ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2022 р. Справа №914/2716/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кордюк Г.Т.

Кравчук Н.М.

за участю секретаря судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Загребтранс Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів б/н від 13.02.2022 (вх. № 01-05/506/22 від 13.02.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 (повний текст рішення складено та підписано 24.01.2022, суддя Фартушок Т.Б.)

у справі №914/2716/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДСВ Логістика, м.Київ;

до відповідача: Загребтранс Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів, Хорватія, м.Загреб;

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 19625,83 євро, що еквівалентно 654321,25грн. та 9785,31 доларів США, що еквівалентно 276416,42грн., разом 930737,67грн.

за участю представників сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Шульга А.В. адвокат (ордер серія АІ №1222872 від 21.02.2022);

від відповідача: Шубак О.І. адвокат (ордер серія ВС №1127250 від 13.02.2022).

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

20.10.2020р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" від 06.10.2020р. б/н (вх. №2891) за позовом до "Загребтранс" Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів, Хорватія, м.Загреб про стягнення заборгованості; ціна позову: 81070,27 євро, що еквівалентно 2708046,97грн. та 40585,31 доларів США, що еквівалентно 1152659,33грн., разом 3860706,30грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що 25.07.2019р. між Позивачем та Відповідачем укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №GC-011786, за умовами якого Позивачем в період з грудня 219р. по лютий 2020р. надавались Відповідачу транспортно-експедиційні послуги, за результатами надання яких Відповідачу виставлені до оплати та відправлені Рахунки на оплату разом з іншими документами, що підтверджують надання послуг.

В той же час згідно доводів Позивача, Відповідачем наданих Позивачем послуг за Договором у передбаченому ним порядку та строки не було оплачено, внаслідок чого утворився борг з оплати:

1. Організації міжнародної доставки вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Ставки, Україна - Загреб, Хорватія згідно заявки №18 від 18 грудня 2019 року та інвойсу №UA00024200 від 13 січня 2020 року, на суму 8850,00 Євро (Рахунок від 13.01.2020р. №UA00024200);

2. Організації міжнародної доставки вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Ставки, Україна - Загреб, Хорватія згідно: заявки №DEV 2020-01-053 від 03 лютого 2020 року та інвойсу № UA 00025538 від 14 лютого 20220 року, на суму 5700 Євро (Рахунок від 14.02.2020р. №UA00025538);

3. Організації міжнародної доставки вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Ставки, Україна-порт Херсон, Україна; організація зварювальних робіт для кріплення деталей крану на судні в порту Херсон; організація інспекції процесу навантаження і кріплення вантажу на борту судна в порту Херсон, згідно з:

3.1 заявки №DEV 2020-01-052 від 31 січня 2020 року (перевезення розібраного 600 тонного гусеничного крану за маршрутом Ставки, Україна - порт Херсон, Україна, вартістю 37000 Євро, маніпуляції на шляху «вантажівка-склад, склад-судно», вартістю 30800 доларів США) (Рахунок від 10.02.2020р. №UA00025266, від 01.03.2020р. №UA00026034 та від 01.03.2020р. №UA00025990);

- інвойсу №UA00025266 від 10 лютого 2020 року на суму 37000 Євро; інвойсу №UA00025990 від 01 березня 2020 року на суму 30800 доларів США; інвойсу №UA00026034 від 01 березня 2020 року на суму 594,44 Євро.

4. Заявки №DEV 2020-02-017 від 07 лютого 2020 року (організація інспекції процесу навантаження і кріплення вантажу на борту судна в порту Херсон) (Рахунок від 01.03.2020р. №UA00025989 та від 01.03.2020р. №UA00026183).

- інвойсу №UA00026183 від 01 березня 2020 року на суму 3900 Євро; інвойсу №UA00025989 від 01 березня 2020 року на суму 1300 Євро.

5. Заявки №DEV 2020-02-066 від 24 лютого 2020 року (організація зварювальних робіт для кріплення деталей крану на судні в порту Херсон) та рахунку №1275 від 25 лютого 2020 року на суму 4100 Євро (Рахунок від 25.02.2020р. №1275).

З підстав порушення Відповідачем передбаченого п.4.3. Договору порядку та строку оплати наданих Позивачем та прийнятих Відповідачем послуг за Договором Позивачем в порядку, передбаченому п.5.22. Договору нараховано Відповідачу 18433,33 євро та 9240 доларів США 30% штрафу, а також 1192,50 євро та 545,31 доларів США 3% річних.

