ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року м.Дніпро

Справа № 908/2828/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 (прийняту суддею Сушко Л.М., повне судове рішення складено 16.12.2021) у справі № 908/2828/19

за заявою Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

18.08.2020 від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" надійшло клопотання про припинення повноважень керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" генерального директора Клейнера І.С., в якому товариство просить припинити повноваження керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" - генерального директора Клейнера Ігоря Сауловича та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

В обґрунтування клопотання банком зазначається, що генеральним директором ПрАТ "ЗТР" здійснюється позачергове погашення вимог конкурсних кредиторів.

Також генеральний директор ПрАТ "ЗТР" достовірно знаючи, що грошові кошти за контактами/договорами обтяжені заставою АТ "Райффайзен Банк Аваль" умисно приховує відомості стосовно дійсного стану господарських взаємовідносин боржника з контрагентами - ТОВ "Енергетичний Стандарт", Корпорацією виробничих та комерційних підприємств "Союз" та ZTR-Enesta Handelsgesellschaft .m.b.h. та залишковий розмір боргу контрагентів перед боржником за поставлений товар. Такі дії керівника боржника, на думку АТ "Райффайзен Банк Аваль" порушують його права та інтереси, оскільки визнання Банку забезпеченим кредитором, позбавляє його статусу конкурсного кредитора з відповідною участю та голосуванням у представницьких органах (зборах та комітеті кредиторів) та можливістю реалізації інших прав, визначених КУзПБ. Крім того, відсутність достовірних відомостей про розмір фактичної заборгованості контрагентів перед боржником за контрактами, що передані в заставу Банку позбавляє АТ "Райффайзен Банк Аваль" права на позачергове задоволення вимог за рахунок грошових коштів, отриманих за вищевказаними контрактами та створює для Боржника можливість використання отриманих грошових коштів у власних цілях або задоволення окремих кредиторських вимог.

Крім того, Банк звертає увагу, що керівником боржника не забезпечуються належні заходи по збереженню майна боржника у вигляді повернення багатомільйонної дебіторської заборгованості, в тому числі з пов`язаних з ПрАТ "ЗТР" структурами.

Також, в порушення ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства боржником не отримуються погодження від розпорядника майна про передачу в оренду нерухомого майна підприємства.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 у цій справі, у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про припинення повноважень керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" генерального директора Клейнера І.С. та покладення виконання його обов`язків на розпорядника майна відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Завод малогабаритних трансформаторів" до боржника виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство №908/2828/19 (договір про відступлення права вимоги укладений 21.07.2020 року), дані вимоги згідно норм Кодексу України з процедур банкрутства є поточними, отже підлягають оплаті в процедурі розпорядження майном.

Щодо передачі в оренду нерухомого майна без згоди банків-кредиторів та використання орендних платежів не на задоволення грошових вимог банків - іпотекодержателів суд першої інстанції зазначив, що Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів

Також місцевий суд вказав, що 05.08.2021 від ПрАТ "Запоріжтрансформатор" надійшла довідка, яка містить інформацію про залишок заборгованості по контрактах, майнові права за якими передані в заставу АТ "Райффайзен Банк Аваль", а саме: за контрактом №РР005420 від 13.01.2014, укладеним між Боржником та ТОВ "Енергетичний Стандарт", за контрактом №РР005610 від 17.07.2014, укладеним між Боржником та Корпорацією виробничих та комерційних підприємств "Союз", за контрактом №РР005738 від 29.04.2014, укладеним між Боржником та ZTR-Enesta Hadelsgesellschaft m.b.h.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 у справі № 908/2828/19, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 у справі №908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" щодо відмови в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про припинення повноважень керівника боржника генерального директора Клейнера І.С., прийняти в цій частині нове рішення, яким припинити повноваження керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" - генерального директора Клейнера Ігоря Сауловича та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" зазначає, що 21.07.2020 між АТ "Перший український міжнародний банк" (Первісний кредитор) та ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги №ВПВ-123/1-6.1-К/12, згідно якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за частково, в сумі, визначеній п. 1.3 цього Договору, Кредитним договором №123/16.1-К/12 від 19 березня 2012 року, укладеним між Первісним кредитором та ПрАТ "Запоріжтрансформатор" (Боржник).

