,00 грн.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих послуг за договором про охорону об`єкту за травень 2020 р по вересень 2020 р включно у розмірі 160 000,00 грн, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у розмірі 160 000,00 грн.

За порушення зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 4 949,03 грн за період з 01.12.2021- по 31.01.2022.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 3.5 Договору, сторони погодили, що за прострочення терміну розрахунків з Виконавцем, передбачених цим Договором, Замовник за весь період прострочення платежів сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 4 949,03 грн.

За розрахунком суду, позивачем невірно розраховано пеню з врахуванням долученого до матеріалів справи копії листа №58 від 01.06.2021, за яким Державне науково-виробниче підприємство інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" гарантувало в строк до 01.12.2021 здійснити оплату за надані охоронні послуги за період з травня 2020 р по вересень 2020 р включно у розмірі 160 000,00 грн за договором №01/04/2020 від 01.04.2020 р. та від дати якої, позивачем було здійснено розрахунок пені.

За розрахунком суду, позивачем невірно обрано період з якого почалась заборгованість, оскільки позивачем взято період з 01.12.2021, проте 01.12.2021 є останнім днем для оплати відповідачем заборгованості відповідно до наданого листа №58 від 01.06.2021.

За розрахунком суду, розмір пені, яка підлягає до стягненню становить 4 874,52 грн.

У постанові КГС ВС від 10 вересня 2020 року у справі № 916/1777/19, судом звернуто увагу, що період часу, за який нараховується пеня та його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже враховуючи вищевикладене, за розрахунком суду, сума пені, яка підлягає до стягненню становить 4 874,52 грн, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 74,51 грн. позивачу належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно розрахунку позивача інфляційне збільшення суми боргу становить 960,00 грн. та 3% річних становить 815,34 грн

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат вважає його таким, що підлягає задоволенню та становить 960,00 грн.

Стосовно розміру 3% річних, суд зазначає, що позивачем не вірно обрано період з якого почалась заборгованість, оскільки позивачем при розрахунках було враховано останній день оплати.

За розрахунком 3% річних суд дійшов висновку, що останній здійснено не вірно та сума 3% річних, яка підлягає до стягненню становить 802,19 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 13,15 грн. позивачу належить відмовити.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного науково-виробничого підприємства інженерної геодезії "УКРІНЖГЕОДЕЗІЯ" (03150, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 3, корпус 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГЕНТСТВО ОХОРОНИ "АЛФЕЛ" (02094, місто Київ, вулиця Попудренка, будинок 28, ) 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу; 4 874 (чотири тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн. 52 коп. пені, 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. - інфляційні втрати, 802 (вісімсот дві) грн. 19 коп - 3% річних та судовий збір в розмірі 2499 (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 56 коп.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 25.05.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