Ухвалою від 02.12.2021р. у цій справі судом постановлено провадження у справі в частині стягнення з "Загребтранс" Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів ("Zagrebtrans" drustvo s ogranicenom odgovornoscu) за адресою місцезнаходження: 10090, Хорватія, м.Загреб, вул.Лончарева, 1/і (10090, Croatia, Zagreb (Grad Zagreb), Loncareva 1/i;) MBS 080045625; OIB 0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) 61444,44 євро суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 2048545,34грн. та 30800 доларів США суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 870041,48грн. закрити; продовжити провадження у справі в частині невирішених вимог про стягнення з "Загребтранс" Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів ("Zagrebtrans" drustvo s ogranicenom odgovornoscu) за адресою місцезнаходження: 10090, Хорватія, м.Загреб, вул.Лончарева, 1/і (10090, Croatia, Zagreb (Grad Zagreb), Loncareva 1/i;) MBS 080045625; OIB 0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) 18433,33 євро штрафу, 9240 доларів США суми штрафу, 1192,50 євро 3% річних, 545,31 доларів США 3% річних; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" від 02.12.2021р. вх. №4954/21 про повернення судового збору задоволити частково; повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) з Державного бюджету України 43778,80грн. сплаченого згідно Платіжного доручення від 06.10.2020р. №224556 судового збору.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 позов задоволено повністю. Стягнути з Загребтранс Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів (Zagrebtrans drustvo s ogranicenom odgovornoscu) за адресою місцезнаходження: 10090, Хорватія, м.Загреб, вул.Лончарева, 1/і (10090, Croatia, Zagreb (Grad Zagreb), Loncareva 1/i;) MBS 080045625; OIB 0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДСВ Логістика (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) 18433,33 євро штрафу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 614563,54грн., 9240 доларів США суми штрафу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 261012,44грн., 1192,50 євро трьох відсотків річних, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 39757,71грн., 545,31 доларів США суми штрафу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 15403,97грн. та 13961,07грн. судового збору.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджено факт укладення між Сторонами Договору, порушення Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати наданих послуг у встановленому Договором порядку та строки, беручи до уваги наявність вини Відповідача щодо такої неоплати, перевіривши розрахунок суми позовних вимог, беручи до уваги закриття ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.12.2021р. у цій справі провадження у справі в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 61444,44 євро суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 2048545,34грн. та 30800 доларів США суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 870041,48грн., суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 18433,33 євро штрафу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 614563,54грн., 9240 доларів США суми штрафу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 261012,44грн., 1192,50 євро трьох відсотків річних, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 39757,71грн., 545,31 доларів США суми штрафу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 15403,97грн. є мотивованими та обґрунтованими, підлягають до задоволення повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Загребтранс Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів оскаржив таке в апеляційному порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про укладення між позивачем та відповідачем Договору про транспортно-експедиторське обслуговування №GC-011786 від 25.07.2019.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано, що між сторонами відсутній укладений в письмовій формі правочин про забезпечення зобов`язань стосовно оплати за надані послуги, у вигляді неустойки в розмірі 30% від суми заборгованості. Судом першої інстанції не надано жодної оцінки тому, що позивач та відповідач не погоджували можливості укладення договорів шляхом обміну електронними листами.

Апелянт стверджує, що транспортні послуги надавалися позивачем відповідачу виключно шляхом прийняття до виконання позивачем заявок відповідача. Відносини між позивачем та відповідачем в межах виконання заявок не регулюються окремим договором, оскільки такий не укладався. Заявки не містять посилання на договір, відповідно він не може регулювати відносини між позивачем та відповідачем.

Відтак, апелянт вважає, що сторонами не погоджувалися будь-які штрафні санкції, в тому числі передбачені пунктом 5.22 поданої позивачем копії договору.

На переконання апелянта, надана позивачем копія договору про транспортно-експедиторське обслуговування №GC-011786 від 25.07.2019 не є електронним документом, а тому не може замінювати письмову форму договору. Копія договору надана позивачем не має ознак електронного документа, не підписана електронними цифровими підписами сторін, то такий правочин міг набрати чинності виключно після його фізичного підписання сторонами та скріплення печатками у паперовому вигляді. Проте позивачем не було надано суду належним чином оформлених оригіналу свого примірника договору.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що погоджені між позивачем та відповідачем Заявки не містять спеціальної вимоги обрахунку строків на оплату за надані послуги.

Також апелянт стверджує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що спір підвідомчий судам України.

З огляду на вищенаведене, апелянт просить суд рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі №914/2716/20 скасувати та відмовити ТОВ «ДСВ Логістика» у задоволенні позову повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, не містить жодних підстав, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення, а тому не підлягає задоволенню.

Позивач зазначає, що Договір, всупереч твердженням відповідача, викладений у формі документа та підписаний обома сторонами. Договір, як вірно встановлено судом першої інстанції, підписано повноважними представниками, а їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб.

Крім того, факт того, що Договір був підписаний відповідачем, підтверджується і електронною перепискою між сторонами.

Позивач звертає увагу суду на те, що укладення заявок відбувалося точно в такий же спосіб та у такій же формі, як і укладення Договору, а тому визнання відповідачем заявок і при цьому невизнання укладення Договору є недобросовісним і свідчить виключно про намагання знайти спосіб уникнути відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків.

Позивач зазначає, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що в жодній заявці немає вказівки на договір. Однак, перша заявка №18 від 18.12.2019 містить посилання на Договір, адже у графі «Згідно з договором (№, дата)» вказується дата 25.07.2019, що є датою укладеного Договору.

Також, позивач зазначає, що факт укладення Договору і визнання даного Договору відповідачем підтверджується також виставленими рахунками за надані послуги, що без будь-яких застережень були оплачені відповідачем.

Позивач переконай, що стягнення із відповідача 30% штрафу та 3% річних є законним та обґрунтованим, оскільки відповідач порушив своє зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих йому послуг за Договором.

Щодо строків оплати за надані послуги, то позивач наголошує, що порядок і строк оплати встановлювався виключно Договором і не міг змінюватися в заявках, як про це стверджує відповідач.

Щодо тверджень відповідача про те, що даний спір не має розглядатися Господарським судом Львівської області, то позивач зазначає, що сторони погодили, що в разі виникнення спору, процедура його вирішення визначається саме законодавством України, що вже свідчить про те, що сторони передбачали розгляд спорів за Договором в судах України.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі №914/2716/20 залишити без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 розгляд справи відкладено на 18.05.2022 на 10 год 20 хв та ухвалено проводити судове засідання по справі №914/2716/20 з участю представника позивача адвоката Шульги А.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.05.2022 підтримав доводи апеляційної скарги, надав усні пояснення та просив апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі №914/2716/20 скасувати та відмовити ТОВ «ДСВ Логістика» у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 18.05.2022 представник позивача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, надав усні пояснення, заперечив проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Під час розгляду справи відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України від учасників судового процесу не надходило.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України та відбувалось в режимі відеоконференції, у відповідності до ст.. 197 ГПК України.

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

25.07.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» (Позивач, Експедитор) та "Загребтранс" Товариством з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів (Відповідач, замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №GC-011786 (надалі - Договір), за умовами якого (п.1.1. Договору) Експедитор за оплату та за рахунок Замовника надає Замовникові комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення імпортних, експортних, транзитних вантажів Замовника і вантажів Замовника в 20-, 40- та понад 40-футових контейнерах стандартів 180. в тому числі й збірних вантажів від місця, зазначеного Замовником, до місця призначення різними видами транспорту за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення, залежно від маршруту, зокрема, організацію перевалки контейнерів з вантажами Замовника з одного виду транспорту на інший на території портів, інших спеціалізованих контейнерних і складських терміналів, у тому числі, організація вантажно-розвантажувальних робіт та зберігання: доставку вантажів і контейнерів з вантажами Замовника авто- або залізничним транспортом; інші послуги, необхідність у яких може виникнути в ході організації та забезпечення комплексу вищезазначених послуг, у тому числі, але не обмежуючись, оформлення документів, контроль місцезнаходження вантажу, організація зберігання, зважування, сканування та ін.

Відповідно до п.1.2. Договору послуги щодо кожного окремого перевезення надаються Експедитором на підставі укладеної Сторонами Заявки та отриманої передоплати від Замовника.

Згідно п.1.5. Договору асортимент, кількість/обсяг вантажів, маршрут перевезення, способи транспортування та види транспорту, перевалки, зберігання, їх особливі умови, що вимагають більш докладної регламентації, умови фрахтування (букінгу), необхідність стафірування/розстафірування, а також спосіб доставки вантажів до місця призначення можуть обговорюватися Сторонами в письмових інструкціях Замовника/Заявках або в додаткових угодах, які є невід`ємними частинами Договору.

Замовник своєчасно та у повному обсязі оплачує Експедитору вартість послуг, виконаних в межах Договору (п.1.6. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено зобов`язання Експедитора організовувати та контролювати транспортування вантажу, прийом/видачу вантажу в/з місць відвантаження та перевалки, вантажно-розвантажувальні роботи, зберігання вантажу, транспортно-експедиторське обслуговування, ведення документального і митного обліку прийому/видачі вантажу та інші види робіт, за умови якщо такі послуги були замовлені Замовником при організації морських перевезень відповідно до Правил, що діють на окремих видах транспорту і митного законодавства України.

Відповідно до п.3.7. Договору Експедитор організовує документальне оформлення прийому/видачі/передачі вантажів/контейнерів із вантажами Замовника суміжними видами транспорту відповідно до правил, що діють на окремих видах транспорту і складання необхідних документів щодо приймання-передачі та інших документів, що підтверджують факт надання/виконання послуг і підписуються сторонами.

Згідно п.3.12. Договору Експедитор відповідно до заявок Замовника за окрему плату за фактичними витратами Експедитора або за письмово погодженими сторонами заявками виконує інші додаткові послуг.