Згідно з п.1.3 Договору станом на 20.07.2020 року (включно) загальна сума права вимоги за Кредитним договором, що відступається Первісним кредитором Новому кредитору за цим Договором, становить 2 800 000 доларів США за основною сумою Кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.07.2020р. становить 77 283 080 гривень.

Апелянт вказує, що з банківської виписки по руху коштів за рахунок ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" № НОМЕР_1 в АТ "Перший Український Міжнародний Банк" за період 01.04.2020 по 23.11.2020 слідує, що саме за рахунок грошових коштів боржника - ПрАТ "Запоріжтрансформатор" відбулось набуття афілійованою особою боржника права вимоги до самого ж боржника.

Тобто, за даною банківською випискою підтверджено те, що боржника - ПрАТ "Запоріжтрансформатор" здійснюючи свою Господарську діяльність у процедурі розпорядження майном, всупереч законодавчому мораторію по задоволенню грошових вимог кредиторів, через свою дочірню компанію, - ПрАТ "Завод МГТ" здійснив погашення боргу перед власною пов`язаною компанією на загальну суму 28 726 198,01 грн.

Аналогічні погашення ПрАТ "Запоріжтрансформатор" грошових зобов`язань перед афілійованою структурою ПрАТ "Завод МГТ", яка має багатомільйонні борги перед самим, же боржником, здійснювалось шляхом перерахування грошових коштів в загальному розмірі 15 757 378, 50 грн, на рахунок ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк" за період 04.11.2020 по 23.11.2020.

На думку скаржника, оскільки оплата за Договором про відступлення права вимоги від 21.07.2020 здійснювалась з розстроченням платежів до 13.12.2021, не виключається подальше здійснення боржником - ПрАТ "Запоріжтрансформатор" перерахування грошових коштів на користь пов`язаної компанії - ПрАТ "Завод МГТ" у розмірі згідно наведеного вище Графіку.

З огляду на фактичні обставини справи стосовно кредитних зобов`язань боржника перед АТ "Перший Український Міжнародний Банк", строком виконання яких 2025 рік та правові висновки Господарського суду Запорізької області за ухвалою від 26.05.2021 у даній справі, набуті ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" грошові вимоги в сумі 77 283 080 грн є конкурсними вимогами, та як наслідок, на них поширюється дія мораторію на задоволення.

Таким чином, за банківськими виписками та встановленими обставинами в рамках судової справи №910/16579/20 підтверджується, що ПрАТ "Запоріжтрансформатор" здійснюючи свою господарську діяльність у процедурі розпорядження майном, всупереч законодавчому мораторію по задоволенню грошових вимог кредиторів, вже здійснив погашення боргу (задовольнив вимоги одного з кредиторів) перед власного пов`язаною/афілійованою компанією - ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" на загальну суму 44 483 576,51 грн та не виключається подальше перерахування багатомільйонних коштів, не дивлячись що вказана компанія має власні грошові зобов`язання перед боржником на загальну суму 112 027 697,80 грн, строк виконання яких вже настав.

Також на думку скаржника, свідченням зловживання генеральним директором Клейнером І.С. правом, що направлено на зменшення майнових активів боржника та завданням значної матеріальної шкоди кредиторам через неможливість задоволення грошових вимог є фінансові інвестиції боржника в дочірні компанії, асоційовані компанії та спільні підприємства у сумі 743 331, 00 грн та фінансові інвестиції в цінні папери у сумі 435 307, 00 грн.

Апелянт вважає, що таке приховане задоволення вимог перед одним з кредиторів є порушенням вимог мораторію та черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства, зменшення майнових активів шляхом їх виведення на пов`язані компанії, вочевидь порушує права АТ "Райффайзен Банк", який очікує на задоволення своїх вимог у встановленому законом порядку.

