ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1228/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А. ,

при секретарі судового засідання: Руденко Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Забігайло Л.В., довіреність від 04.01.2022 №18/16-22;

від відповідача: Момот А.М., паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.09.2007;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Житомирського обласного центру зайнятості в особі Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості (м.Чуднів Житомирської області)

до Фізичної особи-підприємця Момот Анни Михайлівни (м.Чуднів Житомирської області)

про стягнення 4826,00грн

Житомирський обласний центр зайнятості в особі Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Момот Анни Михайлівни 4826,00грн безпідставно сплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповернення відповідачем в добровільному порядку безпідставно виплаченої позивачем допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Ухвалою господарського суду від 08.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.01.2022.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

У відзиві на позовну заяву відповідач не визнає позовні вимоги, просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що при прийнятті та перевірці документів для надання допомоги, спеціаліст центру зайнятості не повідомила, що документи не відповідають вимогам, визначеним Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України. Вважає позивача винним у понесенні збитків, оскільки позивач не здійснював належним чином покладених на нього обов`язків. Також, посилаючись на п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, вважає, що виплачені кошти не підлягають поверненню (а.с.31-34).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що предмет спору не підпадає під дію ст.1215 ЦК України, оскільки допомога по частковому безробіттю не відноситься до переліку видів платежів, зазначених у ч.1 ст.1215 ЦК України, отримувачем допомоги по частковому безробіттю не є фізична особа, а особа із статусом фізичної особи-підприємця, а її призначення - підтримка малого та середнього бізнесу. Сплата коштів на рахунок відповідача відбулась помилково, через велику завантаженість робочої групи Житомирського ОЦЗ з питань надання пропозицій по прийняттю рішень про надання або відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину (а.с.51-53).

15.04.2022 від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копії адвокатського запиту №19/02/1 від 19.02.2022, відповіді на адвокатський запит №750/16-22 від 24.02.2022 та квитанції про направлення копії документів позивачу.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечувала повністю, просила відмовити у позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що 22.06.2020 Фізична особа-підприємець Момот Анна Михайлівна (відповідач) звернулась до Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості (позивач) із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину (а.с.10), у зв`язку з зупиненням діяльності з 18.03.2020 відповідно до ч.3 ст. 47-1 З Закону України "Про зайнятість населення" та п. 21 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №306 (далі - Порядок №306).

До зазначеної заяви Фізична особа-підприємець Момот А.М. додала копію наказу про зупинення діяльності з 18.03.2020; відомості про фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги ч.3 ст. 47 Закону України "Про зайнятість населення" окремо за березень - травень 2020, довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.02.2020 по 29.02.2020 (а.с.11-13; 17-19).

За наслідками розгляду зазначеної заяви та доданих до неї документів Житомирський обласний центр зайнятості прийняв рішення про відмову у наданні ФОП Момот А.М. допомоги по частковому безробіттю на період карантину, про що виніс відповідний наказ №491 від 17.06.2020. Відмова у наданні допомоги мотивована тим, що довідка про сплату єдиного внеску не містить необхідної інформації для прийняття позитивного рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, а саме: щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності (а.с.14-15).

Відповідно до 3 вказаного наказу директора Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості було зобов`язано не пізніше трьох робочих днів з дати видання наказу повідомити ФОП про прийняте рішення щодо відмови у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Листом від 22.06.2020 №109 Чуднівська районна філія Житомирського обласного центру зайнятості повідомила ФОП Момот А.М., що відповідно до наказу Житомирського обласного центру зайнятості від 17.06.2020 №491 відповідачу відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні 24.05.2022 підтвердила, що лист "Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину" отримала 28.06.2020.

Незважаючи на відсутність позитивного рішення про надання ФОП Момот А.М. допомоги по частковому безробіттю на період карантину, на підставі платіжного доручення №3088 від 26.06.2020 відповідачу помилково перераховано кошти у загальній сумі 4826,00грн, відповідно до ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення" (а.с.16).

З метою врегулювання спору в досудовому порядку Житомирським обласним центром зайнятості направлено Фізичній особі-підприємцю Момот А.М. претензію від 23.07.2020 №2629/16-20 про повернення безпідставно отриманої допомоги по частковому безробіттю на період карантину у сумі 4826,00грн (а.с.38-42).

Однак відповідач відповіді на претензію не надала, виплачену допомогу по частковому безробіттю на період карантину добровільно не повернула.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з ФОП Момот А.М. 4826,00грн безпідставно отриманої допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст.16 ЦК України, договором або іншим законом.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" доповнено Закон України "Про зайнятість населення" статтею 47-1 "Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2". Дана норма Закону набула чинності 02.04.2020.

Відповідно до ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та п.21 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 306 (в редакції постанови КМУ від 03.06.2020 № 453), у разі виявлення факту подання роботодавцем або фізичною особою-підприємцем, яка є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги, кошти, отримані роботодавцем або фізичною особою-підприємцем, яка є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги.

Згідно з ч.1 ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, що діяла на момент подання документів ФОП), допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричинені коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою-підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування п р о т я г о м ш е с т и м і с я ц і в, щ о п е р е д у ют ь д а т і з у п и н е н н я д і я л ь н о с т і.

Згідно з ч.2 ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення", для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

В п.10 Порядку №306 вказано, що рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається обласним або Київським міським центром зайнятості протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку. Рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину оформлюється наказом обласного або Київського міського центру зайнятості.

Пунктом 20 Порядку №306, передбачено, що кошти для виплати допомоги не надаються роботодавцям / фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, якими не дотримано вимоги статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та цього Порядку.

Отже, статтею 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" та Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, встановлено вичерпний перелік підстав для набуття права на допомогу по частковому безробіттю на період карантину, зокрема, надання звітності про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

У матеріалах справи немає та відповідачем суду не подано доказів сплати ФОП Момот А.М. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що п е р е д у ю т ь даті зупинення (скорочення) діяльності (18.03.2020).

Крім того, відповідач не заперечує факт, що станом на дату звернення із заявою від 12.06.2020 про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, ФОП Момот А.М. була зареєстрована як фізична особа-підприємець менше 6 місяців.

Долучені відповідачем до матеріалів справи відомості №2,3,4 від 12.06.2020 про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги частини 3 ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення" не вважаються належними доказами сплати ФОП Момот А.М. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, щ о п е р е д у ю ть д а т і з у п и н е н н я (скорочення) д і я л ь н о с т і (18.03.2020), адже відповідач, як фізична особа-підприємець сплатила такий внесок лише за лютий 2020 року.

За вказаних обставин, у Фізичної особи-підприємця Момот А.М. станом на дату звернення із заявою від 12.06.2020, було відсутнє право на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, відповідно до ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення".

З огляду на вищевикладені обставини та у зв`язку з тим, що довідка щодо сплати ЄСВ, додана до заяви про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину від 12.06.2020, не містила інформації про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності, позивачем прийнято рішення про відмову у виплаті такої допомоги, яка оформлена наказом №491 від 17.06.2020р. "Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину".

Разом з тим, незважаючи на відмову у наданні допомоги, після прийняття відповідного рішення 17.06.2020 (а.с.14-15), Держказначейська служба України платіжним дорученням від 26.06.2020 безпідставно перерахувала відповідачу допомогу по частковому безробіттю на період карантину в сумі 4826,00грн (а.с.16).

Посилання відповідача на те, що спеціаліст Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості при прийнятті та перевірці документів для надання допомоги не повідомила про невідповідність документів вимогам, визначеним Порядком №306, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач усвідомлювала, що станом на дату звернення за допомогою вона не була зареєстрована як ФОП більше 6 місяців та не сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності, а долучена до заяви довідка про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.02.2020 по 29.02.2020 не відповідала вимогам ст.47-1 Закону України "Про зайнятість населення", що само по собі є порушенням, встановленим чинним законодавством, наслідком якого є повернення в повному обсязі до Фонду отриманих коштів у розмірі виплаченої допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України.

Таким чином, правомірність вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставної набутих коштів нерозривно пов`язана з відсутність правових підстав набуття спірної суми коштів.

Як встановлено судом, позивачем відповідно до вимог Порядку №306 видано наказ №491 від 17.06.2020 про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину фізичній особі-підприємцю Момот А.М.

Разом з тим, за наявності чинного наказу №491 від 17.06.2020, за платіжними дорученнями №3088 від 26.06.2020 (проведено банком 30.09.2020) з призначенням платежу "перерах. кошти по частков. безробіттю відп. до ст.47-1 ЗУ про зайн. нас. за 03-05.2020; зг. відомостей від 12.06.2020" позивач безпідставно перерахував відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 4826,00грн.

Відповідач не надала суду доказів скасування чи визнання недійсним наказу Житомирського обласного центру зайнятості №491 від 17.06.2020.

Оскільки відповідач, як фізична особа-підприємець, в силу положень ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", не мала права на отримання допомоги по частковому безробіттю, виплачена сума у розмірі 4826,00грн є безпідставно набутою та підлягає поверненню на підставі ст.1212 ЦК України.

Посилання відповідача на п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України (який передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набута допомога, надана фізичній особі як засіб до існування), оскільки у даному випадку кошти були виплачені не фізичній особі як засіб до існування, а особі із статусом підприємця, як підтримка малого та середнього бізнесу на період дії карантину.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідач не повернула безпідставно отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 4826,00 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Житомирського обласного центру зайнятості в особі Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості до Фізичної особи-підприємця Момот Анни Михайлівни задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Момот Анни Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 )

на користь Житомирського обласного центру зайнятості (вул.Київська, 83, м.Житомир, 10001, ) в особі Чуднівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості (вул.Житомирська, 14а, м.Чуднів, Чуднівський район, Житомирська область, 13200, )

- 4826,00грн коштів, безпідставно виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину;

- 2270,00грн судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 03.06.22

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.: 1- у справу

2,3- сторонам