Пунктом 4.1. Договору Сторонами передбачено, що вартість, ставки та тарифи виконуваних Експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів, обговорюються Сторонами в заявках та/або додаткових угодах до Договору. Платежі здійснюються Замовником в євро або доларах США згідно наданих Експедитором рахунків-фактур. Встановлена додатковою угодою та/або заявкою вартість (основна ставка) включає плату тільки обговорених Сторонами послуг. Будь-які інші послуги, передбачені Сторонами як додаткові, оплачуються Замовником додатково до погодженої вартості (основної ставки) за тарифами, обговореними Сторонами в додаткових угодах та/або заявках до Договору або яким-небудь іншим способом у письмовій формі. Замовник також зобов`язується компенсувати всі документально підтверджені витрати Експедитора, необхідність у яких виникла в процесі надання послуг, передбачених Договором.

Відповідно до п.4.2. Договору перелік і вартість послуг, а також ставки/розміри витрат Експедитора, що пов`язані з наданням послуг та підлягають компенсації Замовником, вказуються в рахунках Експедитора. Сумою Договору є сума всіх виставлених Експедитором рахунків Замовнику.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що оплата послуг проводиться Замовником протягом трьох календарних днів з дати виставлення рахунку Експедитором (у тому числі за допомогою електронного зв`язку в порядку, передбаченому Договором) на поточний рахунок останнього, але, в будь-якому випадку, до моменту вивантаження вантажу. Комісійні банку Експедитора сплачує Замовник. Комісійні банку-кореспондента оплачує сторона, яка отримує платіж.

Після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів про виконані додаткові послуги Експедитором складається Акт прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження виконання послуг їх кількості та вартості (п.4.4. Договору).

Відповідно до п.4.7. Договору оплата рахунків Експедитора або передоплата проводяться Замовником із зазначенням у банківському документі номеру цього Договору та номеру рахунку Експедитора при оплаті послуг або при перерахуванні передоплати. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок Експедитора. Банківські комісії за переказ коштів на поточний рахунок Експедитора оплачуються Замовником у повному обсязі.

Згідно п.5.1. Договору Експедитор і Замовник несуть один перед одним майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором відповідно до чинного законодавства України та правил і звичаїв, що діють на транспорті.

Експедитор має право залучати третіх осіб до виконання своїх обов`язків за Договором та укладати з ними договори від свого імені, при цьому Експедитор відповідає за їх дії як за свої власні (п.5.16. Договору).

Пунктом 5.22. Договору Сторонами передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг Експедитора Замовник оплачує Експедитору штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Відповідно до п.8.1. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019р., але, у будь-якому випадку, до повних взаєморозрахунків між сторонами за надані послуги. У разі, якщо жодна із сторін за 20 календарних днів до закінчення терміну дії договору не заявить про намір розірвати договір, термін дії Договору автоматично продовжується на наступний календарний рік.

Згідно п.8.2. Договору у період дії Договору Сторони можуть вносити зміни та доповнення, що мають бути викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими особами Сторін.

У всьому, що не передбачено Договором, Сторони керуються чинним законодавством України, правилами, що діють на транспорті, міжнародними угодами та конвенціями щодо перевезення та доставки вантажів, звичайною комерційною і морською практикою (п.9.1. Договору).

Відповідно до п.9.4. Договору різні суперечки, претензії, що виникли у зв`язку із Договором, а також порушення або анулювання його умов, які не можуть бути вирішені Сторонами шляхом переговорів, вирішуються в порядку, визначеному законодавством України.

Згідно п.10.1. Договору усі зміни, доповнення, протоколи до Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу в разі, якщо викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками Сторін.

Пунктом 10.2. Договору передбачено, що після укладання Договору всі попередні переговори, листування, договори, протоколи про наміри і будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються Договору, втрачають юридичну силу. Якщо в заявці Сторонами обумовлені умови організації перевезення, які відрізняються від встановлених Договором, перевагу має підтверджена Сторонами Заявка.

Відповідно до п.10.5. Договору Договір, зміни та доповнення до нього, заявки, рахунки, акти та інша інформація в межах Договору, отримані Сторонами за допомогою засобів електронного обміну інформацією, мають юридичну силу до моменту їх заміни на оригінальні примірники, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватись стороною, від імені якої вони були відправлені. При цьому сторона, що направила такий документ, відповідає за справжність підписів своїх уповноважених представників і відбитків печаток. Документи/інформація, відправлені за допомогою електронного зв`язку, створюють юридичні наслідки для сторін у разі використання сторонами наступних електронних адрес: Експедитор: ; Замовник: .

Згідно п.10.7. Договору Договір складено на 11 аркушах в двох екземплярах українською та англійською мовами, кожен з яких має однакову юридичну силу і включає додаткові угоди, що є його невід`ємною частиною. Цей Договір може бути підписано шляхом факсимільного зв`язку із наступним обов`язковим обміном оригінальними екземплярами договору. При виникненні розбіжностей в інтерпретації української та англійської версіях, перевагу має українська версія.

Вказаний Договір підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб - Сторін Договору. Повноваження представника Відповідача Ida Mejaski на підписання від імені Відповідача Договору підтверджуються виданим нотаріусом Республіки Хорватія Матош Младен Витягом з судового реєстру щодо суб`єкта запису ІНС: 080045625, ОІН: 0 щодо ЗАГРЕБТРАНС Товариство з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких і негабаритних вантажів, згідно якого Іда Меяшкі є директором та представляє інтереси Відповідача індивідуально і самостійно.

Листом від 06.08.2019р. представник Позивача повідомила представника Відповідача про факт підписання з боку Позивача договору. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

З врахуванням наведеного суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується обставина укладення між Позивачем та Відповідачем Договору та надіслання підписаного уповноваженим представником та завірено відтиском печатки Відповідача Договору Позивачу в порядку, визначеному Сторонами в пунктах 10.5. та 10.7. Договору.

Відтак, Позивачем надано Відповідачу послуги не на підставі окремих Заявок-Договорів, а в порядку, передбаченому п. 1.2. Договору на підставі отриманих Позивачем Заявок Відповідача за Договором.

При цьому суд вважає безпідставними та необґрунтованими заперечення Відповідача проти позову з підстав неукладення Договору, оскільки вимога підпису Відповідачем тексту Договору на кожному аркуші його тексту не передбачена умовами Договору, а надіслання Відповідачем підписаного примірника Договору засобами електронного обміну інформації в порядку, передбаченому п.10.5. та 10.7. Договору з електронної адреси, що визначена Договором, є належними доказами укладення між Сторонами Договору, а відтак, породжує права та обов`язки для сторін і не може спростовуватись Відповідачем, як стороною, що надіслала відповідний документ.

З врахуванням наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що в період з 18.12.2019р. по 24.02.2020р. у відповідності до умов укладеного між Сторонами Договору на підставі Заявок від 18.12.2019р. №18, від 31.01.2020р. №DEV 2020-01-052, від 03.02.2020р. №DEV 2020-01-053, від 07.02.2020р. №DEV 2020-02-017 та від 24.02.2020р. №DEV 2020-02-066 Позивачем надано Відповідачу послуги за Договором на загальну суму 61444,44 євро та 30800 доларів США, та виставлено до оплати Рахунки від 13.01.2020р. №UA00024200 на суму 8850 євро; від 10.02.2020р. №UA00025266 на суму 37000 євро; від 14.02.2020р. №UA00025538 на суму 5700 євро; від 25.02.2020р. №1275 на суму 4100 євро; від 01.03.2020р. №UA00025990 на суму 30800 доларів США; від 01.03.2020р. №UA00026034 на суму 594,44 євро; від 01.03.2020р. №UA00026183 на суму 3900 євро та від 01.03.2020р. №UA25989 на суму 1300 євро.

Факт надання Позивачем послуг за вказаними заявками підтверджується також долученими до матеріалів справи копіями CMR №1536732, №1536734, №1536735, №1594501, №1594503, №1594504, №1594505, №1594506, №1594507, №1594508, №1594509, №1594510, №1594511, №1594512, №1594513, №1594514, №1594515, №1594516, №1594517, №1594518, №1594519, №1594520, №1594521, №1594523, №1594524, №1594525, №1594526, №1594527, №1594528, №1594529, №1594530, №1594534, №1594543, №1594551, №1594592, №1594593, №1594594, №1594595, №1594597, №1594598, №1594599, №1594600, Коносаментом B/L від 01.03.2020р., Маніфестом від 01.03.2020р. та Сюрвейєрським звітом від 03.03.2020р.

За результатами надання послуг Позивачем були відправлені Відповідачу рахунки на оплату разом з міжнародними товарно-транспортними накладними CMR та іншими підтверджуючими документами. Рахунки на оплату разом з міжнародними товарно-транспортними накладними CMR та іншими підтверджуючими документами неодноразово відправлялись Відповідачу як засобами електронної пошти так і в оригінальних примірниках кур`єрською службою ДХЛ (DHL), що підтверджують відповідні квитанції.

Електронним листом від 10.03.2020р. Позивач надіслав Відповідачу про долучення всіх рахунків-фактур (інвойсів) до листа у вигляді додатків. Рахунок UA00019486 оплачено частковою Борг у розмірі 20000 євро все ще залишається за Відповідачем. Усі супровідні копії оригіналів документів до сплати по інвойсах UA00019486, UA00024200 вже отримані Відповідачем за адресою офісу в Загребі. Решта оригіналів документів, а також інвойси UA00026183, UA00025989, UA00025538, 1275, UA00025266, UA00025990, UA00026034 будуть надіслані 10.03.2020р, про що буде повідомлено номер відстеження служби доставки DHL. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 11.03.2020р. Позивач повідомляв Відповідача те, що решта оригіналів документів, а також оригінали інвойсів UA00026183, UA00025989, UA00025538, 1275, UA00025266, UA00025990, UA00026034 були надіслані 11.03.2020р. Крім того, Позивачем надано Відповідачу номер відстеження служби доставки DHL і повідомив, що очікує відповіді щодо плану платежів. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 13.03.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про наявність зауважень щодо надісланих Позивачем інвойсів 25990, 1275, 26034. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 16.03.2020р. Позивач просив Відповідача негайно надати відповідь на листа представника Позивача. Окрім того, до листа долучено оновлений інвойс 25990, інвойс 1275 - звіт про перевірку, який підтверджує, що пробки були встановлені, інвойс 26034 - розрахунок та зазначено про наявність оригіналу CMR по вказаному інвойсу. Також Позивач повідомляв Відповідача про надіслання звіту про перевірку та розрахунку по інвойсу UA00025990, а також надіслання інформації про відстеження DHL. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 17.03.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про помилку в інвойсі 25266 в частині зазначення суми замість 37000 євро суми в розмірі 37000 доларів США. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 17.03.2020р. Позивач надсилав Відповідачу виправлений інвойс 25266 і просив повторно перевірити всі документи і підтвердити їх відповідність з метою надіслання Позивачем відповідачу оригіналів таких. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 18.03.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про відсутність в інвойсі 1275 дати надання послуг. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 17.03.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про одержання виправленого інвойса 1275. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 23.03.2020р. Позивач просив Відповідача повідомити про графік платежів. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 24.03.2020р. Позивач у відповідь на запит щодо надання документів до інвойсів 25894 та 25543 зазначав про наявність таких у додатку до листа, аналогічно із інвойсом 1275. Крім того Позивач повідомляв Відповідача про наміри надіслати оновлені інвойси 1275, 25990 та 25266, два звіти про перевірку і просив надати актуальну інформацію про адресу Відповідача. Крім того Позивач зазначав про наявність у відповідача інвойсів та супровідних документів для оплати і просив терміново повідомити графік платежів. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 24.03.2020р. Позивач надіслав Відповідачу список неоплачених інвойсів на суму 81444,44 євро, 30800 доларів США та 304428,58грн. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронними листами від 25.03.2020р. та від 26.03.2020р. Позивач просив Відповідача надати відповідь на попередні листи Позивача. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 26.03.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про наміри сплатити 10000 євро до 15.04. та ще 10000 євро до 30.04. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 31.03.2020р. Позивач повідомляв Відповідача про наявність, окрім боргу в євро та доларах США, заборгованості в гривнях в розмірі 304428,58грн. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 07.04.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про те, що протягом тижня очікує поступлення коштів від клієнта, після чого буде здійснено негайне їх перерахування Позивачу. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 16.04.2020р. Позивач повідомляв Відповідача про те, що всупереч домовленості кошти в сумі 10000 євро Позивачу Відповідачем не сплачено. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 16.04.2020р. Відповідач повідомляв Позивача про ненадходження коштів від контрагента та зазначав про необхідність перевірки ним вказаної ситуації. Вказаний лист надіслано із передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 23.04.2020р. Позивач повідомляв Відповідача про наявність неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США та про скерування до української компанії Відповідача Претензії, у випадку незадоволення кої справа буде передана до суду України. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 18.05.2020р. Позивач просив Відповідача надати оновлений графік оплати неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронними листами від 20.05.2020р., 21.05.2020р. Позивач надсилав нагадування Відповідачу щодо оплати наданих послуг. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 21.05.2020р. Відповідач повідомив про виплату приблизно 10000 євро та просив Позивача проявити терпіння щодо решти суми або можливості надання транспорту для компенсації заборгованості. Вказаний лист надіслано Позивачу з передбаченої Договором електронної адреси Відповідача: .

Електронним листом від 29.05.2020р. Позивач повідомляв Відповідача про відсутність інших варіантів компенсації, окрім оплати наданих послуг згідно неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США і просив надати графік платежів за ними. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 02.06.2020р. Позивач повідомляв Відповідача про наявність неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 05.06.2020р. Позивач просив Відповідача надати відповідь на листа. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 12.06.2020р. Позивач просив Відповідача уточнити графік проведення оплати неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 18.06.2020р. Позивач просив Відповідача надати відповідь на листа та надати графік проведення оплати неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 02.07.2020р. Позивач з підстав ігнорування телефонних дзвінків Позивача Відповідачем просив останнього дати відповідь на повідомлення Позивача та уточнити дату проведення оплати неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 13.07.2020. фінансовий Позивач просив Відповідача переглянути сповіщення відділу, що додається. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 31.07.2020р. Позивач просив Відповідача надати графік виплат неоплачених інвойсів на суму 67144,44 євро та 30800 доларів США. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Електронним листом від 06.10.2020р. фінансовий відділ Позивача просив Відповідача надати підписані акти прийняття-передачі послуг та повернути підписані копії скану, і, якщо можливо, надіслати Позивачу підписаний оригінал. У доповненнях до листа №3902 Позивачем надіслано Акти прийняття-передачі та інвойси, що містяться у вкладених до листа файлах. Вказаний лист надіслано на передбачену Договором електронну адресу Відповідача: .

