ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/4415/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт техносервіс"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 (суддя Калантай М. В.)

і постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 (головуючий суддя Тарасова І. В., судді Білоусова Я. О., Шевель О. В.)

за заявою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова

про забезпечення позову

у справі № 922/4415/21

за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт техносервіс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1) Державний реєстратор Дергачівської міської ради Зотін Сергій Володимирович і 2) Державний реєстратор Малоданилівської селищної ради Харківського району Жбадинський О. М.

про розірвання договору, повернення ділянки та скасування рішень

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

1. Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (прокурор) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт техносервіс" (відповідач) про розірвання договору оренди землі від 27.12.2019, зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафт техносервіс" повернути Харківській міській раді земельну ділянку площею 0,3540 га з кадастровим номером :04:004:0078 з приведенням їх у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного будівництва включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна, а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт та визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів.

2. Одночасно з позовом прокурором подано заяву про забезпечення позову, в якій з посиланням на статті 136-137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу TOB "Крафт Техносервіс" здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0078 по вул. Сумській, 130-Б в м. Харкові до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

3. Звертаючись з заявою про забезпечення позову, прокурор зазначив, що п.20 додатку 4 до рішення сесії Харківської міської ради "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 27.11.2019 № 1836/19, яким спірну земельну ділянку (площею 0,3540 га з кадастровим номером :04:004:0078 по вул. Сумській, 130-Б у м. Харкові) надано в оренду відповідачу, прийнято з порушенням чинного законодавства, а саме без додержання вимог ст. 134 ЗК України, тобто без проведення земельних торгів. Крім того, у 2019 році до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про наявність у власності TOB "Крафт Техносервіс" за вказаною адресою багатоквартирного житлового будинку (гуртожитку) літ. "А-13", що складається з квартир №1-:-282 та нежитлових приміщень, площею 17747.5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Вивченням документів, що стали підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про вказані приміщення встановлено, що вони не є належними і свідчать, що ці приміщення є об`єктами самовільного будівництва. Крім того, вказані приміщення фактично не існують та у 2019-2020 роках не існували і ймовірно внесені до реєстру з метою обходу процедури введення будинку в експлуатацію після його будівництва. В подальшому вказані приміщення були неодноразово розділені та відчужені. Здійснення будівельних робіт на спірній земельній ділянці з будівництва житлового комплексу унеможливить в подальшому не тільки виконання рішення суду, але й взагалі призведе до неможливості поновлення порушених інтересів держави через повернення незаконно захопленої земельної ділянки. Крім того, не вжиття заходу забезпечення позову фактично призведе до знівелювання вимог земельного законодавства в частині обов`язковості надання земельних ділянок органом місцевого самоврядування. Таким чином, доцільним та ефективним засобом забезпечення позову буде саме заборона відповідачу здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на спірній земельній ділянці до вирішення спору по суті.

4. На обґрунтування факту здійснення будівництва на спірній земельній ділянці прокурором надано протокол огляду від 02.11.2021, складеного прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Самусенко А.В. Зокрема, у даному протоколі огляду зазначено, що за адресою м. Харків, вул. Сумська, 130Б, знаходиться об`єкт незавершеного будівництва висотою 13 поверхів без вікон та облицювання. На будівництві проводяться роботи та всередині будівлі також проводяться роботи. До вказаного протоколу огляду додається фототаблиця, яка підтверджує здійснення будівельних робіт.

Короткий зміст судових рішень

5. Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.11.2021, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі № 922/4415/21, задоволено заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову.

6. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Крафт Техносервіс" здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0078 по вул. Сумській, 130-Б в м. Харкові до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

7. В обґрунтування підстав для задоволення заяви прокурора про забезпечення позову суди першої та апеляційної інстанції послались на наявність передбачених статтею 136 ГПК України умов для їх застосування.

8. Зокрема, суди зазначили, що невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, з огляду на те, що однією з позовних вимог є вимога про зобов`язання відповідача повернути Харківській міській раді спірну земельну ділянку з приведенням її у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного будівництва, включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна, а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт, а отже, у відповідача, у випадку задоволення позову, виникне обов`язок щодо повернення позивачу спірної земельної ділянки з приведенням її у придатний для використання стан, в той же час, подальше здійснення відповідачем будівельних робіт, демонтажних, земельних робіт може суттєво ускладнити можливість виконання рішення в цій частині.

