ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

31 травня 2022 року Справа № 903/130/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меліса"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський м`ясокомбінат"

про стягнення 754628грн. 12коп.

встановив: ТОВ "Меліса" (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Нововолинський м`ясокомбінат", в якому просить стягнути з відповідача 1034628грн 12коп, в тому числі: 752824,47грн. основного боргу, 68482,22грн пені, 180211,10грн штрафу, 12019грн. - 3% річних та 21091,33грн. інфляційних втрат.

Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі, а саме 15519,42грн - судового збору та 10000грн - витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №28/09 поставки товару від 01.09.2017 та додаткових угод №1 від 19.03.2019 та №2 від 24.10.2019 в частині оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 10.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов не подав.

24.03.2022р. представник позивача надіслав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог (вх.№01-68/17/22), в якій зазначив, що відповідачем було здійснено часткову оплату своєї заборгованості перед позивачем на загальну суму 280000грн.

Просив стягнути з відповідача - "Нововолинський м`ясокомбінат" на користь позивача- ТОВ "Меліса" заборгованість у загальному розмірі 754 628,12 грн., в тому числі: 472 824,47 грн. основного боргу, 68482,22грн пені, 180211,10грн штрафу, 12019грн. - 3% річних та 21091,33грн. інфляційних втрат. Дана заява була прийнята судом.

Ухвалою суду від 29.03.2022р. прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання на 03.05.2022.

28.04.2022р. від представника позивача повторно надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх.№01-68/26/22), в якій останній, зважаючи на часткову оплату боргу відповідачем та домовленість сторін щодо подальшого врегулювання спору, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 205934,80 грн., з яких: 172 824,47 грн. основного боргу, 12019грн. - 3% річних та 21091,33грн. інфляційних втрат.

Згідно з довідкою про неможливість проведення судового засідання від 03.05.2022 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Слободян О.Г., підготовче засідання, призначене 03.05.2021 року у справі №903/130/22 не відбулось.

Ухвалою суду від 10.05.2022р. продовжено строк підготовчого провадження до 10.06.2022 року та призначено підготовче засідання на 31.05.2022р. Встановлено учасникам справи строк до 20.05.2022р. для подання суду заяв, клопотань та пояснень, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу.

Ухвала суду від 10.05.2021р. отримана сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

27.05.2022 ТОВ «Меліса» та ТОВ "Нововолинський м`ясокомбінат" подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди, в якій зазначили, що сторони підтверджують те, що з моменту подання позивачем позову у даній справі по сьогоднішній день відповідачем було здійснено часткову оплату суми заборгованості. Відповідно, на 28.04.2022 року, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем складає 172 824,47 грн. (сто сімдесят дві тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 47 копійок).

У вказаній заяві сторони на підставі ст.192 ГПК України, просили затвердити мирову угоду від 28.04.2022, яка викладена у даній заяві та закрити провадження у справі.

Судом встановлено, що подана сторонами заява з мировою угодою скріплена печатками та підписана повноважними представниками сторін, а саме: директором ТОВ «Меліса» В.В. Дроганом та директором ТОВ "Нововолинський м`ясокомбінат" Остропольським Р.М.

Умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, а тому суд дійшов висновку про затвердження мирової угоди у викладеній сторонами редакції.

Згідно ч.1-4 ст.192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (ст.193 ГПК України).

Згідно п.7 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч.3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

Частиною 4 ст.130 ГПК України передбачено, що якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

У поданій сторонами мировій угоді від 28.04.2022р. сторони передбачили порядок розподілу судових витрат.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та, у випадку невиконання даної мирової угоди СТОРОНАМИ в добровільному порядку, може бути пред`явлена до примусового виконання через органи Державної виконавчої служби України або приватного виконавця, в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 46, 185, 192-193, 231, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ТОВ «Меліса» та ТОВ "Нововолинський м`ясокомбінат" про затвердження мирової угоди у справі №903/130/22.

2. Затвердити мирову угоду від 28.04.20202, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Меліса» () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нововолинський м`ясокомбінат" () у наступній редакції:

МИРОВА УГОДА

"Даним Сторони підтверджують, що дійшли згоди про укладення мирової угоди на наступних умовах:

1. Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язання з оплати товару за Договором поставки № 28/09 від 01.09.2017 року, в загальному розмірі 205 934,80 грн. (двісті п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні 80 копійок), з яких основного боргу 172 824,47 грн., інфляційних втрат 21 091,33 грн. та 3 % річних 12019,00 грн.

Решта суми, яка заявлялася до стягнення (нараховані штраф та пеня), підлягає прощенню Позивачем.

2. Відповідач зобов`язується також відшкодувати Позивачу всю суму понесених судових витрат в загальному розмірі 25 519,42 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 42 копійки).

3. Відповідач зобов`язаний здійснити оплату зазначених у п. п. 1,2 сум протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту затвердження судом даної мирової угоди на наступні банківські реквізити Позивача: IBAN: НОМЕР_1 в AT "ПроКредит Банк, м. Дніпро, МФО 320984.

4. Сторони підтверджують, що у разі своєчасного виконання Відповідачем всіх обов`язків, покладених на нього даною мировою угодою, спір, що є предметом розгляду у справі №903/130/22, вважатиметься остаточно врегульованим і Сторони не матимуть жодних претензій одна до одної.

5. Сторони підтверджують своє повне розуміння того, що у разі невиконання Відповідачем будь-якого із зобов`язань, покладених на нього даною мировою угодою, Позивач має право негайного звернення за примусовим її виконанням на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди.

28.04.2022р.

Директор ТОВ «Меліса» В.В. Дроган

Директор ТОВ «Нововолинський Р.М. Остропольський

м`ясокомбінат»

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Меліса» (Україна, 52071, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., селище Дослідне, вул. Яснополянська, буд. 2, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Нововолинський м`ясокомбінат (Україна, 45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, буд. 3, ).

3. Закрити провадження у справі №903/130/22.

Ухвала господарського суду є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання - 31.05.2022 та дійсна для пред`явлення до виконання до 01.06.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31 травня 2022 р..

Суддя О. Г. Слободян