ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2022 р. Справа№ 920/1319/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Скворцова М.О.

відповідача - Онисковець Ю.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткової постанови

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 08.12.2021

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" про забезпечення позову

у справі №920/1319/21 (суддя - Яковенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"

про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про зобов`язання поставити і передати у власність позивача кукурудзу відповідно до умов договору поставки №42007 від 03.08.2020 та стягнення заборгованості у розмірі 25183986,94 грн.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, у розмірі позовних вимог - 60692214,94 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.12.2021 у справі №920/1319/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія", які знаходяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк", у розмірі позовних вимог 25183986,94 грн, а також на будь-які інші грошові кошти, які містяться (знаходяться) на будь-яких інших банківських рахунках, що належать відповідачу та які відкриті у будь-яких інших фінансових установах та будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах розміру позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просило скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.12.2021 у справі №920/1319/21.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" задоволено, ухвалу Господарського суду Сумської області від 08.12.2021 у справі №920/1319/21 скасовано, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" про забезпечення позову.

28.02.2022 на електронну адресу апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн (10000,00 грн за договором №0912/21 від 09.12.2021 та 10000,00 грн за договором №116 від 07.10.2020).

Частинами 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Разом з цим, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з урахуванням наказу голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану", заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення не була розглянута.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/1319/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Сітайло Л.Г.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1659/22 від 27.04.2022, у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл у справі №920/1319/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/1319/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/1319/21 прийнято до розгляду та призначено на 18.05.2022, надано позивачу строк на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (до 16.05.2022), які підлягають розподілу між сторонами у даній справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 18.05.2022 представників сторін, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/1319/21 до 31.05.2022.

25.05.2022 до суду позивачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу відповідача, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" вказує на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія" послуг правової допомоги. Зокрема, позивач стверджує, що в матеріалах справи відсутня додаткова угода якою має визначатись розмір гонорару, звіт адвоката про надані послуги та детальний розрахунок суми судових витрат не містить підпису клієнта - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія". Також представник позивача зазначає, що в порушення ст. 91 ГПК України відповідачем до заяви про ухвалення додаткового рішення було додано незасвідчені копії документі. З огляду на викладене, позивач просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того представником позивача порушено клопотання про продовження строку на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в обґрунтування якого останній зазначив, що не отримував копії заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення та копії ухвали суду від 28.04.2022, із заявою відповідача ознайомився лише 20.05.2022 в приміщенні суду апеляційної інстанції, а тому клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не могло бути подано позивачем у строк встановлений судом, з об`єктивних та поважних причин.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" про продовження строку на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Суд зазначає, що одними із основних засад (принципів) господарського судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктами 4, 5 ч. 5 вказаної статті передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З огляду на наведені представником позивача обставини щодо неотримання копії заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення та копії ухвали суду від 28.04.2022, ознайомлення з матеріалами справи 20.05.2022, тобто після закінчення встановленого судом строку для подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (до 16.05.2022), зважаючи на те, що період пропуску вчинення відповідної процесуальної дії є незначним, а також враховуючи, що продовження встановленого судом процесуального строку не ставиться у залежність від поважності причин його пропуску, суд, керуючись ч. 2 ст. 119 ГПК України, вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та продовжити строк для подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 25.05.2022 (фактична дата подання клопотання до суду) та врахувати його під час розгляду заяви.

У судове засідання 31.05.2022 з`явилися представники сторін та надали пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткової постанови.

Представник відповідача підтримав подану заяву, просив суд стягнути з позивача 20000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Представник позивача заперечував проти поданої заяви, просив суд відмовити у її задоволенні, з підстав наведених у клопотанні про зменшення витрат н професійну правничу допомогу адвоката.

Розглянувши заяву відповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткової постанови слід відмовити, з огляду на наступне.

Пунктом 12 частини 3 ГПК України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому згідно зі ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Одночасно за змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг. Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність";

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись визначені главою 52 ЦК України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Указані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Указане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

В підтвердження понесених витрат відповідач надав суду (разом із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу): договір №116 про надання правової допомоги від 07.10.2020 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" та Адвокатським об`єднанням «ТДС Груп»; виписки по рахунку; детальний розрахунок згідно договору №116 від 07.10.2020; звіт про надані послуги відповідно до договору №0912/21 від 09.12.2021. Також в матеріалах справи наявний договір №0912/21 про надання правової допомоги від 09.12.2021 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" та адвокатом Онисковцем Ю.А.

За твердженнями позивача, зазначені документи не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки не засвідчені належним чином. Проте суд апеляційної інстанції не погоджується з даними доводами позивача та вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС - "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку. Згідно п. 1 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України №17 від 02.03.2018) передбачено, що обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Відповідно до пункту 25 Положення про ЄСІТС процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Натомість, пунктом 59 розділу IV "Перехідні положення" Положення про ЄСГГС встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (Модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якого під обов`язковим реквізитом електронного документа розуміють обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" створення електронного документа завершується накладенням електронного підпису. Електронний підпис використовується для ідентифікації автора електронного документа.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (за умови додержання встановлених вимог до підпису і сертифікатів). Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Отриманий відповідно до закону електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) та використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Враховуючи вищевикладене, якщо електронний документ підписано електронним цифровим підписом його автора, то це підтверджує, що відповідний документ є оригіналом та відповідно, має юридичну силу.

