ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2022 р. Справа№ 925/556/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

за участю представників:

позивача - Починок О.І.

відповідача 1 - Білоус В.Ю.

відповідача 2 - не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 (повне рішення складено 20.12.2021)

та апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 (повне додаткове рішення складено 28.12.2021)

у справі №925/556/21 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс"

до Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області

про стягнення 1236916,80 грн

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" 1236916,80 грн збитків і 18533,75 грн судового збору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до суду були доведені умови, які необхідні для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення збитків, а саме: протиправності поведінки Головного управління ДПС у Черкаській області, наявності у позивача збитків і причинного зв`язку між неправомірними діями Головного управління ДПС у Черкаській області і завданими позивачу збитками.

10 грудня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява представника позивача адвоката Починка О.І. про ухвалення у справі №925/556/21 додаткового рішення про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на професійну правничу допомогу в сумі 35000,00 грн разом з документами, що підтверджують ці витрати.

Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 заяву представника позивача адвоката Починка О.І. про ухвалення у справі №925/556/21 додаткового рішення про розподіл судових витрат товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на професійну правничу допомогу у сумі 35000,00 грн задоволено частково в сумі 16000,00 грн. В решті цієї заяви відмовлено. Витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи №925/556/21, в розмірі 16000,00 грн покладено на Головне управління ДПС у Черкаській області. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив суд додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 у справі №925/556/21 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу - скасувати. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначав, при визначені розміру судових витрат у даній справі судом першої інстанції не взято до уваги порушення балансу інтересів між сторонами у спорі. Крім того скаржник зазначав, що протиправні рішення суб`єкта владних повноважень впливають не тільки на матеріальний стан суб`єктів господарювання і на репутаційне становище на ринку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" у справі №925/556/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №925/556/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021. Розгляд справи призначено на 02.03.2022.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області подало апеляційну скаргу, у якій просило суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21. Змінити абзац другий резолютивної частини рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 виклавши його у наступній редакції: стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" 18553,75 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви. Змінити абзац третій резолютивної частини рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 визначивши боржником у справі Державу Україна та викласти його в наступній редакції: стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" 1 236 916, 80 грн збитків завданих Головним управлінням ДПС у Черкаській області. Змінити абзац перший резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 замінивши цифру 16 000,00 грн на 5 200,02 грн. Змінити абзац другий резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 виклавши його в наступній редакції: стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" 5 200,02 грн витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №925/556/21 в суді першої інстанції. Абзац третій резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 - виключити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог відповідач 1 зазначав, що позивачем у розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України не було доведено неправомірність дій відповідача-1, як не доведено і наявність саме збитків та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяними збитками, а отже, враховуючи недоведеність позивачем як в сукупності, так і окремо наведених умов, а саме: обумовлених законом підстав для відшкодування за рахунок державного бюджету збитків з огляду на приписи ст. ст. 22, 1173, 1174,1176 Цивільного кодексу України, у суду першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення таких позовних вимог.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 12.01.2022 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 у справі №925/556/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області у справі №925/556/21 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Також не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2022, Головне управління ДПС у Черкаській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України 11.01.2022 засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21. Скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21. Прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету на користь ТОВ "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" збитків у розмірі 1 236 916, 80 грн. Розгляд справи проводити з викликом представників сторін.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 14.01.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначав, що при винесені судових рішень судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. На переконання ГУ ДПС у Черкаській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, позивачем не доведено та не надано належних доказів безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-1 та неналежним виконанням ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» вимог договору №105 від 15.07.2020 чи втратою контрагентом позивача - ТОВ «Комбінат хлібопродуктів «Талне» з іноземними інвестиціями» можливості отримання податкового кредиту на суму ПДВ, по розрахунках згідно такого договору.

Крім цього, збитки, які визначені в позовній вимозі були понесені позивачем у зв`язку з порушенням умов договору поставки, порушенням позивачем договірних зобов`язань у результаті його фінансово-господарської діяльності, а не в результаті протиправних дій контролюючого органу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору, та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

09.02.2022 на адресу суду від Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на виконання вимог ухвали суду від 17.01.2022 у справі № 925/556/21 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До заяви додано докази сплати судового збору (квитанція про сплату №0.0..1 від 08.02.2022). Таким чином апелянтом виконано вимоги ухвали у строк, установлений судом.

Також 09.02.2022 на адресу суду від Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на виконання вимог ухвали суду від 19.01.2022 у справі № 925/556/21 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До заяви додано докази сплати судового збору (платіжне доручення №103 від 02.02.2022). Таким чином апелянтом виконано вимоги ухвали у строк, установлений судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2022 клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 - задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21. Відкрито апеляційне провадження у справі № 925/556/21 за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2022. Відкрито апеляційне провадження у справі №925/556/21 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021. Об`єднано апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" для спільного розгляду.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з урахуванням наказу голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" судове засідання 02.03.2022 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2022 розгляд справи призначено на 25.05.2022.

Відповідач 2 у своєму відзиві на апеляційні скарги позивача та відповідача 1, у якому останній зазначав, що збитки, які визнані позивачем, настання яких залежало від його дій, не підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того відповідач 2 зазначав, що боржником за даною позовною заявою повинна виступати виключно держава Україна в особі органів, діями яким завдано шкоду, а не органи державної влади, як юридичні особи публічного права.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

З матеріалів господарської справи убачається наступне, що 15 липня 2020 року позивач як продавець і Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями як покупець уклали між собою договір поставки №105, згідно з яким продавець зобов`язався протягом 10 днів з моменту підписання цього договору поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити 1000 тонн пшениці м`якої 3-го класу, урожаю 2020 року власного виробництва за ціною 5890,08 грн з ПДВ за одну тонну.

У п. 7.4 та .7.5 договору поставки від 15.07.2020 №105 його сторони передбачили, що у момент виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в розумінні Податкового кодексу України продавець протягом строку, передбаченого законодавством, з моменту настання такої події зобов`язаний скласти та зареєструвати таку податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних незалежно від розмірів ПДВ за такою податковою накладною. Суми ПДВ, що указані у податкових накладних, які видаються постачальником покупцю, продавець зобов`язаний відображати в складі податкових зобов`язаннях декларації з ПДВ у тому звітному періоді, в якому виписані такі податкові накладні, крім того, у встановлені строки продавець зобов`язується своєчасно подавати у фіскальні органи декларації з ПДВ.

21 липня 2020 року сторони уклали між собою додаткову угоду №1 до договору поставки від 15.07.2020 №105, якою передбачили в п. 3.1 договору, що покупець здійснює 100% оплату товару в термін до 23.07.2020 включно і доповнили договір пунктом 7.3.1 такого змісту:

"При порушенні постачальником термінів реєстрації належним чином оформленої податкової накладної, включаючи зупинення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), незалежно від причин, порушенні інших вимог податкового законодавства, що пов`язано із цим договором, постачальник зобов`язаний сплатити неустойку (штраф) у розмірі 21% від суми поставки та відшкодувати покупцю збитки, понесені останнім у зв`язку з порушенням постачальником своїх гарантій (у тому числі штрафні санкції згідно з податковим законодавством). Цим сторони узгодили наступний порядок сплати неустойки (штрафу): неустойка (штраф) підлягає сплаті постачальником покупцю шляхом безготівкового розрахунку протягом 10 (десяти) календарних днів після одержання письмової претензії від покупця".

22 липня 2020 року позивач за видатковою накладною від 22.07.2020 №89 передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями, а останнє прийняло 1000 тонн пшениці м`якої 3-го класу урожаю 2020 року на суму 5890080,00 грн, в тому числі 981680,00 грн ПДВ.

22 липня 2020 року позивач за фактом поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями, 1000 тонн пшениці м`якої 3-го класу урожаю 2020 року на суму 5890080,00 грн, у тому числі 981680,00 грн. ПДВ, склав податкову накладну від 22.07.2020 №2 і подав її до Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією Державної податкової служби України від 22.07.2020 про прийняття нею цієї податкової накладної за реєстраційним номером і зупинення її реєстрації на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

23 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями за платіжними дорученнями від 23.07.2020 №232 і №234 повністю оплатило позивачу вартість поставленої ним за договором від 15.07.2020 №105 пшениці в сумі 5890080,00 грн.

30 липня 2020 року комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління ДПС у Черкаській області прийняла рішення від 30.07.2020 №1781607/34150627 про відмову позивачу у реєстрації податкової накладної від 22.07.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання ним недостатньої кількості документів на підтвердження походження реалізованого товару.

З матеріалів справи слідує, що позивач подав скаргу до комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління ДПС у Черкаській області на її рішення від 30.07.2020 №1781607/34150627 про відмову позивачу у реєстрації податкової накладної від 22.07.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами розгляду цієї скарги комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління ДПС у Черкаській області прийняла рішення від 07.08.2020 №41451/34150622/7, яким залишила скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями надіслало позивачу претензію від 13.08.2020 №1, якою, пославшись на договір поставки від 15.07.2020 №105, додаткову угоду до нього від 21.07.2020 №1, обставини виконання сторонами зобов`язань щодо поставки та оплати товару та на факт зупинення державною податковою службою реєстрації складеної позивачем податкової накладної від 22.07.2020 №2, пред`явило вимогу до позивача про сплату передбаченого п. 7.3.1 договору поставки від 15.07.2020 №105 неустойки (штрафу) у розмірі 21% від суми поставки, що становить 1236916,80 грн.

У подальшому, позивач за платіжними дорученнями від 13.08.2020 №77 і №78 сплатив товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями 1236916,80 грн штрафних санкцій згідно з претензією від 13.08.2020 №1.

Також позивач оскаржив рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління ДПС у Черкаській області від 30.07.2020 №1781607/34150627 до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням від 09.12.2020 у справі №580/3394/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" до Головного управління ДПС у Черкаській області, державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії Черкаський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю, визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління ДПС у Черкаській області від 30.07.2020 №1781607/34150627 про відмову у реєстрації податкової накладної від 22.07.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних і зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.07.2020 №2, складену товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс", датою її фактичного подання на реєстрацію, а саме 22.07.2020.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.02.2021 повернув Головному управлінню ДПС у Черкаській області апеляційну скаргу на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №580/3394/20, а ухвалою від 22.06.2021 відмовив у задоволенні клопотання Головного Управління ДПС у Черкаській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 2020 у справі №580/3394/20 і у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного Управління ДПС у Черкаській області на вказане рішення Черкаського окружного адміністративного суду.

Судом установлено, що лише після постановлення Шостим апеляційним адміністративним судом ухвали від 15.02.2021 у справі №580/3394/20 Головне управлінню ДПС у Черкаській області зареєструвало у Єдиному реєстрі податкових накладних складену позивачем податкову накладну від 22.07.2020 №2 датою її подання на реєстрацію 22.07.2020.

Відповідно, звертаючись із позовом до суду сплачену Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями суму неустойки (штрафу) в розмірі 1236916,80 грн позивач і пред`явив до стягнення з Державного бюджету України як збитки.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками згідно із частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними й передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Утім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

У даному випадку неправомірність дій Головного управління ДПС у Черкаській області полягає у протиправному зупинення реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних складеної позивачем податкової накладної від 22.07.2020 №2, що встановлено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 2020 у справі №580/3394/20, яке набрало законної сили.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Ураховуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що сплата позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями неустойки (штрафу) в сумі 1236916,80 грн є об`єктивним зменшенням майнових благ позивача, а значить є його збитками.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що сплата позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями неустойки (штрафу) в сумі 1236916,80 грн була зумовлена лише протиправним зупиненням Головним управління ДПС у Черкаській області реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних складеної позивачем податкової накладної від 22.07.2020 №2.

Крім того, суд зазначає, що обставини, які б свідчили, що позивач сплатив би Товариству з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями неустойку (штраф) в сумі 1236916,80 грн і за умови своєчасної реєстрації (відсутності зупинення реєстрації) Головним управління ДПС у Черкаській області реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних складеної позивачем податкової накладної від 22.07.2020 №2, відсутні.

Отже, порушення позивачем зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат хлібопродуктів "Тальне" з іноземними інвестиціями за договором поставки від 15.07.2020 №105 щодо своєчасної реєстрації податкової накладної від 22.07.2020 №2 і сплата позивачем цьому товариству неустойки (штрафу) в сумі 1236916,80 грн було об`єктивним наслідком поведінки Головного управління ДПС у Черкаській області, яке протиправно зупинило реєстрацію цієї податкової накладної.

Беручи до уваги установлені судом обставини, суд дійшов до висновку про доведеність позивачем усіх трьох умов, необхідних для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення збитків, а саме: протиправності поведінки Головного управління ДПС у Черкаській області, наявності у позивача збитків і причинного зв`язку між неправомірними діями Головного управління ДПС у Черкаській області і завданими позивачу збитками, аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18.

Отже, апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 підлягають залишенню без задоволення.

Стосовно оскарження Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 у справі №925/556/21, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи заяву представника позивача адвоката Починка О.І. частково суд першої інстанції виходив з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, пропорційності до предмета спору і значення справи для сторін.

Розглянувши апеляційні скарги та перевіривши правильність додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

10 грудня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява представника позивача адвоката Починка О.І. про ухвалення у справі №925/556/21 додаткового рішення про розподіл судових витрат товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на професійну правничу допомогу в сумі 35000,00 грн разом з документами, що підтверджують ці витрати.

21 грудня 2021 року від Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області до Господарського суду Черкаської області надійшло, зокрема, клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5200,02 грн оскільки заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн є надмірною та необґрунтованою. Крім того, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області вважає, що підстав для покладення на нього витрат позивача на професійну правничу допомогу немає, оскільки воно не порушувало прав та законних інтересів позивача.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Частиною ч. 4. ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. таке правило розподілу

У ч. 5 ст. 129 ГПК України визначені такі критерії, які суд має враховувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Починком О.І., у сумі 35000,00 грн Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" надало господарському суду такі документи: копію укладеного між позивачем та адвокатом Починком О.І. договору про надання правничої допомоги від 02.04.2021 №02/04/21, ордер серія ЧК №182974 на надання адвокатом Починком О.І. правової допомоги позивачу, копію підписаного позивачем і адвокатом Починком О.І. акту виконаних робіт від 08.12.2021 на суму 53000,00 грн, копії рахунків адвоката Починка О.І. від 02.08.2021 №02/04/21-1 і від 07.12.2021 №02/04/21-2 на оплату позивачем відповідно 15000,00 грн та 20000 грн за договором про надання правничої допомоги від 02.04.2021 №02/04/21, копії платіжних доручень позивача від 03.08.2021 №122 і від 08.12.2021 №32 на перерахування адвокату Починку О.І. відповідно 15000,00 грн та 20000,00 грн за надання юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 02.04.2021 №02/04/21.

У відповідності до умов договору, а саме п. 4.1 договору про надання правничої допомоги від 02.04.2021 №02/04/21, вартість правничої допомоги, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка сплачується клієнтом на користь адвоката, розраховується відповідно до фактичних витрат часу на підставі погодинної ставки у розмірі 2000,00 грн за годину.

Згідно з актом виконаних робіт від 08.12.2021 адвокат Починок О.І. витратив на надання позивачу правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цієї справи, 26 годин 50 хвилин, тому з урахуванням встановленої п. 4.1 договору про надання правничої допомоги від 02.04.2021 №02/04/21 погодинної вартості правової допомоги в сумі 2000,00 грн за годину, гонорар адвоката склав 53000,00 грн, із яких до розподілу заявлено лише 35000,00 грн.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Беручи до уваги вищенаведене та ураховуючи подані позивачем докази на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №925/556/21, у розмірі 53000,00 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що передбачена договором про надання правничої допомоги від 02.04.2021 №02/04/21 погодинна вартість правової допомоги у сумі 2000,00 грн за годину є надмірною та завищеною, крім того на переконання суду є завищеною кількість часу, витраченого на надання адвокатом Поченком О.І. позивачу правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цієї справи.

Отже, належним чином доведеною позивачем (його представником) сумою витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №925/556/21, у розмірі 16000,00 грн. Оскільки, рішення суду позов задоволено повністю, отже витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн, пов`язані з розглядом цієї справи, належить покласти на Головне управління ДПС у Черкаській області.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 у справі №925/556/21 є законними та обґрунтованими, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для їх скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на відповідачів.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Головного управління ДПС у Черкаській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 залишити без задоволення.

2. Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 у справі №925/556/21 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2021 у справі №925/556/21 залишити без змін.

4. Додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 23.12.2021 у справі №925/556/21 залишити без змін.

5. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на відповідачів.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Дата повного тексту 02.06.2022.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов