РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

30.05.2022Справа № 910/18084/21

За позовомМіністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»
простягнення 40923,71 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» 40923,71 грн, з яких 18006,45 грн пені та 22917,26 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання для державних потреб хімічної продукції різної (24960000-1) (рідина охолоджуюча) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/20/83 від 07.10.2020 в частині поставки товару у встановлений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Міністерства оборони України було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/18084/21; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/18084/21 вручена відповідачу 08.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №040.

20.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що обумовлений договором товар був поставлений вчасно згідно видаткової накладної № (Рнк/BR)-28261 від 13.10.2020, а тому підстави для стягнення з постачальника штрафних санкцій відсутні.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.10.2020 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (постачальник) було укладено договір №286/1/20/83 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити у 2020 році хімічної продукції різної (24960000-1) (рідина охолоджуюча) (лот 2: (24961000-8) охолоджувальні рідини (рідина охолоджуюча ОЖ-40 або еквівалент), а саме рідина охолоджуюча (ОЖ) Тосол-40 (далі продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно Специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією:

- найменування продукції: рідина охолоджуюча (ОЖ) Тосол-40 (61-000-7229);

- ГСТУ, ДСТУ: відповідність технічнім вимогам;

- строк постачання: 30 календарних днів з дати підписання договору, в термін до 06.11.2020;

- загальна кількість: 116,8 т;

- ціна за одиницю виміру продукції без ПДВ: 16307,50 грн;

- загальна сума вартості продукції без ПДВ: 1904716,00 грн;

- ПДВ: 380943,20 грн;

- загальна вартість продукції з ПДВ: 2285659,20 грн.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що замовник має право зменшувати обсяги закупівлі за договором, залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до п. 2.2 Договору одержувачами продукції є військові частини, склади (бази) пального, Центри забезпечення пальним (далі одержувачі замовника) згідно з рознарядками Міністерства оборони України, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 4.2 Договору постачальник зобов`язаний надати замовнику після постачання продукції комплект наступних документів:

- рахунок-фактуру на відвантажену продукцію, яка підписана керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі);

- акт приймання-передачі (додаток №22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440);

- видаткову накладну постачальника, яка містить обов`язкові реквізити та підписана сторонами із зазначенням одержувачем замовника фактичної дати надходження продукції;

- повідомлення-підтвердження (додаток 12.4 Договору), яке оформлюється одержувачем замовника, відповідно до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт і послуг у Міністерстві оборони України, що регламентується керівними документами Міністерства оборони України;

- акт прийому-передачі продукції (додаток 12.3 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору замовник має право відмовитися повністю або частково від оплати продукції у випадках, передбачених чинним законодавством, а також при відвантаженні продукції одержувачу замовника в більшій кількості, ніж передбачено рознарядкою та специфікацією.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що постачальником продукція постачається на умовах DDP до складу замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів, установлених діючими технічними умовами.

Згідно з п. 5.2 Договору постачання продукції одержувачам замовника здійснює постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, в строки та за адресами, що зазначені в рознарядках Міністерства оборони України.

У п.п. 1, 3, 4 Додатку №12.1 до Договору «Порядок приймання продукції» визначено, що приймання продукції за кількістю та якістю (за встановленими документами) здійснюється одержувачем замовника в присутності представника постачальника та оформляється актом, який складає одержувач замовника у термін до 3 діб після прибуття продукції до місця поставки. Прийняття продукції за кількістю та якістю оформляється актом приймання-передачі (додаток 22 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України), який повинен бути складений в останній день приймання продукції. Належним чином оформлений і підписаний акт приймання-передачі є підтвердженням приймання продукції. У випадку, коли буде встановлено порушення якості продукції, замовник пред`являє претензію стороні, що порушила законні інтереси замовника (одержувача замовника). Продукція, яка поставлена з порушенням умов договору, одержувачем замовника не приймається.

Відповідно до п.п. 7.3.2 Договору за порушення строків постачання продукції постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Нарахування неустойки (пеня, штраф) здійснюється замовником починаючи з наступного дня від кінцевої дати постачання товару, визначеної договором, до моменту надходження (постачання) товару, визначеного актом приймання-передачі у випадках, а саме: при постачанні залізничним транспортом (залізнична станція призначення), документом, що підтверджує поставку товару є належним чином оформлена залізнична накладна з відміткою про надходження товару; при постачанні автомобільним транспортом (бази, склади замовника, одержувача) датою постачання товару є дата, що зазначена у акті приймання-передачі товару (графа надходження).

Згідно з п.п. 7.3.6 Договору неустойка (пеня, штраф) за несвоєчасне постачання товару, яка передбачена п. 7.3.2 договору нараховується за весь період прострочення.

Відповідно до п. 10.1 Договору договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що частину товару у кількості 16,73 т на суму 327389,38 грн відповідачем поставлено позивачу із порушенням встановленого у Договорі терміну (термін прострочення складає 55 діб). У зв`язку з цим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, розрахованих виходячи із вартості поставленого з порушенням строку товару (327389,38 грн), а саме: пені у розмірі 18006,45 грн (за період прострочення з 07.11.2020 по 31.12.2020) та штрафу у розмірі 22917,26 грн (7% від вартості товару, поставленого з порушенням строку).

Листом №286/9/669 від 09.02.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав сплатити штраф та пеню за прострочення поставки 16,73 т продукції, однак вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №286/1/20/83 від 07.10.2020 є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п. 1.1 Договору сторони погодили, що строк постачання товару становить 30 календарних днів з дати підписання договору, в термін до 06.11.2020.

У Додатку №12.3 до Договору «Рознарядка на постачання товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» також визначено, що товар (в тому числі у кількості 16,8 т, отримувач Військова частина НОМЕР_1 ) має бути поставлений у термін до 06.11.2020. Крім того, у рознарядці також вказано, що допускається коригування обсягів продукції (збільшення або зменшення до 0,5 т) між отримувачами).

Для долучення до матеріалів справи відповідачем надано належним чином засвідчену копію видаткової накладної (Рнк/BR)-28261 від 13.10.2020, підписаної представниками обох сторін, якою підтверджується, що продукція рідина охолоджуюча (ОЖ) Тосол-40 (61-000-7229) у кількості 16,73 т, загальною вартістю 327389,38 грн, відвантажена позивачу 13.10.2020, тобто з дотриманням встановленого Договором терміну.

Також у справі наявний Акт приймання-передачі №1/1, складений 05.01.2021 і затверджений ТВО командира військової частини НОМЕР_1 , яким зафіксовано дату надходження товару 13.10.2020, а 05.01.2021 є датою закінчення приймання товару. Зауважень щодо якісного стану поставленої продукції в даному акті не наведено.

Суд зазначає, що у п.п. 7.3.2 Договору, на який позивач посилається як на підставу для нарахування штрафних санкцій за порушення терміну поставки товару, чітко визначено, що при постачанні товару автомобільним транспортом датою постачання товару є саме дата, що зазначена у акті приймання-передачі товару у графі надходження, а не дата закінчення приймання товару замовником.

Таким чином, як видатковою накладною (Рнк/BR)-28261 від 13.10.2020, так і Актом приймання-передачі №1/1 підтверджується, що товар вартістю 327389,38 грн поставлено відповідачем позивачу з дотриманням визначеного Договором терміну.

В свою чергу, позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту порушення відповідачем зобов`язань за Договором в частині терміну поставки товару і, як наслідок, наявності підстав для застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного господарського зобов`язання.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 40923,71 грн задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова