УХВАЛА

м. Київ

06.06.2022Справа № 910/4050/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартспейс» про стягнення 832 183,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартспейс» (далі - Підприємство) про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 30 вересня 2020 року № 7 у розмірі 832 183,36 грн, з яких: 547 390,00 грн - заборгованість з орендної плати, 45 219,58 грн - вартість спожитої електричної енергії, 144 585,00 грн - штраф, 44 907,64 грн - пеня, 43 082,07 грн - інфляційні втрати, 9 999,07 грн - три проценти річних.

Частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 дійшла висновку про те, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини 3 статті 30 ГПК України.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що нерухоме майно, яке є об`єктом вказаного договору оренди, знаходиться у місті Біла Церква Київської області, тож вирішення цього спору віднесено до територіальної юрисдикції Господарського суду Київської області.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Оскільки дана позовна заява не підсудна Господарському суду міста Києва, остання разом із доданими до неї документами підлягає передачі за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 30, 31, 233, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартспейс» про стягнення 832 183,36 грн з доданими до неї матеріалами передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 16/108).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 6 червня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко