ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 червня 2022 року Справа № 903/31/22
Господарський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича
секретар судового засідання Остапук Юлія Володимирівна
за участю представників сторін:
від позивача: Романюк Л.С. ордер серія АС №1032338 від 30.12.2021, Шульжук В.В. - керівник
від відповідача: Кузін Є.В. довіреність №7720-К-О від 03.09.2021
від третіх осіб: н/з
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №903/31/22 за позовом Малого підприємства Стерн до Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головний державний виконавець Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пащук В.3., приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,
30.12.2021 Мале підприємств Стерн надіслало на адресу суду позов до Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.
Рішенням суду від 24.05.2022 позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1404 від 05.10.2021 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1405 від 05.10.2021 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

27.05.2022 МП Стерн подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Заяву до розгляду призначено на 07.06.2022 о 11:00 год. Запропоновано відповідачу до 03.06.2022 подати мотивовані письмові пояснення, в яких викласти свою позицію стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення судових витрат та направити останні на адресу суду та позивача, докази надіслання надати суду.

06.06.2022 представник відповідача на електронну адресу суду надіслав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якому вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви.

06.06.2022 представник позивача (заявника) на електронну адресу суду надіслав відповідь на відзив АТ КБ «Приватбанк» на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні просить суд зазву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні заяви просить відмовити.

У статті 244 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що суд ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

У заяві про здійснення розподілу судових витрат, позивач просить стягнути з відповідача 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем в зв`язку з розглядом в господарському суді справи №903/31/22.

В підтвердження надання АБ «Леонід Романюк» послуг з професійної правової допомоги в суді під час розгляду справи № 903/31/22 стороною надано копії: договору про надання правової допомоги №18 від 04.10.2019, акт прийому-передачі від 25.02.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.12.2021, від 25.05.2022.

Судом встановлено, що 04.10.2019 між Адвокатським бюро «Леонід Романюк», в особі керуючого бюро адвоката Романюка Леоніда Сергійовича та Малим підприємством «Стерн», в особі ліквідатора Шульжука Вадима Вячеславовича укладено договір про надання правової допомоги №18 (далі за текстом - Договір).

Згідно п.1 договору, Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо:

- Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань. Складання звернень (заяв, позовних заяв, скарг, відзивів, відповідей пропозицій) та інших документів правового характеру. Складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства.

- Представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної та приватної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

У відповідності до п.1.1. договору, клієнт надає Бюро наступні повноваження: бути представником Клієнта у судових органах України будь-якої ланки згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити та підписати від імені Клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись Іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені Клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо; представляти інтереси Клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при звернення виконавчого документа до виконання; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань Інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до апеляційної, касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому та судовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати у фінансових установах судовий збір, адміністративний збір, обов`язкові збори та Інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку Бюро, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.

Безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Романюк Леонід Сергійович. Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги «помічника адвоката Романюка Л.С., інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (п.1.2. договору).

У відповідності до розділу 3 договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається у формі акту виконаних робіт, підписаного сторонами договору, в якому зазначається номер справи та встановлюється вартість погодинної оплати за правову допомогу в розмірі 1200 грн за одну годину та оплачується платіжним дорученням (квитанцією) банку або готівкою, про що зазначається в акті виконаних робіт.

Згідно п.п.4.1.-4.2 договору, цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього.

Дія договору припиняється через один рік з дня його укладення, але може бути автоматично пролонгована на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору, сторони письмово не заявили один одному про припинення дію договору.

Клієнт має право у будь-який час відмовитися від правової допомоги за чинним Договором та розірвати його в односторонньому порядку, попередивши про це Бюро не пізніше як за 10 робочих днів письмовим повідомленням. При цьому Клієнт зобов`язаний оплатити Бюро гонорар за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а Бюро зобов`язане повідомити Клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору, а також повернути Клієнту документи, отримані від останнього або для нього у зв`язку із наданням правової допомоги, крім тих, які були розроблені Бюро залучені Адвокатом, який залучається Бюро до надання правової допомоги Клієнту, до матеріалів справ у суді, органах досудового слідства, прокуратури або при надісланні скарг/заяв/звернень до інших установ. При цьому сплачені Клієнтом Бюро грошові кошти (завдатки, аванси, гонорар) - не повертаються.

На виконання п.3.1 зазначеного договору, сторони підписали акт прийому-передачі від 25.05.2022 послуг по правовій допомозі згідно договору №18 від 04.10.2019 по справі №903/31/22 Господарського суду Волинської області.

Згідно акту прийому-передачі, адвокатським бюро були проведені наступні роботи (надані послуги):

-ознайомлення для оформлення позовної заяви до суду з матеріалами виконавчого провадження Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби Луцького району щодо стягнення на майно МП «Стерн» згідно виконавчих написів №1404, №1405 від 05.10.202 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (витрачено 1,5 год.- 1800,00 грн.);

- складання позовної заяви до господарського суду Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовом МП «Стерн» до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчих написів №1404, №1405 від 05.10.2021 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни такими, що не підлягають виконанню. Залучення до справи в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та державного виконавця Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пащук Валентину Зіновіївну. Застосування в позовній заяві до суду практики Верховного Суду (постанова ВП Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справа № 910/10374/17 провадження № 12-5гс21,постанова Верховного Суду України у справі за№ 6-887цс17, постанова Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц ) та правових норм ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» (витрачено 8 год. - 9600 грн.);

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» та складання відповіді на відзив (Витрачено 2 год. - 2400 грн.);

- участь судовому засіданні по справі 24.05.2022 на стадії розгляду позовної заяви по суті позовних вимог, час затрачений адвокатом на прибуття до господарського суду (витрачено 1 год. - 1200 грн.)

Всього витрачено 12,5 год. 15000,00 грн.

Сторони підтверджують, що розрахунок за надані послуги по правничій допомозі здійснено готівкою на суму 15000,00 грн, про що видано прихідний касовий ордер від 30.12.2021 року на суму 7500,00 грн, прихідний касовий ордер від 25.05.2022 року на суму 7500,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

Враховуючи вказане, позивачем згідно з вимогами ст. 74 ГПК України було доведено надання йому адвокатом вказаних послуг у суді.

Суд, при вирішенні розміру судових витрат переглянув калькуляцію часу, який був витрачений адвокатом, оцінив співмірність та розумність ціни його послуг, врахував складність справи.

За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (Постанова об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 №925/1137/19).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (Постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Доводи представника відповідача, що договір про надання правової допомоги припинився 05.10.2021 спростовуються наступним.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.2. Договору №18 від 04.10.2019 про надання правової допомоги передбачено, що дія договору припиняється через один рік після його укладання, але може бути автоматично пролонгована на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії договору, сторона письмово не заявила один одному про припинення дії договору.

Як слідує з матеріалів справи, МП «Стерн», АБ «Леонід Романюк» не заявляли один одному про припинення дії договору №18 від 04.10.2019 про надання правової допомоги.

Окрім того, МП «Стерн» у відповідності до умов Договору не відмовлялось від правової допомоги за чинним Договором та не заявляло про намір розірвати його в односторонньому порядку.

Отже, договір №18 від 04.10.2019 про надання правової допомоги, складеним між АБ «Леонід Романюк « та МП «Стерн» є чинним і станом на 2022 рік.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що договір про надання правничої допомоги не містить відтиску печатки МП «Стерн», а підпис вчинений від імені директора даної юридичної особи Шульжука В.В. суттєво відрізняється від підписів Шульжука В.В., наявних на акті прийому-передачі від 25.05.2022 та заяві про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки частинами 1 та 4 статті 58-1 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим (частина 2,3 ст. 58-1).

Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Мін`юст у листі 14.08.2014 №6820-0-4-14/8.1 послався на ч. 2 ст. 207 ЦКУ, за якою правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін, що в даних правовідносинах між АБ «Леонід Романюк» та МП «Стерн» - відсутня.

Також, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, тобто без скріплення підписів сторін відтиском печатки в ньому, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦКУ).

Окрім того, підписавши акт від 25.05.2022 прийому-передачі наданих послуг по правовій допомозі, заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, керівник МП «Стерн» схвалив договір про надання правової допомоги №18 від 04.10.2019.

Твердження представника відповідача про те, що різняться підписи в договорі на правову допомогу №18 від 04.10.2019 та в акті прийому-передачі наданих послуг від 25.05.2022, заяві про стягнення витрат на правову допомогу, здійснені директором МП «Стерн» Шульжук В.В., не беруться судом до уваги, оскільки дослідивши оспорювані накладні (Т.1 а.с.186-205), вбачається, що вони могли бути підписані не відповідачем, а третьою особою, оскільки факт підписання вказаних документів іншою особою, а не ОСОБА_1 не має для останнього правового значення та не звільняє його від обов`язку здійснювати оплату.

За змістом ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів та мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є керівником МП «Стерн».

Акт Прийому-передачі від 25.05.2022 підписаний директором Шульжук В.В. та скріплений печаткою підприємства.

Разом з тим, МП «Стерн» на підставі договору №18 від 04.10.2019 оплатило АБ «Леонід Романюк» 15000,00 грн.

Окрім того, підписавши акт від 25.05.2022 прийому-передачі наданих послуг по правовій допомозі, заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, керівник МП «Стерн» схвалив договір про надання правової допомоги №18 від 04.10.2019.

Представник відповідача вказує, що сума коштів, яку позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку з наданою правничою допомогою, не є співмірною з обсягом наданої правничої допомоги, складністю справи, ціною позову (справа немайнового характеру).

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, згідно п.3.1. Договору, розмір гонорару, який МП «Стерн» сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу визначається у формі акту виконаних робіт, підписаного сторонами договору в якому зазначається номер справи та встановлюється вартість погодинної оплати за правову допомогу в розмірі 1200 грн за одну годину та оплачується платіжним дорученням (квитанцією) банку або готівкою. про що зазначається в акті виконаних робіт.

Тобто, МП «Стерн» з повним дотриманням умов Договору №18 від 04.10.2019 про надання правової допомоги, підставно обгрунтувало в заяві до господарського суду Волинської області про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу величину витрат в розмірі 15000,00 грн.

Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, оскільки розмір судових витрат доведений, документально обгрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, суд вважає підставним та обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 73-80, 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (вул.Грушевського,1Д, м.Київ, 01001, ) на користь Малого підприємства Стерн (вулиця Карпенка Карого,7, м. Луцьк, 43023, ) 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 07.06.2022.

Суддя І. О. Гарбар