ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8699/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Березкіна О.В., Кощеєв І.М.

Секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

від позивача: Кім Ганна Володимирівна, довіреність №27/10-2021 від 27.10.2021 р., адвокат;

представник відповідача в судове засідання не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 року (суддя Рудь І. А.) у справі № 904/8699/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Актив", м. Кривий Ріг

до Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро", м. Подгориця Чорногорія

про визнання недійсним договору іпотеки від 26.05.2021

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 у справі №904/8699/21 у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду від 16.11.2021 у справі № 904/8699/21 відмовлено. Зупинено провадження у справі № 904/8699/21 на період виконання компетентним органом Чорногорії судового доручення.

Ухвала мотивована відсутністю підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Акціонерне товариство "Зіраат Банк Монтенегро" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 у даній справі та задовольнити клопотання Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" про скасування заходів забезпечення позову від 30.12.2021; скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду від 16.11.2021.

Апеляційна скарга мотивована тим, що: - суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач не надав жодного доказу вчинення апелянтом будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання до та/або після подання позивачем позову до суду; - ані позивач, ані суд не навели фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 у справі №904/8699/21 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя, доповідач Чус О.В, судді: Березкіна О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.02.2022 витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/8699/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Актив", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро", м. Подгориця Чорногорія про визнання недійсним договору іпотеки від 26.05.2021. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/8699/21.

21.02.2022 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 року у справі №904/8699/21; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 року у справі № 904/8699/21 призначено в судове засідання на 19.05.2022 о 11:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК Актив" надано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги вважає вжитті судом заходи забезпечення позову обґрунтованими, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

19.05.2022 скаржник (відповідач) наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника скаржника.

В судовому засіданні 19.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК Актив" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" з позовом від 29.10.2021 № б/н, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІК Актив" та Акціонерним товариством "Зіраат Банк Монтенегро" 26.05.2021, посвічдений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською А.В., реєстровий номер 934, з одночасним припиненням права іпотеки Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" на комплекс будівель та споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, номер запису про іпотеку 42160837, номер запису про обтяження 42160753.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладенні спірного договору іпотеки від імені позивача на підставі Статуту діяв директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Актив" - Колчеданцев Юрій Олександрович, проте, товариством було виявлено, що договір іпотеки укладено помилково, без наявності у директора відповідних повноважень для вчинення таких дій, а саме: без належним чином оформленого рішення Загальних зборів учасників ТОВ "ІК Актив", у зв`язку з чим такий договір підлягає визнанню недійсним.

12.11.2021 позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову від 12.11.2021, відповідно до якої просив суд:

- вжити заходів забезпечення позову та заборонити Акціонерному товариству "Зіраат Банк Монтенегро" вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну власника комплексу будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Коломойцівська, будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ІК Актив", номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 40008583, в тому числі заборонити звертати стягнення шляхом набуття права власності на підставі статті 37 Закону України "Про іпотеку", відчужувати предмет іпотеки третім особам на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", відступати на користь третіх осіб права іпотекодержателя за договором іпотеки від 26.05.2021.

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам вчиняти будь-які дії, зокрема реєстраційні, щодо майна - комплексу будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Коломойцівська, будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, в тому числі спрямовані на зміну власника майна.

Ухвалою господарського суду від 16.11.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Актив" задоволено.

05.01.2022 на адресу суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" про скасування заходів забезпечення позову від 29.12.2021. Клопотання мотивоване незгодою відповідача із вжитими судом заходами забезпечення позову, вважає їх такими, що порушують права відповідача, та повинні бути скасовані судом, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань до або після подачі позову, а отже рішення суду ґрунтується на припущеннях.

За наслідками розгляду цієї заяви господарським судом винесено оскаржувану ухвалу.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

За приписами ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Чинним ГПК України передбачено насамперед незмінність заходів забезпечення позову до часу виконання рішення або зміни способу його виконання. Винятком з цих правил є випадки, коли: 1)потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або 2)змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або 3) забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як вбачається із доводів позовної заяви, позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІК АКТИВ» просить суд визнати недійсним договір іпотеки, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІК АКТИВ» та Акціонерним товариством «ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО» 26 травня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською А.В., реєстровий номер 934, з одночасним припиненням права іпотеки Акціонерного товариства «ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО» на комплекс будівель та споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, номер запису про іпотеку 42160837, номер запису про обтяження 42160753, як такий, що укладений із порушенням вимог чинного законодавства, без рішення Загальних зборів учасників Товариства, як того потребує пункт 5.3.15., 5.3.17,.5.3.18 Статуту Товариства.

В клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову позивач посилався на те, що згідно умов оспорюваного договору іпотеки, ним забезпечено зобов`язання за короткостроковою Кредитною угодою № 00-410-0600047.7 від 21 січня 2021 року, термін якої спливає 25 жовтня 2021 року, що надає відповідачу можливість реалізувати майно позивача у будь-який час, не чекаючи завершення вирішення судом даного спору.

Також позивач посилався на те, що протягом часу вирішення спору без вжиття заходів забезпечення позову відповідач матиме можливість безперешкодно звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність чи продажу третій особі, що унеможливить виконання потенційного рішення про визнання договору іпотеки недійсним та припинення права іпотеки, саму наявність можливості розпорядження предметом іпотеки юридичною особою, яка не є резидентом України, викликає у позивача обґрунтовані припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення порушених прав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 року клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено, вжито заходи забезпечення позову у справі шляхом заборони вчинення певних дій до набрання чинності рішенням у справі.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову не була оскаржена в апеляційному порядку.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач фактично посилається на помилковість висновків, наведених судом в ухвалі від 16.11.2021, щодо існування потенційної можливості ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також на недоведеність належними доказами позивачем вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань до або після подачі позову, що має наслідком порушення прав відповідачів.

Проте, будь-яких відомостей, які б свідчили про зміну обставин, з урахуванням яких господарським судом прийнято ухвалу про забезпечення позову від 16.11.2021, чи доказів, що підстава для вжиття відповідних заходів відпала, заявником до не надано.

Викладене вище, свідчить, що в даному випадку підставою для звернення відповідача до господарського суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову є незгода останнього із висновками суду, наведеними в ухвалі від 16.11.2021 про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно положень частини 1 статті 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Постановою Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі № 910/27779/14 з приводу скасування заходів забезпечення позову було сформовано наступну правову позицію:

« 15. Ураховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

16. Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.»

Виходячи із викладеного, що скасування заходів забезпечення позову за положеннями статті 145 ГПК України допускається лише у випадку, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала чи змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Проте і клопотання відповідача про скасування вжитих заходів забезпечення позову, і апеляційна скарга на ухвалу від 18.01.2022 зводиться виключно до незгоди із доводами ухвали від 16.11.2021 року, яка не є предметом перегляду апеляційним судом, та не була оскаржена в апеляційному порядку. Відповідачем не наведеного жодного обґрунтування зміни обставин, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, з огляду на які виникла б потреба у скасуванні раніше вжити заходів забезпечення.

З огляду на встановлені обставини, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду відсутні.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду, викладених в оскаржуваному судовому рішенні та зводяться лише до не згоди з прийнятим судом рішенням про забезпечення позову у даній справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалу господарського суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Зіраат Банк Монтенегро" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 у справі №904/8699/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 25.05.2022р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна