ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.05.2022 Справа № 914/158/22

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

заяви Підприємства гаражного і технічного обслуговування «Автотехпослуги» Львівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, м. Львів

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 914/158/22

за позовом Підприємства гаражного і технічного обслуговування «Автотехпослуги» Львівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, м. Львів

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Елайтінг Плюс», м. Київ,

до відповідача 2 Львівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, м. Львів

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

Представники сторін не викликалися.

ВСТАНОВИВ

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява Підприємства гаражного і технічного обслуговування «Автотехпослуги» Львівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елайтінг Плюс» та Львівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

30.05.2022 позивачем у справі подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 1541/22).

Така заява мотивована тим, що позивач, подавши позов про визнання недійсним договору купівлі- продажу нерухомого майна від 15.11.1994, за яким відбулось, на його переконання, незаконне відчуження автостоянки АДРЕСА_1 від позивача до відповідача, в разі задоволення такого позову отримає повернення у свою власність зазначеної автостоянки і це буде ефективним захистом прав позивача. Позивач також зазначає, що нещодавно довідався про наявність на одному із сайтів в мережі Інтернет оголошення про продаж спірного майна - автостоянки на АДРЕСА_1 . Зазначені обставини, на переконання позивача, вказують на існування очевидної ймовірності відчуження спірного майна, оскільки наявність вищевказаного оголошення вказує на те, що власник такого майна або інша уповноважена ним особа вчиняє дії, спрямовані на продаж цього майна.

Внаслідок цього позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову у справі № 914/158/22 шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, держателем та адміністратором якого є Міністерство юстиції України, вчиняти дії, спрямовані на внесення змін в державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в частині зміни інформації про власників об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі прохідної, позначеної літ. «А-2» площею 27,8 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2 ) і яка входить в склад автостоянки на АДРЕСА_2 .

Такий захід забезпечення позову дозволить забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, що і є основною метою і підставою вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд зазначає про відсутність підстав для забезпечення позову з наступних підстав.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову, так зокрема, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, котрі в подальшому можуть унеможливити чи утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Надана позивачем до матеріалів заяви роздруківка з веб-порталу «ogolosha.ua» не може бути розцінена судом як така, що підтверджує дійсний продаж спірного майна. З такої роздруківки суд не може встановити, чи дійсно продається саме спірне майно, чи інше; хто виступає продавцем вказаного в оголошенні майна - відповідач у справі № 914/158/22, ТОВ «Елайтінг Плюс», чи інша особа, та чи є, відповідно, вказана в оголошенні особа, від імені якої здійснюється такий продаж на зазначеному веб-ресурсі, дійсним власником цього майна.

Інші долучені позивачем докази до заяви не свідчать про вчинення дій відповідачем-1, котрі спрямовані на знищення майна, його приховування тощо, що може стати істотною перешкодою під час виконання судового рішення у цій справі у випадку задоволення позовних вимог.

За таких обставин, оскільки, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову та відомостей, потрібних для забезпечення позову, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Підприємства гаражного і технічного обслуговування «Автотехпослуги» Львівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 31.05.2022.

Суддя Гоменюк З.П.