Зазначене свідчить також про використання керівником боржника процедури банкрутства виключно для незадоволення вимог визначених кредиторів, у більшості - банків, в тому числі за рахунок заставного майна, в той час як вимоги інших контрагентів (як конкурсні, так і поточні) боржник погашає у звичному режимі, поза контролем арбітражного керуючого, та використовуючи свої дочірні / афілійовані компанії.

Скаржник наголошує, що за змістом введеної процедури розпорядження майном, з урахуванням мораторію на задоволення кредиторських вимог та можливість задоволення вимог поточних кредиторів лише в рамках процедури банкрутства, особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №04/01/5026/1089/2011 та від 30.01.2019 у справі №910/6179/17.

Внаслідок відступлення АТ "Перший Український Міжнародний Банк", який є конкурсним та забезпеченим кредитором, своїх вимог до боржника на користь ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів", такі вимог не стали поточними. Відповідне обґрунтування наведене скаржником нижче.

Враховуючи викладене, у даному випадку, апелянт вважає, що здійснюючи погашення вимог ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів", які за своєю суттю є конкурсними, оскільки виникли за кредитними договорами АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ "ЗТР", керівник боржника Клейнер І.С. діяв недобросовісно та всупереч інтересам боржника та кредиторів, що свідчить про наявність підстав для припинення повноважень керівника.

Скаржник зазначає, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 640/14873/19 (провадження №61-6649св20) та від 10 березня 2021 року у справі № 278/2083/18 (провадження №61-5470св 19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2021 року у справі № 346/1305/19 (провадження № 14-181цс20) вказала, що Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).

Також апелянт вважає, що керівником боржника вчиняються дії з приховування дійсних обставин взаємовідносин боржника з контрагентами - ТОВ "Енергетичний Стандарт", Корпорацією виробничих та комерційних підприємств "Союз" та ZTR-Enesta Handelsgesrllschaft .m.b.h. за контрактами, майнові права на грошові кошти за якими передано в заставу Банку та незаконні дії по заволодінню та розпорядженню грошовими коштами (предметом застави).

03.10.2019р. АТ "Райффайзен Банк" направлено письмову Вимогу №140/8/810 від 03.10.2019 до ПрАТ "Запоріжтрансформатор" про надання інформації щодо стану виконання договорів/контрактів, майнові права за якими надані в заставу за Договором застави майнових прав №12/02-19/12/19 від 16.04.2013, Договором застави майнових прав №12/02-19/12/20 від 04.09.2014 та Договором застави майнових прав №12/02-19/12/24 від 30.01.2015 в рахунок виконання грошових зобов`язань боржника перед Банком.

Однак, вказана вимога кредитора була залишена боржником без відповіді та реагування.

23 січня 2020 року АТ "Райффайзен Банк" отримано Повідомлення арбітражного керуючого Гусара І.О. від 14.01.2019 №02-01/25-54 про результати розгляду кредиторських вимог, за яким АТ "Райффайзен Банк" є забезпечений кредитором із сумою кредиторських вимог у розмірі 309 310 188,08 грн, що забезпечені заставою рухомого майна боржника за Договором застави основних засобів №12/02-19/12/22 від 21.11.2014 та Договорами застави майнових прав №12/02-19/12/19 від 16.04.2013; №12/02-19/12/20 від 04.09.2014, №12/02-19/12/24 від 30.01.2015 на загальну вартість предметів застави 438 639 857, 96 грн.

Як слідує з листа арбітражного керуючого Гусара І.О. від 20.07.2020 №02-01/25-63 про результати розгляду звернення Банку від 06.07.2020, у розпорядника майна відсутня інформації стосовно грошових зобов`язань контрагентів перед ПрАТ "Запоріжтрансформатор" за договорами/контрактами, майнові права на одержання грошових коштів передані в заставу Банку.

Листом ПрАТ "Запоріжтрансформатор" №1/05-и-20200728 від 28.07.2020 в особі генерального директора Клейнера І.С., що долучений до клопотання про припинення повноважень керівника, відмовлено в наданні інформації на запит АТ "Райффайзен Банк", оскільки керівник боржника вважає, що потреба в наданні запитуваної інформації відпала.

Клопотанням арбітражного керуючого Гусара І.0. від 18.12.2019 за №02-01/25-39 долучено Акти інвентаризації майнових активів, з яких слідує про відсутність дебіторської заборгованості контрагентів - ТОВ "Енергетичний Стандарт", Росія, Корпорації виробничих та комерційних підприємств "Союз" та ZTR-Enesta Handelsgesrllschaft .m.b.h. перед боржником та відсутність майнових прав як предмету застави.

Всупереч положенням Договорів застави майнових прав, грошові кошти за контрактами, що передані в заставу не надходили на поточний рахунок ПрАТ "Запоріжтрансформатор" в АТ "Райффайзен Банк Аваль", а відповідний лист про стан виконання контрактів був наданий боржником востаннє в березні 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Банку з підстав приховування боржником дійсного стану взаємовідносин ПрАТ "ЗТР" з контрагентами за контрактами, майнові права на грошові кошти за якими передані в заставу АТ "Райффайзен Банк", господарський суд послався виключно на довідку ПрАТ "Запоріжтрансформатор" від 30.07.2021 №1/105-445 з доданими доказами, зокрема виписки по руху коштів за рахунками боржника в ПАТ "Дойче Банк ДБУ" та ПАТ "Промінвестбанк" без жодного мотивування правових підстав по відмові в клопотанні Банку.

Апелянт вважає, що генеральний директор ПрАТ "ЗТР" - Клейнер І.С. достовірно знаючи, що грошові кошти за вищевказаними контактами / договорами обтяжені заставою АТ "Райффайзен Банк", а строк виконання боржником кредитних зобов`язань перед банком настав - 27.02.2015 року, умисно змінено розрахункові реквізити боржника в контрактах на інші банківські установи, як наслідок, незаконно привласнено багатомільйонні грошові кошти, що є предметом застави банку, чим порушено права та інтереси АТ "Райффайзен Банк" через неможливість першочергового задоволення грошових вимог за рахунок предмету застави.

Скаржник зазначає, що керівником не вжито заходів для забезпечення збереження майна боржника - передача в оренду заставного майна без згоди банків та використання орендних платежів, що є предметом застави не на позачергове задоволення банків-кредиторів.

Апелянт вказує, що в ході судового засідання Господарського суду Запорізької області - 10.03.2021, як представник боржника - адвокат Сокрут М.М. так і розпорядник майна Гусар І.О. за ухвалою господарського суду від 15.06.2021 підтвердили передачу нерухомого майна, що є предметом іпотеки без відповідних письмових згод банків-кредиторів, що підтверджується відповідними записами судових засідань.

За доводами скаржника, відмовляючи в задоволенні клопотання Банку з даних підстав Господарський суд Запорізької області проігнорував судову практику, що склалась в подібних правовідносинах з передачі боржником, щодо якого відкрито справу про банкрутство, в оренду заставного майна без відповідної згоди іпотекодержателя слугувало підставою по припиненню повноважень керівника, що підтверджується ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2019 у справі №910/24323/16, залишеної без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2019.

Апелянт наголошує, що достовірно знаючи про заборону на передачу в оренду предметів іпотеки без письмової згоди банків-кредиторів, керівник боржника - генеральний директор Клейнер І.С. зловживаючи правом вчинив незаконні дії з передачі нерухомості в користування, а отримані грошові кошти на загальну суму 2 650 000,00 грн в якості орендної плати за користування предметами іпотеки на які поширюється Іпотека використовуються не на задоволення вимог банків-іпотекодержателів.

Також, до заяви ПрАТ "Запоріжтрансформатор" про відкриття провадження у справі про банкрутство додано Перелік осіб, що мають невиконанні зобов`язання перед ПрАТ "ЗТР" станом на 31.08.2019.

З даного Переліку боржників перед ПрАТ "ЗТР" слідує, що станом на 31.08.2019 загальна сума дебіторської заборгованості перед боржником становить 805 618 135, 28 грн.

З наданого Звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПрАТ "Запоріжтрансформатор" та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, що виконаний розпорядником майна Гусаром І.О. за клопотанням №02-01/25-56 від 04.06.2020, що зареєстрований господарським судом - 09.06.2020 за №10975/08-08-/20 слідує, що боржником здійснюють заходи із примусового стягнення дебіторської заборгованості тільки з 2 (два) контрагентів - ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в розмірі 997 908, 80 грн та з ПрАТ "Виробничо-комерційна фірма "АЕК" розмірі 179 197, 56 грн, тобто всього 1 177 106,36 грн.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про формальний підхід керівника боржника, оскільки не забезпечуються належні заходи по збереженню майна боржника у вигляді повернення багатомільйонної дебіторської заборгованості, в тому числі з пов`язаних з боржником структурами.

Скаржник вказує, що з Переліку осіб, що мають невиконанні зобов`язання перед ПрАТ "ЗТР" станом на 31.08.2019 слідує, що станом на 31.08.2019 загальна сума дебіторської заборгованості Перед боржником становить 805 618 135, 28 грн.

З даного Переліку слідує про значний розмір заборгованості в сумі 351 846 992, 09 грн афілійованих/пов`язаних компаній.

Як вже зазначалось, зі Звіту розпорядника майна Гусаром І.О. за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПрАТ "Запоріжтрансформатор" та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства вбачається, що станом на 30.09.2019Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги вже становить 285 948 000, 00 грн.

При цьому, як вказувалось вище, боржником здійснюються заходи із примусового стягнення дебіторської заборгованості тільки з 2 (два) контрагентів - ТОВ "Запорізький титано магнієвий комбінат" в розмірі 997 908, 80 грн. та з ПрАТ "Виробничо-комерційна фірма "АЕК" розмірі 179 197, 56 грн, тобто всього 1 177 106, 36 грн.

Відмовляючи в задоволенні клопотання банку господарським судом за оскаржуваною ухвалою вказано, що звинувачення генерального директора Клейнера І.С. щодо невчинення дій з повернення дебіторської заборгованості, зазначені в клопотанні, заявником належними доказами не підтверджене та суду не доведено.

Проте, апелянт вказує, що Господарським судом Запорізької області зроблено відповідних висновок про відсутність прострочених грошових зобов`язань пов`язаних (афілійованих) структур перед боржником виключно на підставі єдиної довідки, складеної самим же боржником.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Згідно поданого відзиву на апеляційну скаргу розпорядник майна просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. В обґрунтування відзиву розпорядник майна зазначає, що на його думку, судом першої інстанції детально проаналізовано кожен із аргументів заявника клопотання про відсторонення керівника боржника та на підставі наявних в матеріалах справи доказів було зроблено висновки про необґрунтованість зазначених вище тверджень заявника.

Розпорядник майна вказує, що судом було враховано зменшення дебіторської заборгованості боржника в два рази за період з 31.08.2019 по 30.06.2021, при цьому, дебіторська заборгованість не має статусу простроченої. Розпорядник майна вважає, що наведене спростовує твердження про невчинення керівником боржника дій з повернення дебіторської заборгованості.

Також за доводами розпорядника майна, суд першої інстанції не знайшов порушень мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Розпорядник майна посилається на те, що судом першої інстанції було визнано необґрунтованим твердження заявника клопотання про передачу в оренду нерухомого майна без згоди банків кредиторів та використання орендних платежів не на задоволення грошових вимог банків-іпотекодержателів, оскільки заявником не надано жодного доказу на підтвердження таких обставин.

На думку розпорядника майна, апеляційна скарга не містить жодного доказу та аргументу, яким би спростовувались висновки суду першої інстанції.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 у справі № 908/2828/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.02.2022 о 16:30 год.

В судовому засіданні 17.02.2022 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання на 31.03.2022 о 16:30 год., про що постановлено ухвалу, не виходячи у нарадчу кімнату та без оформлення її окремим документом.

Судове засідання, призначене на 31.03.2022 не відбулося.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2022 розгляд справи № 908/2828/19 призначено на 26.05.2022 о 15:30 год.