9. Також суди зазначили, що завершення будівництва надасть можливість відповідачу здійснити відчуження новостворених об`єктів нерухомості, які на даний час зареєстровані оспорюваними у даній справі рішеннями державних реєстраторів, що також створить суттєві перешкоди при виконанні рішення суду у даній справі.

10. При цьому суди дійшли висновку, що забезпечення позову в такий спосіб не створить будь-яких перешкод у праві користування відповідача спірною земельною ділянкою, яка, як вбачається з пункту 3 договору оренди землі від 27.12.2019, була передана йому в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. "А-1", літ. "И-1", а пунктом 7 вказаного договору встановлено заборону на здійснення будівництва, реконструкції існуючих будівель на наданій у користування земельній ділянці, а також на зміну цільового призначення цієї земельної ділянки без відповідного дозволу, передбаченого законодавством.

11. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що з наявних в матеріалах доказів в сукупності вбачається, та самим відповідачем підтверджуються, обставини здійснення останнім дій з будівництва багатоквартирного 13-ти поверхового будинку на спірній земельній ділянці після отримання її в оренду для обслуговування належних відповідачу на час передачі в оренду об`єктів нерухомості літ. "А-1" площею 512,8 кв.м. та літ. "И-1" площею 18, 7 кв. м., тобто обставини, на які прокурор посилається як на триваюче правопорушення інтересів держави в особі позивача, що як зазначено вище, свідчить про доведеність обставин, з якими чинне законодавство пов`язує підстави для вжиття заявлених прокурором заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти відповідачу певні дії, а саме будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафт техносервіс" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі № 922/4415/21 та ухвалити нове рішення, яким заяву керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову залишити без задоволення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

13. У касаційній скарзі скаржник не погоджується з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій, зазначаючи, що судами було порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки не було надано належної правової оцінки усім обставинам справи у їх сукупності.

14. Скаржник зазначає, що під час ухвалення оскаржуваних судових рішень місцевим та апеляційними господарськими судами не було врахованого того, що на спірній земельній ділянці розташовано майно позивача, яке останньому належить на праві власності, а спірна земельна ділянка надавалась товариству саме з метою обслуговування такого майна.

15. Крім цього, скаржник стверджує, що заборона здійснювати будь-які будівельні роботи на власному об`єкті нерухомості призведе до порушення прав ТОВ "Крафт техносервіс", обмежить або унеможливить реалізацію належного останньому права на безперешкодне користування розміщеними на цій земельній ділянці об`єктами нерухомого майна.

16. Також, скаржник зазначає, що в оскаржуваних судових рішеннях, суди попередніх інстанцій не визначили, які саме роботи заборонено вчиняти відповідачу на спірній земельній ділянці.

17. ТОВ "Крафт техносервіс" стверджує, що станом на момент прийняття ухвали про забезпечення позову матеріали справи не містили будь-яких належних та допустимих доказів того, що на спірній земельній ділянці відповідачем проводяться будівельні роботи.

18. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не задоволено клопотання відповідача про розгляд зазначеної заяви про забезпечення позову за його участі, чим відповідно були порушені права відповідача, встановлені, зокрема, процесуальним законом.

19. Разом з цим скаржник стверджує про відсутність повноважень прокурора на здійснення представництва Харківської міської ради у цій справі, оскільки прокурором не доведено, що позивач не здійснює, або не бажає здійснювати захист інтересів держави у цій справі.

Позиція інших учасників справи

20. Прокурор подав відзив на касаційну скаргу, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, зазначаючи, що ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені в результаті повного дослідження наявних у справі доказів та є законними, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.

21. Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів скаржника і висновків судів попередніх інстанцій

22. Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

23. Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

24. Згідно з частинами першою, другою статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

25. Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

26. Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

27. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 137 ГПК України).

28. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

29. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

30. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

31. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

32. Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

33. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

34. З матеріалів вбачається, що предметом позову є вимоги немайнового характеру про розірвання договору оренди землі, зобов`язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку з приведенням їх у придатний для використання стан, який існував до початку дій щодо самовільного будівництва включаючи знесення будь-якого самочинно збудованого нерухомого майна, а також поновлення стану ділянки після проведених земельних робіт та визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів.

35. Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

36. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

37. Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

38. Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

39. Колегія суддів також зазначає, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися наданими йому правами. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 911/2930/17.

40. Місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши та перевіривши подані заявником документи, встановив наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в разі задоволення позову (пункти 7-11 цієї постанови).

41. При цьому, здійснивши оцінку наданих прокурором до заяви про забезпечення позову доказів (договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 24.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 963; рішення учасників ТОВ "МІК "Адмірал" від 03.07.2019 та ТОВ "Крафт техносервіс" від 03.07.2019; акта приймання-передачі внеску до статутного капіталу від 26.07.2019; рішення Харківської міської ради від 27.11.2019 № 1836/19; договору оренди землі від 27.12.2019; протоколу огляду від 01.11.2021) та проаналізувавши інформацію з відкритих джерел (відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; відомостей з сайту забудовника (https:sumskaya.urban1.kh/ua); відомостей з офіційного веб-порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва) суди попередніх інстанцій визнали достатніми подані заявником докази на підтвердження викладених у заяві обставин, з якими відповідно пов`язується застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Крафт Техносервіс" здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:004:0078 по вул. Сумській, 130-Б в м. Харкові до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили. Також суди врахували, що вжиття заходів забезпечення позову у цій справі у запропонованій прокурором формі, не вплине права та інтереси відповідача, як користувача спірної земельної ділянки, а також не впливатиме на права третіх осіб.

42. За висновками судів попередніх інстанцій відповідачем здійснюється забудова спірної земельної ділянки. Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування реальної можливості продовження відповідачем вчинення дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з ним, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав на захист яких подано даний позов (у разі відчуження відповідачем зареєстрованих на підставі оскаржуваних рішень про державну реєстрацію, приміщень іншим особам), ініціювати, зокрема додаткові судові спори, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на територіальну громаду чи державу буде неправомірним у цьому разі.

Колегія суддів також звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.07.2021 у справі № 910/3499/19.

43. Також колегія суддів враховує позицію суду, викладену в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 917/273/20, де зазначено, що оскільки відповідач-2 здійснює, зокрема, і після подання позову прокурором, продаж майнових прав фізичним особам на квартири в запланованому житловому будинку, здійснення вказаної діяльності в подальшому може ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів територіальної громади, від імені якої звернувся з позовом прокурор, що полягає в поверненні земельної ділянки комунальної власності територіальній громаді, права власника від імені якої здійснює відповідач-1, і вказані обставини є достатніми для висновку про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову ускладнить відновлення порушених прав територіальної громади в разі задоволення позову, зокрема з урахуванням того, що очікувано виникають побоювання, що повно захистити інтереси територіальної громади в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду буде неможливо.

44. У цьому контексті Суд окремо звертає увагу на висновки, якими керувалися суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення (пункт 10 цієї постанови) і які не спростовані скаржником.

45. Суд відхиляє доводи скаржника, викладені у пункті 18 цієї постанови, оскільки розгляд заяви про забезпечення позову відбувся у місцевому господарському суді відповідно до положень статті 140 ГПК України (зокрема, її першої частини; підстав для застосування третьої та четвертої цієї статті місцевий господарський суд не знайшов, доводи скаржника їх також не обґрунтовують, а місять декларативний характер), яка регулює порядок такого розгляду.

46. Інші доводи скаржника також не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, носять декларативний характер, направлені на переоцінку встановлених обставин (що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції), а також стосуються розгляду справи по суті спору (зокрема, пункт 19 цієї постанови).

47. На підставі викладеного Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги наведеного не спростовують. За результатами перегляду рішень судів попередніх інстанцій у касаційному порядку, Суд дійшов висновку про правильність кваліфікації спірних правовідносини судом першої та апеляційної інстанцій, з правильним застосуванням до них норм права. Підстав скасування чи зміни судових рішень, які оскаржуються, Суд не встановив.

48. Таким чином, за встановлених обставин цієї справи колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх скасування немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

49. Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

50. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

51. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанції та не довів порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

52. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Іванівської сільської ради залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Розподіл судових витрат

53. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржуване судове рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт техносервіс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі № 922/4415/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил