ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.05.2022 Справа № 920/908/21
Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянувши заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Екостандарт, м. Суми, від 02.12.2021 № б/н (вх №4306/21 від 06.12.2021) та від 18.02.2022 №б/н (вх №586 від 18.02.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі №920/908/21
про стягнення 112716,74 грн,
за участю представників сторін:
від позивача: Грінченко В.В. (адвокат, ордер серії ВМ №1023589 від 25.12.2021),
від відповідача: Максимовська Т.С. (довіреність від 04.05.2022 №13.01-18/377),
Рішенням господарського суду Сумської області від 15.11.2021 у справі №920/908/21 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Управління освіти і науки Сумської міської ради (40035, м. Суми, вул. Харківська, 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Екостандарт (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 1, оф. 1; ) 97999,20 грн (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн 20 коп.) основного боргу за договором №1 від 20.10.200 та договором №7 від 06.11.2020, 4993,29 грн (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три грн 29 коп.) інфляційних збитків за період з 01.02.2021 по 31.07.2021, 1498,18 грн (одна тисяча чотириста дев`яносто вісім грн 18 коп.) 3% річних за період з 26.01.2021 по 31.07.2021, 1,00 грн (одна грн 00 коп.) пені, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.); в іншому відмовлено.

06.12.2021 позивачем надіслано заяву від 02.12.2021 №б/н про ухвалення додаткового рішення суду (вх №4306/21), відповідно до якої позивач просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

21.12.2021 Північний апеляційний господарський суд електронною поштою надіслав ухвалу від 20.12.2021 у справі №920/908/21, пунктом 3 резолютивної частини якої постановив витребувати у Господарського суду Сумської області справу №920/908/21.

22.12.2021 матеріали справи №920/908/21 направлені до суду апеляційної інстанції.

09.02.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №920/908/21 апеляційну скаргу Управління освіти і науки Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 15.11.2021 у справі №920/908/21 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Сумської області від 15.11.2021 у справі №920/908/21 залишено без змін; судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на скаржника; судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн, пов`язані із розглядом справи №920/908/21 в суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника; стягнуто з Управління освіти і науки Сумської міської ради (40035, м. Суми, вул. Харківська, 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Екостандарт (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 1, оф. 1; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн (ода тисяча чотириста гривень нуль копійок); видачу наказу доручено Господарському суду Сумської області; матеріали справи №920/908/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

18.02.2022 позивач подав заяву від 18.02.52022 №б/н (вх №586), відповідно до якої просить:

1)ухвалити додаткове рішення у справі №920/908/21 про стягнення з Управління освіти і науки Сумської міської ради (40035, м. Суми, вул. Харківська, 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Екостандарт (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 1, оф. 1; ) витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень;

2)після ухвалення додаткового рішення видати судовий наказ, відповідно до якого стягнути з Управління освіти і науки Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області на користь Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Екостандарт» 97999,20 грн. основного боргу, 6991,51 грн. пені, 6227,85 грн. інфляційних втрат, 1498,18 грн. 3% річних, витрати позивача за розгляд справи в першій інстанції зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу позивача за розгляд справи в першій інстанції в розмірі 10000 грн, витрати на професійну правничу допомогу позивача за розгляд справи в апеляційній інстанції в розмірі 1400,00 грн.

22.02.2022 матеріали справи повернуто Господарському суду Сумської області.

22.02.2022 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 15.11.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022, а також на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі №920/908/21 видано два судових накази.

Ухвалою від 28.04.2022 у справі №920/908/21 призначено до розгляду заяви позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Екостандарт, м. Суми від 02.12.2021 № б/н (вх №4306/21 від 06.12.2021) та від 18.02.2022 №б/н (вх №586 від 18.02.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі №920/908/21 у судове засідання на 18.05.2022.

17.05.2022 відповідачем подане обґрунтування від 16.08.2022 №13.01-18/396 на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення (вх №1759/22), відповідно до якого відповідач просить відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо стягнення з Управління освіти і науки Сумської міської ради витрат позивача на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 18.05.2022 судом встановлено:

Представник позивача (заявника) у судове засідання прибув, підтримав подані заяви та просить стягнути з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача у судове засідання прибув, підтримав подане обґрунтування на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення (вх № 1759/22 від 17.05.2022), а також заявив усне клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в порядку ч. 5 ст. 126 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши подані заяви представника позивача, заслухавши пояснення учасників справи, надані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується зазначені заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення таких заяв, господарський суд установив:

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч. 1 та ч. 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи викладені вимоги ГПК України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Зазначене кореспондується із позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.

15.11.2021 судом ухвалене рішення у даній справі, повний текст якого складено та підписано 24.11.2021.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копію рішення від 15.11.2021 у справі №920/908/21 позивач отримав 30.11.2021.

02.12.2021 (відповідно до штемпеля на поштовому конверті) засобами поштового зв`язку представник позивача надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення суду (вх №4306/21 від 06.12.2021), тобто дана заява подана в межах встановленого строку на її подання та відсутні підстави для залишення заяви без розгляду згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У зв`язку з викладеним, наявні правові підстави для розгляду судом заяви позивача про розподіл судових витрат по суті.