Листом від 06.09.2021р. АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» підтвердило доставку 27.02.2020р. о 12:03 вантажу, який відправлено до Хорватії за авіанакладною ДХЛ № від 25.02.2020р.

Листом від 06.09.2021р. АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» підтвердило доставку 12.03.2020р. о 12:43 вантажу, який відправлено до Хорватії за авіанакладною ДХЛ № від 11.03.2020р.

Листом від 06.09.2021р. АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» підтвердило доставку 30.03.2020р. о 12:37 вантажу, який відправлено до Хорватії за авіанакладною ДХЛ № від 26.03.2020р.

Листом від 06.09.2021р. АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» підтвердило доставку 28.04.2020р. о 12:58 вантажу, який відправлено до Хорватії за авіанакладною ДХЛ № від 24.04.2020р.

Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з оплати наданих Позивачем послуг у визначеному Договором порядку та строки не виконано, внаслідок чого утворився борг в розмірі 61444,44 євро та 30800 доларів США.

З метою досудового врегулювання спору Позивач 03.08.2020р. звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Загребтранс» із Претензією про стягнення заборгованості у розмірі 61444,44 євро та 30800 доларів США. ТзОВ «Загребтранс» вказану Претензію отримано 02.09.2020р., проте залишено без відповіді та реагування.

Листом від 05.10.2020р. вих. №3902 Позивач 07.10.2021р. надіслав Відповідачу для підписання та повернення інвойси UA00019486, UA00024200, 1275, UA00026183, UA00026034, UA00025989, UA00025538, UA00025990, та копії актів виконаних робіт до них, що підтверджується описом вкладення до цінного листа із відтиском календарного штемпеля відділення поштового зв`язку про прийняття до пересилки цінного листа за ідентифікатором VA031429761UA.

Листом від 14.12.2020р. Відповідач повернув Позивачу лист від 05.10.2020р. вих. №3902 разом із доданими до нього документами з підстав покликання Позивача в інвойсах на Договір та невизнання Відповідачем обставини його укладення між Сторонами.

З підстав наведеного Позивач просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 61444,44 євро та 30800 доларів США суми основного боргу, а також 18433,33 євро штрафу, 9240 доларів США суми штрафу, 1192,50 євро 3% річних, 545,31 доларів США 3% річних за порушення порядку і строку здійснення оплати послуг за Договором.

02.12.2021р. за вх. №28998/21 Відповідачем подано до суду клопотання від 01.12.2021р. б/н про закриття провадження у справі, в якому просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 61444,44 Євро та 30800 доларів США основного боргу з підстав оплати такого; обставина сплати Відповідачем коштів визнана представником Позивача.

Ухвалою суду від 02.12.2021р. у цій справі постановлено провадження у справі в частині стягнення з "Загребтранс" Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів ("Zagrebtrans" drustvo s ogranicenom odgovornoscu) за адресою місцезнаходження: 10090, Хорватія, м.Загреб, вул.Лончарева, 1/і (10090, Croatia, Zagreb (Grad Zagreb), Loncareva 1/i;) MBS 080045625; OIB 0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) 61444,44 євро суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 2048545,34грн. та 30800 доларів США суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 870041,48грн. закрити; продовжити провадження у справі в частині невирішених вимог про стягнення з "Загребтранс" Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів ("Zagrebtrans" drustvo s ogranicenom odgovornoscu) за адресою місцезнаходження: 10090, Хорватія, м.Загреб, вул.Лончарева, 1/і (10090, Croatia, Zagreb (Grad Zagreb), Loncareva 1/i;) MBS 080045625; OIB 0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) 18433,33 євро штрафу, 9240 доларів США суми штрафу, 1192,50 євро 3% річних, 545,31 доларів США 3% річних.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення; загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Аналогічне правове положення закріплено в ч.1 ст.307 ГК України.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст.909 ЦК України).

Приписами ч.4 ст.909 ЦК України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами ч.1 ст.306 ГК України встановлено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ч.2 ст.306 ГК України).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.306 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Згідно ч.5 ст.306 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею ст.914 ЦК України передбачено, що у довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення.

Відповідно до статті 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу.