Як було зазначено, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткового рішення надійшла на електронну адресу апеляційного суду. Вказана заява підписана електронним цифровим підписом Онисковця Ю.А., а відтак додані представником відповідача до заяви документи є належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України.

Договір №0912/21 від 09.12.2021 про надання правової допомоги, який доданий відповідачем до клопотання про долучення доказів від 11.01.2022, засвідчений в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, відповідно до положень пункту 5.27 ДСТУ від 01.09.2003 №4163-2003.

З наявних в матеріалах справи документів убачається, що 09.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" та адвокатом Онисковцем Ю.А. укладено договір №0912/21 предметом якого є надання адвокатом правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом чи відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а також представництво інтересів клієнта в усіх судах України, у тому числі в господарських та адміністративних судах, а також у Верховному судді, в третейських судах, в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, в т.ч. в органах Національної поліції України та прокуратури, перед фізичними особами.

За умовами п. 4.2 вказаного договору сторони погодили, що гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою до договору.

Проте, з урахуванням поданих відповідачем доказів, варто зазначити, що відповідачем не надано до суду додаткову угоду про погодження між сторонами суми гонорару адвоката. Водночас, у самому тексті договору відсутні умови (пункти) щодо погодження суми гонорару адвоката.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" не було подано до апеляційного господарського суду відповідного правочину, укладеного у належній формі, зі змісту якого можливо було б зробити висновок про те, в якій саме формі (фіксований розмір чи погодинна оплата) сторонами було погоджено оплату адвокатських послуг за надання правової допомоги у зазначеному суді.

Натомість, відповідачем було долучено до своєї заяви звіт про надані послуги відповідно до договору №0912/21 від 09.12.2021 на суму 10000,00 грн.

Однак колегія суддів вважає, що даний звіт не може слугувати доказом погодження між відповідачем та адвокатом вартості наданих послуг, оскільки розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, та/або порядок її обчислення повинен визначатися у самому договорі про надання правової допомоги. Отже, саме по собі надання звіту за відсутності в договорі обумовленого розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру такого гонорару. До того ж, поданий адвокатом Онисковець Ю.А. звіт підписано лише адвокатом, тобто не погоджений клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія".

Таким чином, суд констатує, що оскільки у даному випадку відсутня об`єктивна можливість пересвідчитися про наявність домовленості між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" та адвокатом Онисковець Ю.А. щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, а також враховуючи заперечення іншої сторони, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги представника відповідача про стягнення з позивача 10000,00 грн на професійну правничу допомогу за договором №0912/21 від 09.12.2021є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог відповідача про стягнення з позивача 10000,00 грн на професійну правничу допомогу за договором №116 від 07.10.2020, суд зазначає наступне.

07.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" та Адвокатським об`єднанням «ТДС Груп» укладено договір №116 про надання правової допомоги, згідно п. 1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу з питань будь-яких спорів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" за договором поставки №42007 від 03.08.2020 щодо поставки кукурудзи врожаю 2020 року у кількості 7000 тонн.

За надання послуг клієнт перераховує Адвокатському об`єднанню винагороду та гонорар у розмірі 1440000,00 грн (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору для надання юридичної допомоги клієнту, Адвокатське об`єднання призначило: адвоката Чекмарьову Л.Ю., адвоката Тарановського Д.С. та співробітницю Наумову Ю.А.

Пунктом 9.3 договору сторонами унормовано, що детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати клієнтом Адвокатському об`єднанню гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із виконанням даного договору, окремо встановлюється сторонами та може визначитися додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору або усно.

До заяви про ухвалення додаткової постанови відповідачем додано детальний розрахунок згідно договору №116 від 07.10.2020, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням визначено розрахунок суми судових витрат, які поніс апелянт у Північному апеляційному господарському суді - 10000,00 грн.

Суд відмічає, що умовами договору №116 від 07.10.2020 сторонами визначено фіксовану форму оплати наданих послуг у сумі 1440000,00 грн. При цьому визначений розмір гонорару сплачується клієнтом за надання правової допомоги з питань будь-яких спорів за договором поставки №42007 від 03.08.2020. А отже, перелік наданих послуг Адвокатським об`єднанням клієнту в Північному апеляційному господарському суді та розмір їх оплати має визначатися за погодженням сторін. Однак, детальний розрахунок згідно договору №116 від 07.10.2020 підписано лише зі сторони Адвокатського об`єднання, тобто не погоджений клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія", у зв`язку з чим заявлені вимоги представника відповідача про стягнення з позивача 10000,00 грн на професійну правничу допомогу за договором №116 від 07.10.2020 також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача наведені в клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката щодо ненадання відповідачем належних та допустимих доказів в підтвердження наданих адвокатських послуг знайшли своє підтвердження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткової постанови у справі №920/1319/21.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про ухвалення додаткової постанови у справі №920/1319/21 відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено 01.06.2022.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко