РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022Справа № 910/20751/21
за позовом Національного університету оборони України імені Івана Черняховського

до Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства Оборони України

про стягнення 143 883,88 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний університет оборони України імені Івана Черняховського звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України про стягнення 145 947,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як особа, що використовує на праві господарського відання частину будівлі загальною площею 2 576,02 м2 за адресою м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 2/32 корп. 76 (пр-т Повітрофлотський, 30), порушив зобов`язання з оплати вартості житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 136 263,67 грн., 3% річних у розмірі 2 743,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 939,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 позовну заяву залишено без руху.

05.01.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язати позивача надати суду детальний розрахунок заявленої до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат із зазначенням періоду початку та закінчення такого нарахування; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

16.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 136 263,67 грн, 3% річних у розмірі 1 444,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 175,44 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду заяви позивача про зменшення позовних вимог до 143 883,88 грн, судом прийнято зазначену заяву до розгляду.

21.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Розпорядження №361 від 24.03.2009 Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації затверджено реєстр житлових перелік будівель, які перобладнанні (без дозвільної документації) під гуртожитки в Солом`янському районі міста Києва згідно з додатком, до якого включено гуртожиток учбового закладу за адресою вул.. Антонова 2/32, к76 (по Генеральному плану 29/76).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №180468142 від 10.09.2019 в комплексі будівель за адресою м. Київ проспект Повітрофлотський, будинок 30 перебуває Гуртожиток А, загальною площею 3575,8 кв.м, правокористувачем якого є Національний університет оборони України імені Івана Ченяховського (), вид іншого речового права: право оперативного управління.

Відповідно до інформаційної довідки №257571524 від 21.05.2021 за адресою м. Київ, вул.. Антонова Авіаконструктора, будинок 2/32, корп.. 76 перебуває об`єкт нерухомого майна: приміщення готелю - підвал, 1-ий та 2-ий поверхи будівлі (площа 2 576,02 кв.м., інвентарний номер 1040/1, реєстровий номер №14303572.1.ААААЕГ033, об`єкт житлової нерухомості: ні.

Судом встановлено, що між Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського (Абонент) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Енергопостачальна організація) було укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1540007 від 25.06.2018, відповідно до п. 1.1. якого предметом цього Договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді. На умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2.1. Договору №1540007 від 25.06.2018 Енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до цього Договору.

Згідно п. 2.3.4. Договору №1540007 від 25.06.2018 Абонент зобов`язується в Додатках №8 та №9 до Договору зазначити всі об`єкти тепло споживання підключені до теплових мереж «Абонента» (найменування, максимальні теплові навантаження, обсяги тепло споживання, займана площа орендарів тощо).

Відповідно до Додатку №8 до Договору №1540007 від 25.06.2018 за адресою вул. Антонова 2/32, КОРПУС 76 площа опалювальна, сплачуємо (м2) складає 6026 (особовий рахунок 1540009).

Відповідно до Додатку №9 до Договору №1540007 від 25.06.2018 за адресою вул. Антонова 2/32, КОРПУС 76 опалення Гкал/год складає всього 0,11; гаряче водопостачання складає всього 0,239 (максимальне, гкал/год) (особовий рахунок 1540009).

Виходячи зі змісту Акту №20/3436 про готовність вузла комерційного обліку Споживача (позивача) за адресою вул. Антонова 2/32, корп. 76 підтверджено готовність вузла комерційного обліку теплової енергії до роботи в опалювальний період 2020-2021 рр.

Також, між Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського (Замовник) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Учасник) укладено Договір про закупілю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) №154000711/2/21 від 10.02.2021 за умовами п.п.1.1. та 1.2. якого Учасник зобов`язується поставити Замовнику товар, визначений в п. 1.2. Договору, а Замовник - прийняти і оплатити товар, в порядку і строки згідно з цим Договором. Найменування товару - ДК 021.2015 «Єдиний закупівельний словник» 09320000-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія) (далі - Товар). Товар за цим Договором постачається Замовнику за допомогою технічних засобів передачі та розподілу гарячої води та пари. Одиницею виміру є 1 Гкал.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом від 15.01.2021 №182/204 за змістом якого просив, зокрема, підписати договори про відшкодування витрат понесених за надані комунальні послуги (постачання теплової енергії у гарячій воді/парі).