Нормою ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» зокрема визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;

експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;

перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Приписами ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.929 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу; договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням; договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо); положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Згідно ст.930 ЦК України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі; клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов`язків.

Приписами ст.931 ЦК України встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ч.1 ст.932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В оскаржуваному рішенні, з врахуванням встановлених судом обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що матеріалами справи підтверджується обставина укладення між Сторонами Договору, здійснення Позивачем господарських операцій надання послуг за ним, а відтак, виникнення обов`язку Відповідача з оплати таких послуг у встановлені п.4.3. Договору порядку та строк. Таким чином право Позивача, за захистом якого він звернувся до суду, є порушеним. З врахуванням закриття ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.02.2021р. у цій справі провадження у справі в частині стягнення з "Загребтранс" Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів ("Zagrebtrans" drustvo s ogranicenom odgovornoscu) за адресою місцезнаходження: 10090, Хорватія, м.Загреб, вул.Лончарева, 1/і (10090, Croatia, Zagreb (Grad Zagreb), Loncareva 1/i;) MBS 080045625; OIB 0 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м.Київ, вул.Сім`ї Сосніних, буд.7, літ.Д; ідентифікаційний код: 38857571) 61444,44 євро суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 2048545,34грн. та 30800 доларів США суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 870041,48грн. у зв`язку із відсутністю предмета спору суд зазначає, що сума невирішених позовних вимог складає 19625,83 євро та 9785,31 доларів США.

Щодо визначення Позивачем вираженого у грошовій одиниці України - гривні грошового еквіваленту суми позовних вимог суд першої інстанції вірно зазначив, що, відповідно до статті 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Згідно ч.2 вказаної статті у випадку, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Як вбачається, заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Як встановлено судом першої інстанції із офіційного веб-сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=13.10.2020&period=daily) станом на 13.10.2020р. офіційний курс обміну євро до гривні становив 33,3398грн. за 1 євро; долара США до гривні - 28,2481грн за 1 долар США.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сума основного боргу в розмірі 19625,83 євро станом на день подання позову складала 654321,25грн.; 9785,31 доларів США - 276416,42грн. Разом ціна позову становить 930737,67грн.

Відповідно до п.5.22. Договору за несвоєчасну оплату послуг Експедитора Замовник оплачує Експедитору штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Згідно з ст.ст.549, 611, 625 ЦК України, ст.230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Згідно положень ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією (ч.6, 7 ст. 231 Господарського кодексу України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ч.ч. 1 і 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно ч.5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Перевіривши правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку 30% штрафу колегія суддів зазначає, що сума штрафу за порушення порядку і строку оплати наданих Позивачем та прийнятих Відповідачем послуг за Договором становить 18433,33 євро та 9240 доларів США.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до п.9.1. Договору у всьому, що не передбачено Договором, Сторони керуються чинним законодавством України, правилами, що діють на транспорті, міжнародними угодами та конвенціями щодо перевезення та доставки вантажів, звичайною комерційною і морською практикою.

Згідно п.9.4. Договору різні суперечки, претензії, що виникли у зв`язку із Договором, а також порушення або анулювання його умов, які не можуть бути вирішені Сторонами шляхом переговорів, вирішуються в порядку, визначеному законодавством України.

Колегія суддів, перевіривши правильність розрахунку судом першої інстанції трьох відсотків річних за заявлений Позивачем період, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що сума належних до стягнення з Відповідача на користь Позивача трьох відсотків річних за порушення порядку і строку оплати наданих Позивачем та прийнятих відповідачем послуг за Договором за заявлений Позивачем період становить 1192,50 євро та 545,31 доларів США.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено факт укладення між Сторонами Договору, порушення Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати наданих послуг у встановленому Договором порядку та строки та беручи до уваги закриття ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.12.2021р. у цій справі провадження у справі в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 61444,44 євро суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 2048545,34грн. та 30800 доларів США суми основного боргу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 870041,48грн., суд першої інстанції дійшов вірних висновків про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 18433,33 євро штрафу, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 614563,54грн., 9240 доларів США суми штрафу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 261012,44грн., 1192,50 євро трьох відсотків річних, що за офіційним курсом гривні до євро станом на 13.10.2020р. становить 39757,71грн., 545,31 доларів США суми штрафу, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на 13.10.2020р. становить 15403,97грн. є мотивованими та обґрунтованими, підлягають до задоволення повністю.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Загребтранс Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів, зміни чи скасування рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі №914/2716/20. Порушень норм процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі, судовою колегією не встановлено.

Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Загребтранс Товариства з обмеженою відповідальністю, що спеціалізується на перевезенні важких та негабаритних вантажів б/н від 13.02.2022 (вх. № 01-05/506/22 від 13.02.2022) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі №914/2716/20 залишити без змін

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.05.2022

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.