ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022м. ДніпроСправа № 904/8712/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Батової Р.Р.

за позовом Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про недійсність відмови від контракту № 0-32/001

Представники:

від позивача: Монастирьов В.В. адвокат;

від відповідача: Якушев С.І. адвокат;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля", в якій просить суд:

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 01.02.2019;

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010., укладеного державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 04.02.2019;

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010., укладеного державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 07.10.2020.

Ухвалою суду від 03.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22.11.2021.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкладено підготовче засідання на 16.12.2021.

23.11.2021 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що додатковою угодою № 7 від 30.05.2015 до контракту сторони ввели в дію нову редакцію календарного плану та відомостей виконання робіт по даному контракту. Так, зокрема, згідно з даним календарним планом робіт виконавець взяв на себе зобов`язання закінчити роботи у наступні терміни: по підетапу № 4.3.3 етапу № 4 у строк до 15.09.2015; по підетапу № 4.3.4 етапу № 4 у строк до 15.09.2015; по підетапу № 5.1 етапу № 5 у строк до 01.12.2015; по підетапу № 5.2 етапу № 5 у строк до 01.11.2015; по підетапу № 6.1 етапу № 6 у строк до 15.12.2015; по під етапу № 6.2 етапу № 6 у строк до 15.12.2015; по під етапу № 6.3 етапу № 6 у строк до 15.12.2015. Роботи по підетапу № 4.3.3 етапу № 4, підетапу № 4.3.4 етапу № 4, підетапу № 5.1 етапу № 5, по підетапу № 5.2 етапу № 5, підетапу № 6.1 етапу № 6, підетапу № 6.2 етапу № 6, підетапу № 6.3 етапу № 6 станом на день звернення з даною претензією виконавцем не виконані. Отже, невикористана частина одержаного Акціонерним товариством «Дніпроважмаш» авансу по контракту, становить 4 219 433,12 грн. З огляду на зазначене вище, відповідач звертався до позивача з претензіями від 01.02.2019, 04.02.2019, 07.10.2020, якими повідомляв останнього про відмову від його послуг з приводу виконання умов контракту № 0-32/001 від 26.02.2010 та вимагав повернення невикористаної частини одержаного авансу по даному контракту у розмірі 4 219 433,12 грн. Будь-яких додаткових угод до контакту, якими б було передбачено відмову від виконання позивачем вищезазначених етапів робіт за контрактом та повернення ним відповідачу невикористаної частини авансу у розмірі 4 219 433,12 грн. між сторонами не укладалось. Закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору. Отже, сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Умовами контракту не було передбачено, що закінчення строку його дії тягне припинення зобов`язань за ним, а тому відповідно, оскільки у позивача залишилось невиконаним зобов`язання щодо виконання робіт по підетапу № 4.3.3 етапу № 4, підетапу № 4.3.4 етапу № 4, підетапу № 5.1 етапу № 5, по підетапу № 5.2 етапу № 5, підетапу № 6.1 етапу № 6, підетапу № 6.2 етапу № 6, підетапу № 6.3 етапу № 6, які були передбачені календарним планом робіт і відомістю виконання робіт (в редакції додаткової угоди № 7 від 30.05.2015 до Контракту), зобов`язання останнього з виконання даних робіт після 31.12.2015 не припинилось. Зазначив, що згідно довіреності від 02.01.2019, адвокат Панич О.В. наділений був повноваженнями, в тому числі, подавати від імені довірителя (відповідача по даній справі) заяви, клопотання, скарги, вимоги, повідомлення, пропозиції, листи, претензії щодо відмови від контрактів (контракту) (від послуг з приводу виконання умов контрактів (контракту) та щодо повернення невикористаної частини авансів (авансу), адміністративні позови, заперечення, запити, запити про надання інформації та будь-які інші звернення, листи, пропозиції, претензії, тощо. Посилання позивача на те, що до претензій від 01.02.2019 та від 04.02.2019 не долучались копії довіреності, є безпідставними та такими, що спростовуються цими ж претензіями, в яких зазначено, в якості додатку № 1 - копія довіреності. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В підготовче засідання 16.12.2021 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

02.12.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив.

02.12.2021 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд витребувати у ДП КБ Південне:

- оригінал довіреності від 02.01.2019 № 14/1, оформленої на повіреного Панич О.В.;

- оригінал довіреності від 17.02.2020 № 14/46, оформленої на повіреного Панич О.В.;

- оригінал журналу (журналів), де були зареєстровані довіреності від 02.01.2019 та від 17.02.2020;

- оригінал опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 02.02.2019;

- оригінал опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 05.02.2019;

- оригінал опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 08.10.2020.

Ухвалою від 16.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 03.02.2022 включно; відкладено підготовче судове засідання на 10.01.2022; витребувано у Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля": оригінал довіреності від 02.01.2019 № 14/1, оформленої на повіреного Панич О.В.; оригінал довіреності від 17.02.2020 № 14/46, оформленої на повіреного Панич О.В.; оригінал журналу (журналів), де були зареєстровані довіреності від 02.01.2019 та від 17.02.2020.

06.01.2022 відповідач подав до суду заяву на виконання вимог ухвали від 16.12.2021.

10.01.2021 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, 10.01.2022 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 10.01.2022 відкладено підготовче засідання на 31.01.2022.

31.01.2022 до підготовчого засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Ухвалою суду від 31.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 21.02.2022.

21.02.2022 в засіданні оголошено перерву до 28.02.2022.

У призначений судом час судове засідання не відбулося.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в країні з 26.03.2022 ще на 30 днів (до 24 квітня включно).

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України. Щодо вказаних обставин на сайті Господарського суду Дніпропетровської області 24.02.2022, 28.02.2022, 04.03.2022, 10.03.2022 та 15.03.2022 були розміщені відповідні оголошення.

Враховуючи вказане, а також те, що станом на 24.02.2022, як і протягом певного подальшого періоду, передбачити обсяг військової агресії, спосіб ведення воєнних дій, їх інтенсивність та територіальність було неможливим, судові засідання, призначені в період з 24.02.2022 до 21.03.2022, не відбулися.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Згідно з частиною 2 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Слід відзначити, що згідно з оперативною інформацією Голови Дніпропетровської обласної військової адміністрації станом на 12.04.2022 ситуація в області є контрольованою збройними силами України, крім того, Господарським судом Дніпропетровської області не приймалось рішення щодо тимчасового зупинення здійснення правосуддя при загрозі життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду.

Враховуючи вказане, а також проаналізувавши воєнну ситуацію та стан безпеки у Дніпропетровській області в період з 24.02.2022 до 12.04.2022, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ухвалою суду від 12.04.2022 призначено судове засідання на 26.04.2022, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у судове засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

26.04.2022 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою суду від 26.04.2022 відкладено розгляд справи по суті на 25.05.2022 об 12:00 год.

23.05.2022 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON. Ухвалою суду від 25.05.2022 у задоволенні клопотання Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовлено. 25.05.2022 в судове засідання з`явився представник відповідача, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою суду від 25.05.2022 відкладено розгляд справи по суті на 08.06.2022 на 10:30 год.

26.05.2022 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON. Ухвалою від 26.05.2022 клопотання задоволено.

У судове засідання 08.06.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 21.10.2003 між Україною та Федеративною Республікою Бразилія було укладено Договір про довгострокове співробітництво щодо використання ракети-носія «Циклон-4» на пусковому центрі Алкантара. Вказаний міждержавний договір було ратифіковано Законом України № 1429-ГУ від 04.02.2004. В серпні 2007 р. з метою надання пускових послуг української ракети космічного призначення «Циклон-4» з бразильського космодрому Алкантара було створено Бінаціональну компанію «Алкантара Циклон Спейс» (БК АЦС). Між ДП «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля» (ДП КБГТ) та БК АЦС було укладено Контракт № АСS-22/2009 від 14.09.2009 та N 6/АСS/2011 від 25.07.2011.

26.02.2010 між Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля (замовник) та Публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш (виконавець) було укладено контракт на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 (далі - контракт).

Замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання виконати роботу "створення робочих місць для проведення заводських випробувань агрегатів стартового обладнання та стаціонарного стенда зборки головного блока КРК "Циклон-4" до їх поставки на космодром "Алкантара" на території виконавця, згідно з доповненням № 2 до даного контракту. Замовник зобов`язався прийняти роботи та оплатити їх (п. 1.1. контракту).

Підставою для укладення контракту є контракт № АС5-22/2009 від 14.09.2009, укладений між ДП "КБ "Південне" та БК "АЦС" (п. 1.2. контракту).

При розірванні контракту з ініціативи замовника він відшкодовує виконавцю фактичні витрати на день розірвання. При розірванні контракту з ініціативи виконавця він відшкодовує замовнику збитки, понесені замовником від розірвання договору (п. 2.11. контракту).

Зміна, розірвання та продовження дії контракту оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною контракту (п. 2.12. контракту).

Договірна вартість робіт встановлена ??у сумі 20 829 009,67 грн., крім того ПДВ 4 165 801,93 грн., всього з ПДВ 24 994 811,60 грн. (п. 3.1. контракту).

Замовник надає виконавцю аванс у розмірі 80% вартості робіт за контрактом, на підставі виставленого виконавцем рахунку. Залік виданого авансу здійснюється під час розрахунків за кожен етап (п. 3.2. контракту).

Датою виконання робіт за контрактом вважається дата підписання замовником акта здачі-приймання (п. 3.3. контракту).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються за договірними цінами поетапно через відповідні рахунки в установах банків у 3-х денний строк від дати підписання акта здачі-прийняття відповідного етапу (п. 3.4. контракту).

Акт здачі-приймання (в т.ч. співвиконавців) та звітні матеріали за виконаний етап або роботу загалом виконавець надає замовнику за 10 днів до обумовленого у календарному плані строку робіт (п. 4.2. контракту).

Замовник протягом 10 робочих днів після приймання робіт відповідного етапу направляє Виконавцю підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову від приймання робіт (п. 4.3. контракту).

Після закінчення роботи виконавець у місячний строк подає замовнику окремий звіт (перелік переданих інноваційних рішень) щодо можливості використання результатів робіт в інших галузях економіки України та для експорту (перелік передових рішень, технологій та виробів) (п. 4.5. контракту).

За порушення терміну виконання окремих етапів або всієї роботи за контрактом сплачує неустойку у розмірі 0,5% вартості етапу або всієї роботи відповідно за кожен день прострочення, але не більше 15%. При невиконанні робіт у межах календарного року виконавець та замовник приймають узгоджене рішення про доцільність та порядок продовження робіт, а також відшкодування збитків (п. 5.1.1. контракту).

Контракт вступає в силу з дня підписання і діє до 31.12.2011 (п. 8.1. контракту).

23.12.2011 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до контракту (а.с. 20), в якій дійшли згоди згідно зі ст. 3 п. 4 Закону України «Про акціонерні товариства» з 19.05.2011 Відкрите акціонерне товариство «Дніпроважмаш» (ТОВ «Дніпроважмаш») перейменується у Публічне акціонерне товариство «Дніпротяжмаш». Одночасно. ПАТ «Дніпротяжмаш» приймає на себе всі права та зобов`язання ТОВ «Дніпроважмаш» згідно з контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010.

09.10.2012 сторони підписали додаткову угоду № 2 до контракту (а.с. 21), в якій вирішили ввести в дію нову редакцію Календарного плану та Відомості виконання робіт за контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010. Продовжити термін дії контракту до 31.12.2013.

29.12.2012 сторонами підписано додаткову угоду № 3 до контракту (а.с. 22), в якій узгодили ввести в дію нову редакцію Календарного плану та Відомості про виконання робіт за контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010.

27.12.2013 сторони уклали додаткову угоду № 4 до контракту (а.с. 23), в якій дійшли згоди ввести в дію нову редакцію Календарного плану та Відомості виконання робіт за контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010. Продовжити термін дії контракту до 31.12.2014.

05.09.2014 сторонами укладено додаткову угоду № 5 до контракту (а.с. 24), в якій вирішили ввести в дію нову редакцію Календарного плану та Відомості виконання робіт за контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010. Продовжити термін дії контракту до 31.12.2015.

07.04.2015 сторони підписали додаткову угоду № 6 до контракту (а.с. 25), в якій узгодили ввести в дію нову редакцію Календарного плану та Відомості виконання робіт за контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010. Інші умови контракту № 0-32/001 від 26.02.2010 залишаються без змін.

30.05.2015 сторони уклали додаткову угоду № 7 до контракту (а.с. 26), в якій дійшли згоди запровадити нову редакцію Календарного плану та Відомості виконання робіт за контрактом №0-32/001 від 26.02.2010. Інші умови контракт № 0-32/001 від 26.02.2010 залишаються без змін.

Отже, як зазначає позивач, контракт № 0-32/001 від 26.02.2010, в редакції додаткової угоди № 5 від 05.09.2015, припинив свою дію 31.12.2015. Сторони контракту № 0-32/001 не укладали жодних інших угод про продовження дії контракту.

В той же час, як зазначає позивач, після спливу більш як трьох років з дати припинення строку дії контракту № 0-32/001, діючи на підставі довіреності, адвокат Панич О.В., 01.02.2019 склав від імені ДП «КБ «Південне» ім. М.К. Янгеля» претензію до ПАТ «Дніпроважмаш» (а.с. 30-31), в якій серед іншого повідомив, що враховуючи невиконання Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш» своїх договірних зобов`язань щодо виконання робіт по підетапу № 4.3.3 етапу № 4, підетапу № 4.3.4 етапу № 4, підетапу № 5.1 етапу № 5, по підетапу № 5.2 етапу № 5, підетапу № 6.1, етапу № 6, підетапу № 6.2 етапу № 6, підетапу № 6.3 етапу № 6, Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» прийняло рішення відмовитись від подальшого виконання Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш» умов контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 16.02.2010.

В подальшому, адвокат Панич О.В. 04.02.2019 склав від імені ДП «КБ «Південне» ім. М.К. Янгеля» претензію до ПАТ «Дніпроважмаш» (а.с. 32-33), в якій серед іншого повідомив, що Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» Ім. М.К. Янгеля» прийняло рішення відмовитись від подальшого виконання Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш» умов контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010. Публічне акціонерне товариств «Дніпроважмаш» відмовляється від послуг Публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш» з приводу виконання умов контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/007 від 26.02.2010.

07.10.2020 адвокат Панич О.В. склав від імені ДП «КБ «Південне» ім. М.К. Янгеля» претензію до ПАТ «Дніпроважмаш» (а.с. 34-35), в якій серед іншого повідомив, що Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», керуючись ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, відмовляється від послуг Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» з приводу виконання умов контракту на виготовлення і монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010.

Позивач не визнає односторонні дії ДП КБП про відмову ДП КБП від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010, оформлені у претензіях від 01.02.2019, від 04.02.2019 та 07.10.2020, оскільки вважає їх такими, що не відповідають ст. 203 ЦК України.

Позивач зазначає, що претензії від 01.02.2019, від 04.02.2019 про розірвання контракту подано позивачем без посилання на відповідну норму законодавства. Претензія від 07.10.2020 про розірвання контракту подано відповідачем на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Позивач наголошує, що контракт № 0-32/001 в редакції додаткової угоди № 5 від 05.09.2015 припинився 31.12.2015. Отже, контракт № 0-32/001 є припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався. У постановах Верховного Суду у справах №№ 910/7981/17, 910/16750/18, 911/991/19, 911/1442/19, викладено висновок проте, що розірвано може бути лише договір, який діє, тобто строк/термін дії якого не закінчився.

Також, позивач зазначає, що претензії від 01.02.2019, від 04.02.2019 та 07.10.2020 до АТ ДВМ підписані адвокатом Панич О.В. на підставі довіреності, про що вказано у додатках до претензій. Однак, як зазначає позивач, до претензій від 01.02.2019 та від 04.02.2019 не було долучено жодної довіреності КБП на підтвердження повноважень адвоката Панича О.В. діяти від імені ДП «КБ «Південне». Додана до претензії від 07.10.2020 довіреність від 17.02.2020 № 14/46 не надавала адвокату Панич О.В. жодних повноважень вчиняти дії від імені ДП «КБ «Південне» ім. М.К. Янгеля» щодо відмови від контракту № 0-32/001. Вказана обставина є підставою для недійсності одностороннього правочину, оформленого претензією ДП КБП від 07.10.2020.

Таким чином, позивач вважає, що правочини щодо односторонньої відмови від контракту № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля» та Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмагя», що вчинений державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля» від 01.02.2019, від 04.02.2019 та 07.10.2020, суперечать положенням цивільного законодавства. При цьому, правочини щодо односторонньої відмови від контракту № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля» та публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш», що вчинений державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне ім. М.К. Янгеля» від 01.02.2019, від 04.02.2019 та 07.10.2020, вчинено особою, яка не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності.

На підставі викладеного позивач просить суд:

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 01.02.2019;

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010., укладеного державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 04.02.2019;

- визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010., укладеного державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 07.10.2020.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Даний спір виник внаслідок дій відповідача з одностороннього розірвання контракту вчинених шляхом письмового звернення у претензіях від 01.02.2019, від 04.02.2019 та 07.10.2020.

З огляду на положення ст. 202 Цивільного кодексу України, такі дії відповідача є одностороннім правочином.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що претензії від 01.02.2019 та від 04.02.2019 не містять жодного посилання на будь-які норми законодавства, на підставі яких відповідач в односторонньому порядку відмовився від контракту та вимагав повернення попередньої оплати.

Вказане призводить до правової невизначеності сторін, зокрема щодо підстав односторонньої відмови та повернення попередньої оплати.

У претензії від 07.10.2020 відповідач повідомив позивача про відмову від контракту, у зв`язку із чим вимагав повернення попередньої оплати. Як на підставу розірвання контракту відповідач послався на положення ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 4 ст.188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний договір.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Незважаючи на односторонній характер дій особи, вони можуть породжувати певні правові наслідки як для цієї особи, так і для інших осіб. Таким чином, правочин вважається одностороннім у тому разі, коли до виникнення цивільних прав та обов`язків призводить волевиявлення одного суб`єкта цивільного права.

За змістом положень ч. 3 ст. 202 Цивільного кодексу України одностороння відмова від договору за загальним правилом кваліфікується як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спрямованим на виникнення юридичних наслідків цивільно-правового характеру.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Відповідач як на підставу розірвання контракту посилається на положення ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, законодавець врегулював випадок, коли одностороння відмова замовника від договору підряду не ставиться в залежність від наявності порушення договірних відносин з боку підрядника.

Отже замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

В силу ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відтак, контракт може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, що контракт на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010 відповідно до додаткової угоди № 5 від 05.09.2014 діє до 31.12.2015.

Зміна, розірвання та продовження дії контракту оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною контракту (п. 2.12. контракту).

Докази укладення додаткових угод щодо продовження строку дії контракту в матеріалах справи не містять.

Таким чином, контракт № 0-32/001 є припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався та, зважаючи на це, не може бути розірваний внаслідок односторонньої відмови від нього.

Також, господарський суд наголошує, що додатковою угодою № 7 від 30.05.2015 до контракту сторони ввели в дію нову редакцію календарного плану та відомостей виконання робіт по даному контракту. Так, зокрема, згідно з даним календарним планом робіт виконавець взяв на себе зобов`язання закінчити роботи у наступні терміни: по підетапу № 4.3.3 етапу № 4 у строк до 15.09.2015; по підетапу № 4.3.4 етапу № 4 у строк до 15.09.2015; по підетапу № 5.1 етапу № 5 у строк до 01.12.2015; по підетапу № 5.2 етапу № 5 у строк до 01.11.2015; по підетапу № 6.1 етапу № 6 у строк до 15.12.2015; по під етапу № 6.2 етапу № 6 у строк до 15.12.2015; по під етапу № 6.3 етапу № 6 у строк до 15.12.2015.

Відповідно до п. 5.1.1. контракту при невиконанні робіт у межах календарного року виконавець та замовник приймають узгоджене рішення про доцільність та порядок продовження робіт, а також відшкодування збитків.

Належні та достовірні докази прийняття сторонами узгодженого рішення про доцільність та порядок продовження робіт, та, як наслідок, доказів укладання відповідної додаткової угоди в матеріалах справи відсутні.

Відповідач зазначає, що зі спливом строку контракту зобов`язання позивача з виконання робіт за контрактом не припинились до відмови від них замовником.

Так, ст. 631 Цивільного кодексу України та ч.7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо строку дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Суд звертає увагу, що в даному випадку для вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для розірвання договору підлягає встановленню факт припинення строку дії договору, а не обставини виконання/невиконання стороною зобов`язань за цим договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 552 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як зазначалось вище, додатковою угодою № 5 від 05.09.2014 сторони домовились про припинення дії контракту. Отже, контракт № 0-32/001 від 26.02.2010 в редакції додаткової угоди № 5 від 05.09.2014 припинився 31.12.2015.

Як вказано вище, доказів укладання додаткових угод до договору, якими б, зокрема, строк дії контракту було б продовжено, сторонами до суду не надано.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів; права і законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що у статті 215 Цивільного кодексу України визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Звичайно, що для цього має існувати відповідна правова підстава. Такою правовою підставою Цивільний кодекс України визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 203 загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України).

Господарський суд зазначає, що відмова відповідача від контракту, оформлена у формі претензій від 01.02.2019, від 04.02.2019 та 07.10.2020, після припинення контракту за згодою сторін суперечить положенням Цивільного кодексу України, що в свою чергу відповідно до положень чинного законодавства України є підставою для визнання односторонніх правочинів (у формі претензій) недійсними.

Обставини справи свідчать про те, що відмова відповідача від контракту, який припинив свою дію, не відповідає вимогам чинного законодавства та створює правову невизначеність для позивача під час реалізації ним своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6810,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та Публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 01.02.2019.

Визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та Публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 04.02.2019.

Визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виготовлення та монтаж заводського випробувального комплексу № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеного Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та Публічним акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля 07.10.2020.

Стягнути з Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3, ідентифікаційний код 14308304) на користь Акціонерного товариства Дніпроважмаш" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд 3, ідентифікаційний код 00168076) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 810,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.06.2022

Суддя І.В. Мілєва