У судовому засіданні 26.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Генеральний директор боржника Клейнер І.С. звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" посилаючись на те, що фінансовий стан підприємства має усі ознаки неплатоспроможності та відповідає обставинам передбаченим ч. 5 ст. 11 вищезазначеного Закону, на даний час боржник знаходиться у стані, коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі №908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор"; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

18.08.2020 від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" надійшло клопотання про припинення повноважень керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" генерального директора Клейнера І.С., в якому товариство просить припинити повноваження керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" - генерального директора Клейнера Ігоря Сауловича та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

В обґрунтування клопотання банком зазначається про порушення законодавчого мораторію на задоволення грошових вимог кредиторів у зв`язку з перерахуванням багатомільйонних грошових коштів на користь ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" та здійснення в 2020 році фінансових інвестицій в дочірні підприємства, асоційовані компанії на суму понад 1 178 638 000,00 грн; приховування дійсних обставин взаємовідносин боржника з контрагентами - ТОВ "Енергетичний Стандарт", Корпорацією виробничих та комерційних підприємств "Союз" та ZTR-Enesta Handelsgesrllschaft .m.b.h. за контрактами, майнові права на грошові кошти за якими передано в заставу банку та незаконні дії по заволодінню та розпорядженню грошовими коштами (предметом застави); не вжиття керівником боржника заходів для забезпечення збереження майна боржника; передача в оренду заставного майна без згоди банків та використання орендних платежів, що є предметом застави не на позачергове задоволення банків-кредиторів; не проведення керівником боржника належних та адекватних заходів для Забезпечення збереження майна боржника - стягнення дебіторської заборгованості контрагентів перед боржником; подання недостовірної інформації про розмір дебіторської заборгованості контрагентів, в тому числі афілійованих компаній перед боржником.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою; отримувати інформацію з державних реєстрів.

За положеннями ч. 8 ст. 12 КУзПБ під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно з ч. 3 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний, у тому числі, проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

Розпорядник майна несе відповідальність за свої дії та бездіяльність відповідно до закону (ч. 4 ст. 4 КУзПБ).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КУзПБ у процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна. Про припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з ч.ч. 12, 13 ст. 44 КУзПБ повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. У разі виявлення зазначених обставин за клопотанням кредиторів або інших учасників справи ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов`язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника. З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника боржника або органів управління боржника керівник, повноваження якого припинені ухвалою господарського суду, зобов`язаний протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна - прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Системний аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що у разі наявності будь-яких обставин, з яких вбачається неправомірність дій керівника боржника, наслідком яких є порушення прав та законних інтересів боржника і кредиторів, господарський суд за відповідною заявою має перевірити дотримання керівником боржника норм чинного законодавства, в тому числі законодавства про банкрутство.

При цьому, якщо боржником не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника та/або не надає розпоряднику майна необхідну для здійснення його повноважень інформацію і фінансово-бухгалтерську документацію або не сприяє у проведенні інвентаризації майна, господарський суд має застосувати ч. 12 ст. 44 КУзПБ, а також може застосувати ч. 2 ст. 40 КУзПБ.

Окремо слід зазначити, що неправомірність дій керівника боржника полягає не тільки в його активних діях, а й у вигляді його бездіяльності, яка в цілому направлена на порушення прав та законних інтересів боржника і його кредиторів, перешкоджає проведенню інвентаризації майна боржника, вжиттю заходів для захисту майна боржника, здійснення аналізу фінансового становища товариства.

Із наданих боржником доказів вбачається, що з 31.08.2019 до 30.06.2021 дебіторська заборгованість боржника зменшилась в два рази.

Так, якщо проаналізувати дебіторську заборгованість ПрАТ "Запоріжтрансформатор" (рядки 1125, 1130, 1135, 1155 балансів за 2019, 2020 та 2021 роки), можна дійти таких висновків:

805 615 млн. грн. - дебіторська заборгованість станом на 31.08.2019 (316 691 тис. грн. (рядок 1125) + 27 240 тис. грн. (рядок 1130) + 162 532 тис. грн. (рядок 1135) + 298 702 (рядок 1155), в тому числі 27 240 тис. грн. - за виданими авансами;

444 304 тис. грн. - дебіторська заборгованість станом на 31.12.2019 (183 955 тис. грн. (рядок 1125) + 20 535 тис. грн. (рядок 1130) + 166 810 тис. грн. (рядок 1135) + 73 004 (рядок 1155);

506 942 тис. грн. - дебіторська заборгованість станом на 31.12.2020 (288 529 тис. грн. (рядок 1125) + 5 551 тис. грн. (рядок 1130) + 186 575 тис. грн. (рядок 1135) + 26 287 (рядок 1155);

486 378 тис. грн. - дебіторська заборгованість станом на 30.06.2021 (152 472 тис. грн. (рядок 1125) + 103 090 тис. грн. (рядок 1130) + 157 549 тис. грн. (рядок 1135) + 73 264 (рядок 1155), в тому числі 103 090 тис. грн. - за виданими авансами та 140 770 тис. грн. - з податку на прибуток (з авансових платежів податку на прибуток).

Апеляційний суд вважає, що посилання скаржника на перелік дебіторської заборгованості станом на 31.08.2019 є недоречним, оскільки інформація в такому переліку не є актуальною на момент розгляду питання про відсторонення керівника боржника.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що на виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.11.2021 ПрАТ "Запоріжтрансформатор" суду надано довідку про дебіторську заборгованість AT "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", ПрАТ "Запорізький кабельний завод", ПрАТ "Запорізький завод надпотужних трансформаторів", ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів", ТОВ "Енерджі Сервіс", ТОВ "Енергетичний стандарт" станом на 31.08.2019 та станом на 31.10.2021.

Як зазначає боржник, дебіторська заборгованість зазначених юридичних осіб має поточний характер та обумовлюється поточною господарською діяльністю ПрАТ "Запоріжтрансформатор". Зазначена дебіторська заборгованість не має статусу простроченої та протягом двох років зменшилась: за ПрАТ "Запорізький кабельний завод" - у сорок разів, за ПрАТ "Запорізький завод надпотужних трансформаторів" - у чотири рази, за ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів" - у п`ять разів, за ТОВ "Енерджі Сервіс" - до нуля, за ТОВ "Енергетичний стандарт" - до нуля; дебіторська заборгованість за AT "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" має довгостроковий характер та буде погашатись відповідно до умов укладених договорів.

Щодо доводів скаржника про порушення мораторію на задоволення грошових вимог кредиторів у зв`язку з перерахуванням грошових коштів на користь ПрАТ "Завод малогабаритних трансформаторів", апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2020 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (первісний кредитор) та Приватним акціонерним товариством "Завод малогабаритних трансформаторів" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №ВПВ-123/16.1-К/12, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором частково, в сумі, визначеній п. 1.3 цього договору, за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19 березня 2012, укладеним між первісним кредитором та Приватним акціонерним товариством "Запоріжтрасформатор" (боржник) з додатковими угодами до нього.

На думку скаржника, Приватним акціонерним товариством "Запоріжтрасформатор" здійснюється перерахування коштів Приватному акціонерному товариству "Завод малогабаритних трансформаторів" в рахунок погашення кредиторських вимог, відступлених за вказаним вище договором під час дії мораторію на задоволення кредиторських вимог.

Як на доказ вчинення зазначеного вище порушення, скаржник посилається на банківські виписки по руху коштів на рахунку боржника, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Разом з тим, саме лише із вказаних виписок не вбачається, що таке перерахування здійснювалось боржником, а інших доказів, які підтверджують вказані обставини скаржником суду не надано.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 41 КУзПБ дія мораторію не поширюється на вимоги поточних кредиторів, які виникли під час процедури розпорядження майном.

Щодо передачі в оренду нерухомого майна без згоди банків-кредиторів та використання орендних платежів не на задоволення грошових вимог банків - іпотекодержателів, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" не надає суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Посилання скаржника на судову практику, що склалась в подібних правовідносинах з передачі боржником, щодо якого відкрито справу про банкрутство, в оренду заставного майна без відповідної згоди іпотекодержателя слугувало підставою по припиненню повноважень керівника, що підтверджується ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.09.2019 у справі №910/24323/16, залишеної без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 є безпідставним, оскільки висновки судів апеляційної інстанції не є обов`язковими до застосування під час розгляду апеляційних скарг судами апеляційної інстанції.