17.08.2021 при зверненні до суду з позовом, на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, до позову позивачем надано попередній (орієнтований) розрахунок витрат, який складався з наступних витрат: 2379,00 грн витрати зі сплати судового збору, 7000,00 грн витрат на правничу допомогу, 621,00 грн витрат на копіювання та поштові відправлення.

06.12.2021 та 18.02.2022. засобами поштового зв`язку позивач надіслав заяви про ухвалення додаткового рішення (вх №4306/21, № 586), згідно з якими позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів справи додано (клопотання про долучення доказів (вх №8623/21 від 11.10.2021)) копію договору №1/2021 про надання правової допомоги від 01.10.2021, укладеного між позивачем (далі клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Грінченко і партнери» (далі адвокат), відповідно до якого за правничу допомогу та повний супровід при розгляді даної справи Господарському суді Сумської області, що надається адвокатом, клієнт сплачує в гривнях, шляхом внесення на розрахунковий рахунок адвоката фіксованої суми, що дорівнює 10000,00 грн. На вимогу клієнта, адвокат може надавати акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією (пункти 2.1., 4.1., 4.2., 4.4. зазначеного договору).

Матеріалами справи підтверджено, що Грінченко Вячеслава Вікторович має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 01.10.2021 серії СМ №000746.

Крім того, представником позивача до матеріалів справи додано копію акта приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2021, відповідно до якого виконавець передав, а клієнт прийняв наступні послуги:

- усні консультації клієнта з виїздом на його адресу, ознайомлення з документами, матеріалами справи (6000,00 грн х 10% мінімальної заробітної плати х 5 годин = 3000,00 грн);

- складання процесуальних документів, збір письмових доказів, виготовлення та завірення копій (6000,00 грн х 10% мінімальної заробітної плати х 5 годин = 3000,00 грн);

- складання відповіді на відзив на позовну заяву (виготовлення та завіряння копій процесуальних документів, матеріалів по справі) 4000, 00 грн.

Загальна вартість послуг склала 10000,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 01.11.2021 №321 позивач сплатив адвокату 10000,00 грн з призначенням платежу «за адвокатські послуги згідно договору №1/2021 від 01.10.21р».

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Водночас за змістом ч. 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, у вже згаданому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Обсяг наданих послуг адвоката, кількість витраченого часу та вартість таких робіт за договором про надання правової допомоги визначені позивачем та адвокатом в акті від 07.10.2021 в сумі 10000,00 грн.

Разом з тим, у судовому засіданні 18.05.2022 відповідачем заявлене клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, оскільки витрати на правничу допомогу є надмірними і завищеними адвокатом, про що також зазначено відповідачем у поданому ним обґрунтуванні від 16.05.2022 №13.01-18/396 (вх №1759/22 від 17.05.2022).

Враховуючи викладене, при розгляд заяв представника позивача, суд вважає, що відображена в наданих позивачем доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаними роботами, а також заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Враховуючи зазначені критерії, а також розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає доведеною наступну вартість обсягу наданих адвокатом витрат: усні консультації клієнта з виїздом на його адресу, ознайомлення з документами, матеріалами справи (6000,00 грн х 10% мінімальної заробітної плати х 2 години = 1200,00 грн); складання процесуальних документів, збір письмових доказів, виготовлення та завірення копій (6000,00 грн х 10% мінімальної заробітної плати х 2 години = 1200,00 грн); складання відповіді на відзив на позовну заяву (виготовлення та завіряння копій процесуальних документів, матеріалів по справі) (6000,00 грн х 10% мінімальної заробітної плати х 1 година = 600,00 грн), що разом складає 3000,00 грн.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги.

За наведених підстав, з позивача на користь відповідача належить до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, які понесенні у зв`язку з розглядом справи в Господарському суду Сумської області.

Щодо вимоги позивача, викладеної в пункті 2 прохальної частини заяви (вх №586 від 18.02.2022) «після ухвалення додаткового рішення видати судовий наказ відповідно до якого стягнути з Управління освіти і науки Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області на користь Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Екостандарт» 97999,20 грн. основного боргу, 6991,51 грн. пені, 6227,85 грн. інфляційних втрат, 1498,18 грн. 3% річних, витрати позивача за розгляд справи в першій інстанції зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу позивача за розгляд справи в першій інстанції в розмірі 10000 грн, витрати на професійну правничу допомогу позивача за розгляд справи в апеляційній інстанції в розмірі 1400,00 грн» суд звертає увагу заявника на наступне.

22.02.2022 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 15.11.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022, а також на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі №920/908/21 видано два судових накази.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення та відомостей із офіційного вебсайту «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, зазначені судові накази позивач отримав 06.05.2022.

Щодо стягнення адвокатських витрат, наказ судом буде виданий після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, належними та допустимими доказами, а тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129, ст. 222, 244 ГПК України, суд частково задовольняє заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відшкодовує позивачу за рахунок відповідача 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Управління освіти і науки Сумської міської ради (40035, м. Суми, вул. Харківська, 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Екостандарт (40009, м.Суми, вул. Іллінська, 1, оф. 1; ) 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп) витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне додаткове рішення складено та підписано 27.05.2022

Суддя В.Л. Котельницька