ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. Справа№ 927/135/21(927/1155/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Макухи О.А.

представники учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ПЛЮС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року

у справі №927/135/21(927/1155/21) (суддя Моцьор В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД"

про забезпечення позову до його пред`явлення

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД"

відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь"

відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ПЛЮС"

в межах справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкріс-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД"

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21) задоволено частково заяву ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на врожай посівів насіння соняшнику та кукурудзи (врожай 2021 року), посіви якого здійснено у 2021 на земельних ділянках, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали; у задоволенні решти заяви ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні відповідної заяви ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 року апеляційну скаргу ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді: Мальченко А.О., Агрикова О.В.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Чорногуза М.Г. на лікарняному протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 року для розгляду справи №927/135/21(927/1155/21) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді: Тищенко А.І., Яковлєв М.Л.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/135/21(927/1155/21).

06.01.2022 року супровідним листом Господарського суду Чернігівської області №927/135/21/10-07/1/22 від 04.01.2022 матеріали справи №927/135/21 (927/1155/21) надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 09.02.2022 року за участю повноважних представників сторін.

09.02.2022 року колегією суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Тищенко А.І., Яковлєва М.Л. заявлено самовідвід у справі №927/135/21 (927/1155/21), за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 09.02.2022 вказану заяву про самовідвід у справі №927/135/21(927/1155/21) задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між судним від 21.02.2022 року справу №927/135/21(927/1155/21) передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Сотнікова С.В., Копитової О.С.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №927/135/21(927/1155/21) за апеляційною скаргою ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 у справі №927/135/21 (927/1155/21) року та призначено справу до розгляду на 17.03.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Через військову агресію Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з чим для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів та учасників судового процесу у період воєнного стану судове засідання з розгляду справи №927/135/21(927/1155/21), призначене на 17.03.2022 року, не відбулось.

Разом з тим, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки для розгляду справи №927/135/21(927/1155/21) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В. та ухвалою від 12.04.2022 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження вказану справу за апеляційною скаргою ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року та призначено її до розгляду на 12.05.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представники учасників провадження у справі в судове засідання 12.05.2022 року не з`явились, причини неявки суду не повідомили. ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" та ТОВ "Промінь" про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа в системі "Електронний суд", ухвала від 12.04.2022 року про призначення справи до розгляду була надіслана одержувачам в електронний кабінет 13.04.2022 року. В свою чергу, ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" та ТОВ "Інкріс-Агро" повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України шляхом направлення копії ухвали суду від 12.04.2022 року електронною поштою, докази чого долучено до матеріалів справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

12.05.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" про забезпечення позову до його пред`явлення, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа №927/135/21 про банкрутство ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД", провадження у якій порушено ухвалою суду від 25.02.2021 року за заявою ТОВ "Інкріс-Агро".

У листопаді 2021 року ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" звернулось до господарського суду Чернігівської області із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить суд вжити заходи забезпечення, а саме:

- накласти арешт на врожай посівів насіння соняшнику та кукурудзи (врожай 2021 року), посіви якого здійснено у 2021 на земельних ділянках із зазначеними кадастровими номерами та передати врожай посівів насіння соняшнику та кукурудзи, що вирощений на зазначених земельних ділянках, на відповідальне зберігання ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" () без обмеження права ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" () збирати такий врожай посівів насіння соняшнику та кукурудзи.

- заборонити відповідачам: ТОВ "Промінь", ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" та інших особам, що діятимуть від їх імені або в їх інтересах, здійснювати дії направлені на збір врожаю посівів насіння соняшнику та кукурудзи на вище зазначених земельних ділянках.

В обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів забезпечення заявник посилається на те, що йому стало відомо про те, що ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" та ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС", ТОВ "Промінь" було укладено Договір обміну правами користування земельними ділянками.

Заявник зауважує, що керівництво ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" в особі директора Пилипенка Ю.М. такий Договір не підписувало, а підписи в ньому виконані не директором ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД", а сторонньою невідомою особою.

Із змісту Договору обміну правами користування земельними ділянками вбачаєтсья, що останній було підписано 26.10.2020 року між ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" (Сторона-1), ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" (Сторона-2) та ТОВ "Промінь" (Сторона-3). Заявник зазначає, що Сторона-2 та Сторона-3 отримує в результаті обміну земельними ділянками право користування земельними ділянками Сторони-1, на що своєї згоди на це, Сторона-1 не надавала.

Заявник зазначає, що має намір оскаржити у судовому порядку вказаний договір шляхом пред`явлення позову про визнання його недійсним та вважає, що до моменту розгляду та вирішення справи по суті відповідачі особисто або із залученням невизначеного кола осіб можуть провести збір врожаю (посівів насіння соняшнику та кукурудзи), що призведе до порушення прав та інтересів заявника.