Щодо приховання дійсності обставин взаємовідносин боржника з контрагентами за контрактами, майнові права на грошові кошти за якими передано в заставу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", апеляційний суд зазначає наступне.

03.10.2019 АТ "Райффайзен Банк" направлено письмову Вимогу №140/8/810 від 03.10.2019 до ПрАТ "Запоріжтрансформатор" про надання інформації щодо стану виконання договорів/контрактів, майнові права за якими надані в заставу за Договором застави майнових прав №12/02-19/12/19 від 16.04.2013, Договором застави майнових прав №12/02-19/12/20 від 04.09.2014 та Договором застави майнових прав №12/02-19/12/24 від 30.01.2015 в рахунок виконання грошових зобов`язань боржника перед Банком.

Скаржник зазначає, що вказана вимога кредитора була залишена боржником без відповіді та реагування.

Також скаржник вказує, що 23.01.2020 АТ "Райффайзен Банк" отримано Повідомлення арбітражного керуючого Гусара І.О. від 14.01.2019 №02-01/25-54 про результати розгляду кредиторських вимог, за яким АТ "Райффайзен Банк" є забезпечений кредитором із сумою кредиторських вимог у розмірі 309 310 188,08 грн, що забезпечені заставою рухомого майна боржника за Договором застави основних засобів №12/02-19/12/22 від 21.11.2014 та Договорами застави майнових прав №12/02-19/12/19 від 16.04.2013; №12/02-19/12/20 від 04.09.2014, №12/02-19/12/24 від 30.01.2015 на загальну вартість предметів застави 438 639 857, 96 грн.

Як слідує з листа арбітражного керуючого Гусара І.О. від 20.07.2020 №02-01/25-63 про результати розгляду звернення Банку від 06.07.2020, у розпорядника майна відсутня інформації стосовно грошових зобов`язань контрагентів перед ПрАТ "Запоріжтрансформатор" за договорами/контрактами, майнові права на одержання грошових коштів передані в заставу Банку.

Листом ПрАТ "Запоріжтрансформатор" №1/05-и-20200728 від 28.07.2020 в особі генерального директора Клейнера І.С., відмовлено в надані інформації на запит АТ "Райффайзен Банк", оскільки керівник боржника вважає, що потреба в наданні запитуваної інформації відпала.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що з 17.10.2019, у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі і здійснення погашення кредиторських вимог буде відбуватись виключення в межах справи про банкрутства, отже ненадання керівником боржника кредитору запитуваної не може бути підставою для відсторонення останнього від його повноважень.

При цьому, як свідчать матеріали справи, 05.08.2021 від ПрАТ "Запоріжтрансформатор" надійшла довідка, яка містить інформацію про залишок заборгованості по контрактах, майнові права за якими передані в заставу АТ "Райффайзен Банк Аваль", а саме: за контрактом №РР005420 від 13.01.2014, укладеним між Боржником та ТОВ "Енергетичний Стандарт", за контрактом №РР005610 від 17.07.2014, укладеним між Боржником та Корпорацією виробничих та комерційних підприємств "Союз", за контрактом №РР005738 від 29.04.2014, укладеним між Боржником та ZTR-Enesta Hadelsgesellschaft m.b.h.

З огляду на викладене вище, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи, що Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення керівником боржника дій з якими закон пов`язує можливість усунення останнього від займаної посади, у тому числі дій, що створюють перешкоди діям розпорядника майна чи допускають інші порушення законодавства, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що у задоволенні клопотання про припинення повноважень керівника Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" генерального директора Клейнера І.С. та покладення виконання його обов`язків на розпорядника майна слід відмовити.

Встановлене вище, спростовує доводи апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 у справі № 908/2828/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2021 у справі № 908/2828/19 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Акціонерне товариство "Райффайзен Банк".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, з урахуванням статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повне судове рішення складено 01.06.2022.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко