ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 Справа № 914/4135/21

місто Львів

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа», м. Київ

про розірвання договорів, зобов`язання повернення майна та стягнення 39359,01 грн

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі: Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Акціонерне товариство «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про розірвання договору оренди нерухомого майна № Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року, розірвання договору №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку, зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» повернути майно, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору та стягнення 37432,53 грн заборгованості, 813, 90 грн пені та 1112,58 грн штрафу.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 05.01.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання заяви про усунення недоліків.

26.01.2022 в системі документообігу суду за вх.№2130/22, зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.02.2022. Сторонам встановлено строки для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 21.02.2022 підготовче засідання відкладено на 10.03.2022.

10.03.2022 за вх.№5804/22 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 10.03.2022 строки підготовчого провадження продовжено на 30 днів з 29.03.2022, підготовче засідання відкладено на 28.04.2022.

Ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження у справі № 914/4135/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2022.

16.05.2022 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника(вх.№10057/22).

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 16.05.2022 повторно не забезпечено, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином. Поважності причин неявки суду не повідомлено.

Суд зазначає, що кореспонденція суду які надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03087, місто Київ, вул. Пітерська, будинок 5-А, повернута на адресу суду з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з вкладеннями та Довідками Ф.20.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», «закінчення терміну зберігання» тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвали суду вважаються врученими відповідачу в день проставлення у поштовому відділенні штампу із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позивач вказує, що між ним та відповідачем ТОВ «Група Електроюа» було укладено Договір оренди нерухомого майна №Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року та Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 року.

Всупереч умовам договору оренди нерухомого майна, відповідач, починаючи з грудня 2020 року, орендну плату не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 37086,02 грн.

Також всупереч умовам договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку, відповідач оплату не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 346,51 грн.

Зазначене зумовило звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна № Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року, розірвання договору №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку, зобов`язання ТОВ «Група Електроюа» повернути майно, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору та стягнення 37432,53 грн заборгованості, а також нарахованих 813, 90 грн пені та 1112,58 грн штрафу.

Аргументи відповідача

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

30.03.2020 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (позивач по справі, орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (відповідач по справі, орендар за договором) укладено Договір оренди нерухомого майна №Л/НКМ-20160п/НЮ, за яким на умовах та в порядку, визначених Договором, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 22 кв. м. для розміщення колонки електричної підзарядки електромобілів на площі 2 кв. м. та експлуатації майданчика площею 20 кв. м., а саме: частини автостоянки станції Моршин загальною площею 2142 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 3 у м. Моршині Львівської області (далі - Майно), в тому числі коефіцієнт загальних площ складає 1,03 % згідно з викопіюванням з плану майданчика (п.1.1).

Орендодавець має всі правові підстави для розпорядження майном. Майно надається орендарю для його використання за цільовим призначенням з метою надання послуг паркування транспортних засобів для зарядки електромобілів (п.п. 1.2. - 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. передача орендареві майна в строкове платне користування здійснюється на підставі Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 1). Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання уповноваженими представниками сторін Акта приймання-передачі майна та скріплення печатками (у разі наявності) в строки, встановлені цим Договором. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

10.04.2020 року сторонами підписано Акт приймання-передавання майна, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов Договору №Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року частину автостоянки ст. Моршин, площею 22 кв. м., яка знаходиться за адресою: 82482, Львівська область, м. Моршин, вул. Вокзальна, 3. Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Розділом 3 Договору сторонами погоджено ціну Договору, порядок оплати та відшкодування витрат орендодавця.

Зокрема п. 3.1. встановлено, що розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону) і становить за перший базовий місяць березень 2020 року за 1 кв. м. користування Майна 114 грн 06 коп., крім того ПДВ 22 грн 81 коп., а всього разом з ПДВ 136 грн 87 коп.

Відповідно до п. 3.2. загальний розмір орендної плати за перший базовий місяць березень 2020 року користування майном становить 2509 грн 39 коп., крім того ПДВ 501 грн 88 коп., а всього разом з ПДВ 3011 грн 27 коп. (надалі - Орендна плата) .

У разі підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря у місяці, що не є місяцем проведення аукціону, розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць, визначений у пункті 3.1. Договору, на індекс інфляції за місяць, що передують місяцю підписання та за місяць підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Сторони погодили, що для розрахунків приймається індекс інфляції розрахований Державною службою статистики України, та опублікований на офіційному ресурсі https://indcx.minfin.com.ua/economy/indcx/innation/.

Згідно з п. 3.3. орендна плата нараховується починаючи з дати передачі майна за Актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за Договором.

Позивач вказує, що з грудня 2020 року відповідач не сплачував орендну плату згідно умов договору, у зв`язку з чим в нього утворилася заборгованість.

До матеріалів справи долучено копії Рахунків, зокрема №014/597 від 01.12.2020 року оренда приміщення за 11.2020 р. (інд.інфл.101,3%) в сумі 3136,56 грн; №014/597-1 від 30.12.2020 оренда приміщення за 12.2020р. (інд. інфл. 100,9%) в сумі 3164,78 грн; №014/39 від 01.02.2021 оренда приміщення за 01.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 101,3%) в сумі 3205,92 грн; №014/93 від 01.03.2021 оренда приміщення за 02.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 101,0%) в сумі 3237,98 грн; №014/147 від 01.04.2021 оренда приміщення за 03.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 101,7%) в сумі 3293,03 грн; №014/201 від 05.05.2021 оренда приміщення за 04.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 101,7%) в сумі 3316,08 грн; №014/246 від 01.06.2021 оренда приміщення за 05.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 101,3%) в сумі 3359,18 грн; №014/292 від 01.07.2021 оренда приміщення за 06.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 100,2%) в сумі 3365,90 грн; №014/336 від 02.08.2021 оренда приміщення за 07.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 100,1%) в сумі 3369,26 грн; №014/388 від 01.09.2021 оренда приміщення за 08.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 99,8%) в сумі 3362,52 грн; №014/432 від 01.10.2021 оренда приміщення за 09.2021р. ст. Моршин (інд. Інфляції 101,21%) в сумі 3402,88 грн; №014/482 від 01.11.2021 оренда приміщення за 10.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 100,9%) в сумі 3433,50 грн; №014/537 від 01.12.2021 оренда приміщення за 11.2021р. ст. Моршин (інд. інфляції 100,8%) в сумі 3460,97 грн.

Загальна сума заборгованості згідно довідки долученої позивачем складає 37086,02 грн.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що орендар зобов`язаний перерахувати на рахунок орендодавця гарантійний платіж у розмірі подвійної базової орендної плати, що у сумі становить … разом включаючи ПДВ 6022,54 коп. протягом 10 (десяти) банківських днів з дати укладення цього договору але у будь-якому разі не пізніше дня підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

Відповідно до п.п. 6.2.3. орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі передбачені договором.

Орендодавець в свою чергу має право отримувати орендну плату у порядку, передбаченому ним Договором. У разі невиконання орендарем протягом строку дії цього Договору будь-якого грошового зобов`язання перед орендодавцем, орендодавець має право здійснити погашення грошової заборгованості орендаря за рахунок Гарантійного платежу з письмовим повідомленням орендаря про це (п.п. 7.1.2.-7.1.3.).

Згідно з п.п. 8.1. - 8.2. Договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за цим Договором, сторони несуть відповідальність згідно із цим Договором та законодавством України. У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобов`язання.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по її сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості (п.8.4.).

Відповідно до п. 3.9. Договору оренди у разі припинення (розірвання) цього Договору орендар сплачує орендну плату до дати фактичного повернення майна за Актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє орендаря від обов`язку виконання перед орендодавцем всіх грошових зобов`язань за цим Договором,враховуючи і відповідальність за порушення умов Договору.

Згідно з п. 11.1. цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до 25 березня 2023 р., та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до умов Договору такий може бути достроково припинений в таких випадках, зокрема згідно з п.п. 11.5.4. орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення Договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі: використання орендарем майна не за цільовим призначенням, у тому числі і в разі неузгодженої з орендарем передачі майна в суборенду; навмисного або з необережності орендаря погіршення технічного і санітарного стану майна; порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за Договором більше ніж на 3 місяці або не сплати їх в повному обсязі; відмови орендаря застрахувати орендоване майно; відмови орендаря виконувати додаткові обов`язки, зазначені в додатку до цього Договору, який є його невід ємною частиною, у разі встановлення орендарем обладнання, апаратури та інших спеціальних пристроїв (додається у випадках встановлення обладнання), наявності інших підстав, передбачених цим Договором та (або) законодавством.

Договір вважається розірваним з дати отримання у встановленому цим Договором порядку повідомлення орендаря/орендодавця про намір розірвати Договір, але не раніше дати повернення орендодавцю майна за Актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця. На вимогу однієї із сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п.п. 11.8-11.9).

Крім того пунктом 3.4. Договору оренди встановлено, що орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном. Відшкодування вартості комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном, відшкодування земельного податку здійснюється орендарем орендодавцю щомісячно на підставі окремо підписаного сторонами договору про відшкодування витрат на утримання Майна та надання комунальних послуг. Договір про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних послуг орендарем та орендодавцем укладається протягом 5 робочих днів з дня підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

Так, 15.04.2020 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (балансоутримувач за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (орендар за договором) укладено Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку №Л/ДН-1-2032/ДНп, за яким балансоутримувач здійснює утримання нерухомого державного майна частини автостоянки площею 22 кв.м. розташованих за адресою: Львівська обл.. м. Моршин. Вокзальна, 3, що передане в оренду орендареві з метою надання послуг паркування транспортних засобів для зарядки електромобілів, згідно договору оренди нерухомого майна №Л/НКМ-201бОп/НЮ від 30.03.2020 та несе витрати пов`язані із сплатою земельного податку, а орендар, згідно виставлених рахунків, відшкодовує витрати балансоутримувачу по сплаті земельною податку пропорційно орендованій площі. Балансоутримувач та орендар є платниками податку на прибуток на загальних умовах (п.1.1.).

Відповідно до умов вказаного Договору балансоутримувач зобов`язується щомісячно надавати орендарю рахунки на компенсацію втрат по сплаті земельного податку, згідно розрахунку зазначеному в Додатку №1 до цього договору. Орендар зобов`язується протягом 10 днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем відшкодовувати витрати балансоутримувача по сплаті земельного податку шляхом перерахування коштів на рахунок балансоутримувача (п.п.2.1-2.2.1).

Згідно Розрахунку відшкодування витрат на сплату земельного податку (Додаток до Договору) загальна сума з ПДВ за рік становить 346,51 грн або за місяць 28,88 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено копії Рахунків на оплату відшкодування податку за землю №014/604 від 01.12.2020 року на суму 28,87 грн, №014/29 від 01.02.2021 року на суму 28,87 грн, №014/34 від 01.02.2021 на суму 28,87 грн, №014/88 від 01.03.2021 на суму 28,87 грн, №014/143 від 01.04.2021 на суму 28,87 грн, №014/195 від 05.05.2021 на суму 28,88 грн, №014/239 від 01.06.2021 на суму 28,88 грн, №014/287 від 01.07.2021 на суму 28,88 грн, №014/340 від 02.08.2021 на суму 28,88 грн, №014/386/ від 01.09.2021 на суму 28,88 грн, №014/434 від 01.10.2021 на суму 28,88 грн, №014/485 від 01.11.2021 на суму 28,88 грн.

Згідно поданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача з оплати відшкодування земельного податку становить 346,51 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору про відшкодування витрат договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом строку дії договору оренди №Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або рішенням господарського сулу; форс-мажорних обставин; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.5.3.).

Позивач звертався до відповідача з проханням оплатити дебіторську заборгованість та надати копії договорів про відшкодування витрат електроенергії, зокрема листами №ДНТех-1/43 від 22.01.2021 та №ДНТех-1/121 від 23.02.2021 року.

Листом №ДНТех/204 від 30.03.2021 року позивачем повідомлено відповідача, що згідно п. 7.1.3 договорів позивачем буде здійснено погашення дебіторської заборгованості, зокрема в сумі 6022,54 грн по договору №Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року.

Відповіді на вказані листи до матеріалів справи не долучено.

Оскільки відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачено, орендоване майно не повернуто позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна № Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року, розірвання договору №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку, зобов`язання ТОВ «Група Електроюа» повернути майно, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору та стягнення 37432,53 грн заборгованості а також нарахованих 813, 90 грн пені та 1112,58 грн штрафу.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов`язання на підставі Договору оренди нерухомого майна № Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 р, на підставі якого було також укладено Договір на відшкодування витрат балансоутримувача зі сплати земельного податку №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 року.

Як визначено ст.759, ч.1 ст.760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 283 ГК України визначено особливості оренди майна у сфері господарювання, зокрема встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч.1). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6).

Так, у відповідності до ч.ч. 1-3 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі.

У ч.5 ст. 762 ЦК України зазначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.2. Договору оренди загальний розмір орендної плати за перший базовий місяць березень 2020 року користування майном становить разом з ПДВ 3011 грн 27 коп. У разі підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря у місяці, що не с місяцем проведення аукціону, розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць, визначений у пункті 3.1. Договору, на індекс інфляції за місяць, що передують місяцю підписання та за місяць підписання сторонами Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.3. орендна плата нараховується починаючи з дати передачі майна за Актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок.

Відповідно до умов Договору на відшкодування витрат орендар зобов`язується протягом 10 днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем відшкодовувати витрати балансоутримувача по сплаті земельного податку шляхом перерахування коштів на рахунок балансоутримувача.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором оренди виконав в повному обсязі, передав майно згідно умов договору, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передавання від 10.04.2020 року.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати не виконав, зокрема за спірний період з 01.12.2020 по 01.11.2021 у відповідача утворилася заборгованість за Договором оренди у сумі 43108,56 грн, а також за Договором на відшкодування земельного податку в сумі 346,51 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протягом спірного періоду відповідачем по даних договорах не було здійснено жодних оплат, що свідчить про систематичність порушення з боку відповідача.

У зв`язку з невиконанням орендарем грошового зобов`язання позивач здійснив погашення грошової заборгованості орендаря в сумі 6022,54 грн за рахунок Гарантійного платежу на підставі п. 7.1.3. Договору, про що письмово повідомив відповідача Листом №ДНТех/204 від 30.03.2021.

Доказів сплати заборгованості за Договором оренди, а також за Договором на відшкодування земельного податку матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договорами.

Відтак, позовна вимога про стягнення заборгованості за Договором оренди у сумі 37086,02 грн, а також за Договором на відшкодування земельного податку в сумі 346,51 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення 813,90 грн пені (786,87 грн пеня за Договором оренди та 27,03 грн пеня за Договором про відшкодування витрат) та 1112,58 грн штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Водночас, згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами Договору оренди встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за цим Договором, сторони несуть відповідальність згідно із цим Договором та законодавством України. У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобов`язання (п.п. 8.1-8.2).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по її сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості (п.8.4.).

Провівши перерахунок відповідних сум з врахуванням встановленого Договором оренди порядку та строків здійснення платежів, встановленого судом при вирішені спору розміру заборгованості, встановлених законом строків та порядку нарахування штрафних санкцій, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача належить 548,04 грн пені за Договором оренди.

Відповідно до умов Договору про відшкодування витрат за несвоєчасне відшкодування витрат балансоутримувача на сплату земельного податку орендар сплачує балансоутримувачу пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня. (п.4.2.).

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені за Договором про відшкодування витрат, суд приходить до висновку, що така підлягає до стягнення в сумі 27,03 грн.

Щодо нараховано штрафу в розмірі 1112,58 грн, суд зазначає про його підставність та правильність, відтак такий підлягає до задоволення у заявленому розмірі.

Суд звертає увагу на те, що окрім стягнення заборгованості за договорами позивач також просить розірвати договір оренди нерухомого майна № Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року, розірвати договір №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку та зобов`язати ТОВ «Група Електроюа» повернути майно, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Умовами Договору оренди сторонам погоджено, що договір може бути достроково припинений в таких випадках, зокрема згідно з п.п. 11.5.4. орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення Договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі: порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за Договором більше ніж на 3 місяці або не сплати їх в повному обсязі.

Договір вважається розірваним з дати отримання у встановленому цим Договором порядку повідомлення орендаря/орендодавця про намір розірвати Договір, але не раніше дати повернення орендодавцю майна за Актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця. На вимогу однієї із сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п.п. 11.8. - 11.9.).

Щодо договору на відшкодування витрат суд вказує, що відповідно до п. 5.1. Договору про відшкодування витрат договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом строку дії договору оренди №Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або рішенням господарського суду; форс-мажорних обставин; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.5.3.).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1. ст. 651 ЦК України.)

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 03.07.2018 по справі №908/109/17, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Враховуючи те, що обставина систематичної несплати платежів за договорами встановлена судом, не спростована відповідачем, відтак, вважається доведеною, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди та Договору відшкодування витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Умовами договору визначено, що орендар зобов`язаний у разі припинення/розірвання цього Договору повернути орендодавцю майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання уповноваженими представниками сторін Акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця та скріплення печатками (у разі наявності) (п.2.5. Договору).

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання ТОВ «Група Електроюа» повернути майно, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору, підлягає до задоволення.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про розірвання договору оренди нерухомого майна № Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року, розірвання договору №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 про відшкодування витрат Балансоутримувача на сплату земельного податку, зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» повернути майно, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору та стягнення 37432,53 грн заборгованості, 575,07 грн пені та 112,58 грн штрафу які підлягають до задоволення. В решті в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

У відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в розмірі 9066,15 грн покладається на відповідача, а в решті залишається за позивачем.

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (03087, місто Київ, вул. Пітерська, будинок 5-А; ідентифікаційний код 42869331) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, Львів, Галицький р-н, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195) 37432,53 грн основного боргу, 575,07 пені, 1112,58 грн штрафу та 9066,15 грн судового збору.

3. Розірвати Договір оренди нерухомого майна №Л/НКМ-20160п/НЮ від 30.03.2020 року укладений між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа».

4. Розірвати Договір №Л/ДН-1-2032/ДНп від 15.04.2020 року про відшкодування витрат балансоутримувача на сплату земельного податку укладений між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа».

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (03087, місто Київ, вул. Пітерська, будинок 5-А; ідентифікаційний код 42869331) повернути Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, Львів, Галицький р-н, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195) нерухоме майно, загальною площею 22 кв. м, а саме: частину автостоянки станції Моршин, що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 3 у м. Моршині Львівської області, шляхом складання та підписання Акта приймання-передавання майна, згідно умов Договору.

6. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

7. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення у зв`язку з перебуванням судді у відпустці складено та підписано 30.05.2022.

Суддя Щигельська О.І.