Заявник вважає, що накладення арешту на врожай до вирішення спору по суті із одночасною забороною проводити його збір невизначеному колу осіб, окрім самого заявника, дозволить забезпечити збереження врожаю, належного йому.

Такий захід забезпечення позову надає позивачу гарантовану реальну можливість захистити свої права, при цьому не порушує прав відповідача, який на теперішній час володіє майном, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

В свою чергу, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду враховуючи наявність між сторонами по справі спору.

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21) задоволено частково заяву ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на врожай посівів насіння соняшнику та кукурудзи (врожай 2021 року), посіви якого здійснено у 2021 на земельних ділянках, перелік яких зазначено в резолютивній частині ухвали; у задоволенні решти заяви ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" відмовлено.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості такого клопотання та задля ефективного захисту прав та забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників провадження у даній справі.

За висновками суду, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а тому вважав за доцільне вжити заявлені заходи забезпечення позову.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується та вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктами 1,4 частини першої статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із ч. 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини шостої статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах № 914/2157/19 від 20.07.2020, № 910/19256/16 від 10.04.2018, № 910/20479/17 від 14.05.2018, № 922/1605/18 від 11.09.2018, № 909/526/19 від 14.01.2019, № 925/288/17 від 25.01.2019, № 904/1417/19 від 26.09.2019).

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

В цьому випадку заявник має намір звернутися до суду із заявою про визнання недійсним договору обміну правами користування земельними ділянками від 26.10.2020 року з додатками №1, №2, укладеного між ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД", ТОВ "БФ-АГРО-ПЛЮС" та ТОВ "Промінь", тобто предметом спору мають бути немайнові вимоги.

Згідно з висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу частини 4 статті 236 ГПК України, необхідно дослідити питання чи не призведе невжиття заявлених позивачем заходів до істотного ускладнення, чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має звернутись до суду, та чи зможе позивач захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду; дослідити докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Так, звертаючись до суду з відповідною заявою, ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД", з доводами якого частково погодився місцевий господарський суд, обґрунтовує необхідність накладення арешту на урожай тим, що до моменту розгляду та вирішення справи по суті відповідачі особисто або із залученням невизначеного кола осіб можуть провести збір врожаю (посівів насіння соняшнику та кукурудзи), що призведе до порушення прав та інтересів заявника.

Крім того, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, враховуючи наявність між сторонами спору.

Разом з тим, заявником у заяві не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, яким чином арешт врожаю забезпечить реальне та ефективне виконання судового рішення про визнання недійсним договору обміну правами користування земельними ділянками, якщо воно буде прийнято на корить заявника.

Також, у заявником не доведено, яким чином арешт врожаю забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в рамках позову про визнання недійсним договору.

Більш того, на підтвердження викладених у заяві обставин необхідності вжиття відповідних заходів, заявником до неї додано лише Договір обміну правами користування земельними ділянками від 26.10.2020 року з додатками, а також документи на право користування земельними ділянками, зокрема договори оренди та відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, до заяви не додано жодних доказів, а відтак взагалі не доведено суду фактичного вирощування у 2021 році (обробки ґрунту, посіву, внесення добрив тощо) або існування даного врожаю на зазначених земельних ділянках, жодним чином не деталізовано, на яких саме ділянках врожай соняшнику, на яких - кукурудзи, їх врожайність, характеристики тощо, а також не зазначено, які дії вчиняються відповідачами з метою збору такого врожаю.

Окрім наведеного, під час перегляду справи в апеляційному порядку судова колегія враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, відкладених у постановах від 15.01.2019 року у справі №915/870/18, від 05.09.2019 року у справі №911/527/19, від 16.10.2019 року у справі №911/1530/19, від 25.09.2020 року у справі №925/77/20 та від 21.08.2020 року у справі №904/2357/20, за яких під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Як було зазначено вище, позовні вимоги, з якими позивач має намір звернутись до суду не матимуть майнового характеру та не стосуватимуться безпосередньо питання приналежності врожаю, вирощеного на цих ділянках, тобто в даному випадку позивачем не враховано того, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Здійснивши оцінку доводів скаржника, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову із врахуванням дотримання збалансованості інтересів сторін.

В свою чергу, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи вимогу заявника про застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай, який не є предметом позову, вищезазначеного не врахував, залишивши поза увагою відсутність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом майбутніх позовних вимог.

Отже, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають вимогам ст. ст. 136, 137 ГПК України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а тому висновки суду першої інстанції про забезпечення позову у справі є необґрунтованими.

Таким чином, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення поданого клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення, скасування ухвали господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21 (927/1155/21) та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні клопотання ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" про забезпечення позову до його пред`явлення відмовити.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ПЛЮС" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21) задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 12.11.2021 року у справі №927/135/21(927/1155/21) скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" про забезпечення позову до його пред`явлення відмовити.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5. Справу повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 25.05.2022 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Грек