ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" травня 2022 р. Cправа № 902/1223/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пшегорської О.Я.,

представників:

позивача - Країла С.В.,

відповідача - Топольницького А.Й.,

у відсутності третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Шаргородської міської ради (вул. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород, Вінницька область, 23500)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21000)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080)

про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Шаргородської міської ради про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" постачати позивачу електричну енергію у відповідності до умов, визначених Договором від 28.01.2021 за №1 про постачання електричної енергії споживачу.

Ухвалою суду від 13.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1223/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.01.2022.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого ухвалою від 08.02.2022 продовжено на 30 днів з власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, вчинено ряд процесуальних дій:

- протокольною ухвалою від 11.01.2022, внаслідок задоволення відповідного клопотання представника позивача, судом залучено до участі у справі Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача;

- за результатами слухання справи 08.02.2022 в порядку ст. 46 ГПК України прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову (вх. № 01-34/1129/22 від 03.02.2022), відповідно до якої позивач просить визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", пов`язані з одностороннім розірванням договору від 28.01.2021 за №1 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Шаргородською міською радою Вінницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", а також переведення Шаргородської міської ради Вінницької області на постачання електричної енергії Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго";

- учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 79-96, т.1) та відзив на заяву про зміну предмету позову (а.с. 146-151, т.1); позивачем - відповідь на відзив (а.с. 103-108, том 1); третьою особою - пояснення по справі (а.с. 111-125, т. 1).

Виконавши завдання підготовчого провадження судом закрито таку стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 21.04.2022. При цьому 21.04.2022 у межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 17.05.2022, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися усі учасники справи за винятком представника третьої особи. При цьому 03.05.2022 в системі "Електронний суд" надійшло клопотання представника третьої особи про проведення судового засідання 17.05.2022 та в цілому провадження у справі без участі представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", за змістом якого третя особа підтримує позицію викладену у поданому поясненні по справі.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з урахуванням зміненого предмету позову.

Представник відповідача, в свою чергу, проти позову заперечив, посилаюсь, зокрема, на поданий відзив на заяву про зміну предмету позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" всупереч вимогам діючого законодавства України в односторонньому порядку достроково припинило постачання електричної енергії міській раді за Договором №1 від 28.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу і перевело міську раду на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а саме на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго". При цьому позивач вважає такі дії відповідача протиправними, внаслідок чого звернувся із відповідним позовом до суду.

Суть заперечень відповідача зводиться до того, що у зв`язку із значним коливанням ціни електричної енергії в сторону збільшення у серпні 2021 року, внаслідок змін в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни та умов постачання електричної енергії, задля уникнення збитків постачальника та нормативно-правового врегулювання договірних відносин, на адресу позивача як Споживача направлено супровідний лист за вих. №75-75.1-48 від 16.08.2021 з додатками (Лист-обгрунтування №75-75.1-43 від 16.08.2021; Експертний висновок №0-758 від 11.08.2021 та відповідні додаткові угоди) з обґрунтуванням збільшення ціни спожитої електричної енергії у зв`язку з її збільшенням на ринку.

Проте, своїм листом від 07.09.2021 за вих. №02-11/1574, Шаргородська міська рада відмовилась приймати будь-які із запропонованих змін до умов Договору, які були викладені у додаткових угодах що додавались, зокрема й Додаткової угоди щодо збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку - відповідно до вимог п. 13.7. Договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922-VIII.

20.09.2021 за вих. №1.05-15927 Споживачу надіслано повідомлення про припинення договірних відносин, у якому повідомлялось про дострокове припинення дії Договору 10.10.2021 о 00 год.00 хв.

Таким чином, починаючи з 11.10.2021 року постачання електричної енергії Споживачу здійснює постачальник "останньої надії" - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Окрім того, відповідач звертає увагу, що Споживач надаючи Постачальнику незгоду щодо прийняття запропонованих змін, не ініціював одночасно процедуру зміни електропостачальника, що призвело до подальшого постачання електричної енергії Споживачу за економічно не обґрунтованим тарифом, спричиняючи збитки Постачальнику.

У зв`язку з очевидним зловживанням Споживачем своїми правами та невиконанням взятих на себе обов`язків, визначеними Договором та ПРРЕЕ, відповідач змушений був ініціювати розірвання вказаного Договору, керуючись п. 13.4. Договору, та п. 3.2.15. ПРРЕЕ. який визначає, що у разі закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії або дострокового його розірвання (за ініціативою електропостачальника) електропостачальник не пізніше ніж за 20 календарних днів до передбачуваного дня припинення дії договору та постачання електричної енергії повинен повідомити про це споживача, відповідного (відповідних) оператора (операторів) системи та постачальника "останньої надії", на території діяльності якого розташовані електроустановки такого споживача, із зазначенням дати припинення постачання електричної енергії споживачу

Відповідач твердо переконаний, що у даному випадку права Споживача не було порушено.

У відповіді на відзив позивач вказує, що надіслані відповідачем додаткові угоди про підвищення ціни за спожиту електричну енергію не відповідали вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Тому Шаргородська міська рада не мала правових підстав для підписання зазначених додаткових угод, а відтак жодних, в тому числі суттєвих, порушень умов Договору від 28.91.2021 за №1 з боку Шаргородської міської ради не було.

Відповідно до пояснень третьої особи ДПЗД "Укрінтеренерго" за розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року №1023-р визначений постачальником "останньої надії" на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2022 року. При цьому ДПЗД "Укрінтеренерго" є єдиним постачальником електричної енергії на території України, на якого покладені функції постачальника "останньої надії".

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника "останньої надії" (далі - Постачальник, ДПЗД "Укрінтеренерго"), діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та Шаргородською міською радою Вінницької області укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312, оператором системи є AT "Вінницяобленерго".

За даними AT "Вінницяобленерго", на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", Шаргородська міська рада Вінницької області віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" з 11 жовтня 2021 року, що підтверджено листом AT "Вінницяобленерго" від 11.10.2021 № 06.35-16377 (а.с. 115, т.1).

Таким чином, Шаргородська міська рада Вінницької області стала споживачем ДПЗД "Укрінтеренерго" з 11 жовтня 2021 року, підставою для цього стала відсутність постачальника електричної енергії, про що повідомив постачальника "останньої надії" відповідний ОСР, тобто AT "Вінницяобленерго".

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

28.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (Постачальник, відповідач) та Шаргородською міською радою (Споживач, позивач) укладено Договір №1 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), згідно із п. 2.1. якого Постачальник продає електричну енергію "код ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 0931000-5 - електрична енергія (Електрична енергія)" Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Факт укладення Договору на погоджених сторонами умовах відповідачем визнається.

Відповідно до п. 3.1. Договору постачання електричної енергії Споживачу здійснюється у строк з 28.01.2021 до 31.12.2021 включно.

Згідно із п. 3.4. Договору, місце поставки та обсяг постачання електричної енергії Споживачу: Вінницька область. Шаргородський p-н; кількість - 69 000 кВт./год.

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Загальна вартість цього Договору на момент його укладення становить 140257,40 грн. з ПДВ. З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання Споживача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2021 році, та в межах асигнувань, встановлених кошторисом (п. 5.1. Договору).

Пунктом 5.2. Договору сторони визначили, що спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Умовами Персональної комерційної пропозиції, яка є додатком №2 Договору, зокрема Розділом "Ціна", визначено, що ціна за спожиту електричну енергію за 1 кВт/год. без урахування тарифів на її розподіл становить 2,032716 грн, в тому числі ПДВ 20% - 0,338786 грн.

Відповідно до п. 13.2. Договору, Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Пунктом 13.4. Договору сторони погодили, що Постачальник має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши Споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, зокрема у випадку, якщо споживач іншим чином суттєво порушив умови цього Договору і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.

Відповідачем скеровано позивачу супровідний лист за вих. №75-75.1-48 від 16.08.2021 з додатками (Лист-обгрунтування №75-75.1-43 від 16.08.2021; Експертний висновок №0-758 від 11.08.2021 та відповідні додаткові угоди) з обґрунтуванням збільшення ціни спожитої електричної енергії у зв`язку з її збільшенням на ринку (а.с. 51, т. 1).

Як підтверджується експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати №О-758 від 11.08.2021 за першу декаду серпня 2021 року порівняно з липнем 2021 року відбулося коливання ціни електричної енергії в бік збільшення на 47,30 % (а.с. 60, т.1).

У зв`язку з таким коливанням цін позивачу як Споживачу запропоновано укласти додаткові угоди в частині збільшення тарифу на постачання електричної енергії з 01.08.2021.

За змістом направлених відповідачу примірників додаткових угод до Договору відповідачем визначено поетапне збільшення ціни за спожиту електричну енергію за 1кВт/год. без урахування тарифів на її розподіл (2,110892 грн без ПДВ; 2,321559 грн без ПДВ; 2,553251 грн без ПДВ; 2,720000 грн без ПДВ) оформлене окремими додатковими угодами.

Однак, своїм листом від 07.09.2021 за вих. №02-11/1574 (а.с. 66, т. 1), Шаргородська міська рада повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", що надіслані додаткові угоди суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині підняття ціни в угодах, що перевищує 10 відсотків від суми договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 28.01.2021 та в частині надання трьох додаткових угод на один висновок Черкаської торгово-промислової палати №О-758 від 11.09.2021, тому додаткові угоди не можуть бути підписані.

Супровідним листом за вих. №75-75.1-133 від 22.08.2021 позивачу надіслано повідомлення про припинення договірних відносин 18.09.2021 та додаткову угоду про розірвання договору (а.с. 62-64, т. 1).

Вказане повідомлення було продубльовано 20.09.2021 за вих. №1.05-15927, у якому відповідач повідомив позивача про дострокове припинення дії Договору 10.10.2021 о 00 год.00 хв. (а.с. 67, т.1).

У свою чергу, Шаргородською міською радою надано відповідь Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вих. №02-11/1736 від 05.10.2021; а.с. 69-70, т.1), за змістом якої позивач не погоджується із одностороннім достроковим припиненням Договору, вказуючи на протиправність таких дій відповідача.

З 11.10.2021, у зв`язку із відсутністю у позивача постачальника електричної енергії, Шаргородська міська рада стала споживачем Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії".

Не погоджуючись із діями відповідача щодо розірвання Договору в односторонньому порядку та переведення Шаргородської міської ради на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", остання звернулася із позовом до суду про визнання таких дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" протиправними.

З огляду на встановлені обставини справи, оскільки спір виник з приводу правомірності одностороннього розірвання Договору №1 від 28.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу, суд враховує таке.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Як уже зазначалося, 28.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (Постачальник, відповідач) та Шаргородською міською радою (Споживач, позивач) укладено Договір №1 про постачання електричної енергії споживачу, у якому сторони погодили усі істотні умови Договору.

Згідно із ч. 1-2 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (аналогічну правову позицію викладено у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 року № 916/1684/18).

За змістом п. 13.2. укладеного між сторонами Договору Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Пунктом 13.4. Договору сторони погодили, що Постачальник має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши Споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, зокрема у випадку, якщо споживач іншим чином суттєво порушив умови цього Договору і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.

Таким суттєвим порушенням, на думку відповідача, є факт відмови позивача щодо прийняття змін про збільшення ціни за одинцю товару, позаяк Шаргородська міська рада відмовилася підписувати додаткові угоди з відповідними змінами, не прийнявши змін за жодною із наданих угод. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" належним чином обґрунтувало зміну ціни значним коливанням ціни електричної енергії в сторону збільшення у серпні 2021 року внаслідок змін в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни.

Разом з тим суд враховує, що за змістом п. 1.2. Договору сторони визначили, що до умов цього Договору застосовуються положення Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), інші чинні нормативно-правові акти, що регулюють постачання електричної енергії. При цьому відповідно до п.п. 8 п. 6.2. Договору Споживач зобов`язався виконувати інші обов`язки, покладені на Споживача чинним законодавством та/або цим Договором.

Так, за приписами пунктів 3.2.4. ПРРЕЕ у разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення), про що зазначається у повідомленні:

1) достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору;

2) зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін у встановлений цим пунктом термін.

Так, листом від 07.09.2021 позивач як Споживач повідомив відповідача як Постачальника про свою незгоду із запропонованими змінами ціни Договору, тобто подав письмову незгоду щодо запропонованих Постачальником змін.

Основним аргументом позивача щодо такої відмови слугувало твердження, що надіслані додаткові угоди суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині підняття ціни в угодах, що перевищує 10 відсотків від суми договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 28.01.2021 та в частині надання трьох додаткових угод на один висновок Черкаської торгово-промислової палати №О-758 від 11.09.2021.

Оскільки Договір укладено за процедурою публічних закупівель, що сторонами не заперечується, то на правовідносини за вказаним Договором розповсюджуються приписи Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Отже, оскільки поетапне збільшення ціни за одиницю товару оформлено окремими додатковими угодами, у кожній з яких відповідне збільшення не перевищує 10% відносно попереднього збільшення, то суд не вбачає порушень відповідачем вищевказаних приписів пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому оформлення відповідного збільшення кількома окремими додатковими угодами законодавчо не обмежено, оскільки визначальною є умова, що у випадках змін умов договору про закупівлю електричної енергії обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються.

Окрім того, загальне збільшення ціни за одиницю товару перебуває в межах обґрунтованого збільшення на 47,30%, що підтверджується експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати №О-758 від 11.08.2021 та є належним і допустимим доказом такого збільшення.

Також суд акцентує увагу, що позивач не заперечує, що запропоновані відповідачем зміни умов договору про постачання електричної енергії викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг)

Таким чином, оскільки позивач як споживач надав відповідачу як електропостачальнику письмову заяву про незгоду із такими змінами, запропонована позивачем зміна ціни обґрунтована значним коливанням ціни електричної енергії в сторону збільшення у серпні 2021 року внаслідок змін в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни, тому наявні підстави вважати укладений між сторонами Договір достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача відповідно до п.п.1 п. 3.2.4. ПРРЕЕ.

За змістом п. 3.2.5. ПРРЕЕ ініціювання споживачем розірвання у разі зміни електропостачальника договору має відбуватися одночасно з ініціюванням ним початку процедури зміни електропостачальника, передбаченої главою 6.1 розділу VI цих Правил, або укладенням договорів, передбачених Правилами ринку, а у разі остаточного припинення користування електричною енергією - з дотриманням вимог пункту 4.27 цих Правил.

Так, слушними є доводи відповідача, що позивач не прийнявши запропоновані Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" зміни, не ініціював процедури зміни постачальника за Договором, що призвело до подальшого постачання електричної енергії Споживачу за економічно необґрунтованим тарифом. При цьому слід зазначити, що відповідач жодним чином не обмежив права позивача ініціювати зміну постачальника електроенергії, оскільки повідомив про припинення договірних відносин із позивачем ще листом від 22.08.2021 за №75-75.1-133, який згідно штемпеля вхідної кореспонденції Шаргородська міська рада отримала 25.08.2021, а фактичне припинення дії Договору відбулося 10.10.2021 і лише з 11.10.2021 Шаргородська міська рада стала споживачем Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії".

Разом з тим згідно із приписами п.п. 6.1.3. п. 6.1 ПРРЕЕ зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

За необхідності та на вимогу споживача (у разі технічної можливості адміністратора комерційного обліку) зміна постачальника здійснюється у строк, що менший за 21 день, зокрема у разі використання електронної програмної платформи ведення реєстрів точок комерційного обліку електропостачальників. У разі якщо у жодної зі сторін немає заперечень щодо даних комерційного обліку, такий перехід здійснюється протягом 1 години робочого дня отримання адміністратором комерційного обліку запиту на зміну постачальника у порядку, визначеному у пункті 6.1.8 цих Правил.

Таким чином, у Шаргородської міської ради було достатньо часу на оформлення процедури зміни електропостачальника, чого останньою не було ініційовано та мало наслідком перехід з 11.10.2021 на постачальника "останньої надії".

За таких обставин, суд не вбачає протиправності дій відповідача, що мали наслідком дострокове розірвання Договору №1 від 28.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу та перехід позивача на постачання електроенергії Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальником "останньої надії".

Окремо слід зазначити, що навіть у разі встановлення протиправності таких дій, обраний позивачем спосіб захисту у даному спорі не є ефективним, позаяк не здатен забезпечити поновлення порушеного (оспорюваного) права позивача в межах одного судового провадження.

Так, ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Зокрема, висновок, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту, сформульовано в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19). При цьому задоволення заявленої у цій справі позовної вимоги не здатне поновити майнову сферу позивача, а тому така вимога не відповідає ефективному способу захисту.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270 грн залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; відповідача - ; третьої особи - .

Повне рішення складено 27 травня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород, Вінницька область, 23500;

3 - відповідачу - вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21000;

4 - третій особі - вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080.