ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/142/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ"

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 529 099, 43 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Гнєзділова К.О. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Процун О.І. (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енерногенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 709 099, 43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №53-122-04-21-11300 від 05.10.2021.

Ухвалою суду від 28.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.03.2022.

09.03.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає позовні вимоги в частині основного боргу в розмірі 691 859, 88 грн., а щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат заперечує в повному обсязі. Також, просить вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с. 48 - 61).

Ухвалою суду від 10.03.2022 задоволено заяву відповідача про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 24.03.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 24.03.2022 розгляд справи відкладено на 28.04.2022.

Ухвалою суду від 19.04.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 28.04.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 28.04.2022 провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 180 000, 00 грн - закрито. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2022.

Ухвалою суду від 18.05.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 26.05.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 20.05.2022 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 26.05.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

24.05.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій представник повідомляє про часткову сплату відповідачем суми боргу в розмірі 300 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

Також, 24.05.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині сплаченої суми основного боргу в розмірі 250 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №6072 від 04.05.2022 на суму 50 000, 00 грн, №6563 від 12.05.2022 на суму 50 000,00 грн, №5632 від 26.04.2022 на суму 50 000,00 грн., №5869 від 28.04.2022 на суму 50 000,00 грн та №6652 від 13.05.2022 на суму 50 000,00 грн.

Окрім того, 26.04.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині сплаченої суми основного боргу в розмірі 50 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6898 від 23.05.2022 на суму 50 000, 00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 26.05.2022 просила закрити провадження у справі в частині сплаченої відповідачем суми боргу в розмірі 300 000, 00 грн, в решті позовних вимог 211 859 грн 88 коп. - основного боргу, 4 094 грн 21 коп. - 3 % річних та 13 145 грн 34 коп. - інфляційних втрат позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.05.2022 просила закрити провадження у справі в частині сплаченої відповідачем суми боргу в розмірі 300 000,00 грн. Окрім того, зазначила, що позов в частині основного боргу в сумі 2 11 859, 88 - визнає, в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат заперечує у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.05.2022 закрито провадження у справі №918/142/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енерногенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" в частині стягнення основного боргу в сумі 300 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

05.10.2021 між Державним підприємством "Національна атомна компанія "Енергоатом" (далі - замовник) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" (далі - постачальник) укладено Договір поставки № 53-122-04-21-11300 (далі - Договір).

Згідно з розділом 1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника певну продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (додаток № 1 до Договору).

Предметом поставки по даному договору є продукція: 44210000-5 Лист з полімерним покриттям, а саме "Рулон 0, 43*1250 RAL9003" яка передбачена специфікацією № 1 до даного Договору.

Умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до "Інкотермс 2010 року. Правила ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі", які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного Договору.

Місцем виконання даного Договору є місто Вараш Рівненської області.

У відповідності до розділу 2 Договору ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 366 420, 00 грн, крім того ПДВ 126 684, 00 грн.

Загальна сума договору (вартість продукції) становить 760 104, 00 грн.

Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації № 1 (додаток № 1) до даного Договору.

Ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає.

До ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом" та інші понесені постачальником витрати на умовах поставки DDP згідно "Інкотермс-2010".

У розділі 3 Договору сторони узгодили, що продукція поставляється постачальником в строк по 30.11.2021. Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство ДП "НАЕК "Енергоатом". При поставці продукції сторони керуються діючим законодавством та даним Договором.

У відповідності до розділу 4 Договору кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до даного Договору. Якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічній специфікації (додаток 2 до Договору).

Розділ 6 Договору регулює порядок проведення розрахунків, згідно з яким оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Згідно п. 8.4 Договору датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем.

У відповідності до п. 12.1. Договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2021 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків.

Зазначений Договір з додатками № 1 та № 2 (специфікація № 1 та технічна специфікація) підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Судом встановлено, що постачальник відвантажив товар на виконання умов Договору для одержувача на загальну суму 691 859,88 грн, що підтверджується видатковою накладною №1810/001 від 18.10.2021 (а.с. 14).

На підставі п. 6.1 Договору замовником оформлено ярлики на придатну продукцію №1-4, 5-183 від 22.10.2021 (а.с. 16).

Відтак враховуючи умови Договору, судом встановлено, що у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію у розмірі 691 859, 88 грн до 07.12.2021.

Оскільки відповідач не оплатив заборгованість за договором, позивач змушений був звернутися до господарського суду із даним позовом про захист його порушених прав та інтересів. Сума неоплаченого товару становила 691 859, 88 грн.

Ухвалами суду від 28.04.2022 та 26.05.2022 провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 480 000,00 грн - закрито. Сума боргу відповідача, станом на 26.05.2022 становить 211 859, 88 грн.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально господарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отримання відповідачем продукції за видатковою накладною №1810/001 від 18.10.2021 на суму 691 859, 88 грн без заперечень на склад, свідчить про вчинення відповідачем дій на підтвердження факту здійснення сторонами господарської операції поставки та прийняття продукції саме на виконання договірних зобов`язань за Договором поставки № 53-122-04-21-11300 від 05.10.2021.

Також як свідчать матеріали справи, замовник (відповідач) не відмовився прийняти товар, заперечень щодо ціни, кількості, якості чи комплектності товару не має.

Окрім того, відповідач визнав позов в частині основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, встановлено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Однією з загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є свобода договору.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4 094 грн 21 коп. - 3 % річних та 13 145 грн 34 коп. - інфляційних втрат.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

При цьому, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Окрім того, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Як було встановлено судом вище з 07.12.2021 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за Договором, а відтак нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід здійснювати з 07.12.2021.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що розмір обґрунтованих 3% річних становить 4 094, 29 грн. при заявленому - 4 094, 21 грн., розмір обґрунтованих інфляційних втрат становить 13 199, 30 грн. при заявленому - 13 145, 34 грн.

За приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 094, 21 грн - та інфляційних втрат у розмірі 13 145, 34 грн є законними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, підтвердженими матеріалами справи, а відповідно такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд визнає заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 211 859, 88 грн - основного боргу, 4 094, 21 грн - 3% річних та 13 145, 34 грн - інфляційні втрати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в частині основного боргу.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, беручи до уваги зміст ст. 130 ГПК України та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ч.1 ст.130 ГПК України, позивачу належить повернути з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1 718 грн 25 коп. Решта судового збору в розмірі 1 718 грн 25 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Суд звертає увагу позивача, що позивач має право звернутись до суду із заявою про повернення судового збору в розмірі 1 718 грн 25 коп.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" 211 859 (двісті одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн 88 коп. - основного боргу 4 094 (чотири тисячі дев`яносто чотири) грн 21 коп. - 3 % річних, 13 145 (тринадцять тисяч сто сорок п`ять) грн 34 коп. - інфляційних втрат та 1 718 (одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн 25 коп. - судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31 травня 2022 року.

Суддя А.М. Горплюк