Також 15.03.2021 позивач листом №182/1408 надав відповідачу рахунок за використану теплову енергію у гарячій воді/парі у січні 2021, перерахунок відшкодування електричної енергії, акт приймання - здачі з відшкодування витрат, понесених за надання комунальних послуг, розрахунок спожитої теплової енергії, який отримано відповідачем 16.03.2021.

Листом від 06.04.2021 №198 відповідач повідомив позивача про припинення господарської діяльності та звернувся з проханням розділити особові рахунки на споживання електроенергії, теплової енергії, водопостачання та водовідведення.

У свою чергу, листом від 21.04.2021 №182/2163 позивач звернувся до відповідача та повідомив про підтвердження технічної можливості розділення особових рахунків між Університетом і Підприємством та направив проекти короткострокових договорів про відшкодування витрат понесених за надані комунальні послуги (постачання теплової енергії у гарячій воді/парі).

Листом від 12.07.2021 №182/3481 позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування вартості спожитих комунальних послуг. Зазначену претензію отримано відповідачем 12.07.2021, що підтверджується відповідною відміткою про отримання.

Проте, як зазначає позивач, відповіді на дану претензію відповідач не надав та заборгованість не сплатив.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як особа, що використовує на праві господарського відання частину будівлі загальною площею 2 576,02 м2 за адресою м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 2/32 корп. 76 (пр-т Повітрофлотський, 30), порушив зобов`язання з оплати вартості житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач (враховуючи заяву про зменшення позовних вимог) просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 136 263,67 грн, 3% річних у розмірі 1 444,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 175,44 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що для розрахунку заборгованості, яка виникла в період з січня 2021 по 10 лютого 2021 року необхідно застосовувати тариф на теплову енергію в розмірі 1078,96 грн за 1 Гкал (без ПДВ) як те передбачено умовами Договору № 1540007 від 25.06.2018, відтак, заявлена до стягнення сума основного боргу є необґрунтованою.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №180468142 від 10.09.2019 в комплексі будівель за адресою м. Київ проспект Повітрофлотський, будинок 30 перебуває Гуртожиток А, загальною площею 3575,8 кв.м, правокористувачем якого є Національний університет оборони України імені Івана Ченяховського (), вид іншого речового права: право оперативного управління.

Відповідно до інформаційної довідки №257571524 від 21.05.2021 за адресою м. Київ, вул.. Антонова Авіаконструктора, будинок 2/32, корп.. 76 перебуває об`єкт нерухомого майна: приміщення готелю - підвал, 1-ий та 2-ий поверхи будівлі (площа 2 576,02 кв.м., інвентарний номер 1040/1, реєстровий номер №14303572.1.ААААЕГ033, об`єкт житлової нерухомості: ні.

Вказана частина будівлі загальною площею 2 576,02 кв.м. перебуває у користуванні Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України на праві господарського відання.

Частиною 2 статті 22 Господарського кодексу України визначено, що держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Суд зазначає, що відповідачем не заперечується обставина використання спірного приміщення, як і не заперечується факт наявності заборгованості по відшкодуванню витрат позивача за надані комунальні послуги, які виникли в період з січня 2021 року по квітень 2021 року, разом з тим, відповідач не погоджується з розміром заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено обов?язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною другою статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов?язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Відповідно до пункту 3 Правил споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб?єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

З аналізу положень Правил, зокрема пункту 44, вбачається, що термін "споживач" застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

При цьому відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє відповідача від обов?язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13.с

Судом було встановлено, що позивачем, як балансоутримувачем спірної будівлі було укладено з Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» договір про постачання теплової енергії у гарячій воді № 1540007 від 25.06.2018 та договір про закупівлю товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) №154000711/2/21 від 10.02.2021.

Як встановлено судом, факт відпуску теплової енергії у спірне приміщення підтверджується обліковими картками за період січень - квітень 2021 року, актом про готовність вузла комерційного обліку та актами приймання-передавання товарної продукції за період січень - квітень 2021, копії яких наявні в матеріалах справи.

Зокрема, у матеріалах справи містяться облікові картки, відповідно до яких по особовому рахунку 1540009 за січень нараховано без ПДВ 179 179,05 грн; за лютий нараховано без ПДВ 236 580,51 грн; за березень нараховано без ПДВ 129 990,91 грн; за квітень нараховано без ПДВ 134 019,99 грн. Шифр тарифу 14 (1347,07 грн без ПДВ).

Відповідні обсяги відвантаженої теплової енергії/теплоносіїв за договором від 10.02.2021 № 1540007 та їх вартість (1347,07 грн за Гкал без ПДВ) підтверджуються актами приймання передачі товарної продукції № 01/2021-1540007 від 16.02.2021, № 2/2021-1540007 від 12.03.2021, № 3/2021-1540007 від 12.04.2021, № 4/2021-1540007 від 13.05.2021.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 174 ГК України господарські зобов?язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

У постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-582цс15 зазначено, що позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду у справі №922/2790/18 від 10.05.2018.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі № 910/20751/21 склалися фактичні договірні відносини з відшкодування витрат за надані житлово-комунальних послуг у об`єкті нерухомості за адресою м. Київ, вул. Антонова Авіаконструктора, будинок 2/32, корп. 76 (проспект Повітрофлотський, будинок 30).

Як вбачається з довідки № 182/362/43/1 від 01.11.2021 нарахування спожитої теплової енергії у гарячій воді/парі, ДП МОУ «Готель «Козацький», м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова 2/32, корп. 76, опалювальна площа ДП МОУ «Готель «Козацький» на яку здійснюється нарахування оплати спожитої теплової енергії у гарячій воді/парі становить 1925,77 кв.м.

Відповідно до розрахунку споживання теплової енергії у гарячій воді/парі за січень 2021, загальна сума до сплати відповідачем становить 39 609,27 грн; відповідно до розрахунку споживання теплової енергії у гарячій воді/парі за лютий 2021, загальна сума до сплати відповідачем становить 51 959,70 грн; відповідно до розрахунку споживання теплової енергії у гарячій воді/парі за березень 2021, загальна сума до сплати відповідачем становить 25 842,92 грн; відповідно до розрахунку споживання теплової енергії у гарячій воді/парі за квітень 2021, загальна сума до сплати відповідачем становить 18 851,78 грн.

Загальна сума заборгованості за період: січень 2021 рік - квітень 2021 рік складає 136 263,67 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивачем неодноразово надсилалися відповідачу листи з вимогами щодо сплати вказаної заборгованості та надаватися відповідні рахунки та акти приймання-передачі послуг за спірний період, отже, строк виконання зобов`язань з відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги є таким, що настав.

Відтак, враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем по відшкодуванню витрат за спожиті комунальні послуги у розмірі 136 263,67 грн підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент ухвалення рішення не надав документів, які свідчать про сплату вказаної заборгованості, а також, не надав доказів неотримання ним вищенаведених житлово-комунальних послуг чи оформлення у встановленому порядку відмови від їх отримання, не спростував належними та допустимими доказами наданого позивачем розрахунку спірної заборгованості, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог про стягнення суми основного боргу, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 136 263,67 грн заборгованості підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 6 175,44 грн та 3% річних у розмірі 1 444,77 грн (з урахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог) за період з 03.08.2021 по 09.12.2021.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок 3% річних який міститься у позовній заяві, судом встановлено, що визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, а розрахунок арифметично правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 1 444,77 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо інфляційних втрат, суд зазначає, що відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (лист "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97 р. № 62-97р) вважається, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, обґрунтованим періодом за який індексується сума заборгованості (з урахуванням визначеного позивачем періоду нарахування: з 03.08.2021 по 09.12.2021) є період з серпня 2021 року до листопада 2021 року включно.

Відтак, здійснивши власні розрахунки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 3 708,87 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Готель "Козацький" Міністерства Оборони України (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 1/3 ; ідентифікаційний код: 14303572) на користь Національного університету оборони України імені Івана Черняховського ( 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 28 ; ідентифікаційний код: 07834530 ) заборгованість у розмірі 136 263 (сто тридцять шість тисяч двісті шістдесят три) грн 67 коп., 3% річних у розмірі 1 444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) грн 77 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 708 (три тисячі сімсот вісім) грн 87 коп. та судовий збір у розмірі 2 231 (дві тисячі двісті тридцять одна) грн 09 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева