УХВАЛА

м. Київ

01.06.2022Справа № 910/79/22

За позовомМіністерства оборони України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ»
про зобов`язання повернути майно
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Кузьменко С.О., Март`янова Н.В.
від відповідача:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» про зобов`язання повернути майно.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для зобов`язання відповідача повернути 30 твердотільних накопичувачів НРЕ 3 PAR 20000 15.36TB SAS SFF (2.5in), арт. Р9М61В, вилучених на підставі акту прийому-передачі від 27.08.2020 в межах виконання робіт за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням №362/5/18/36 від 21.12.2018, та встановити їх на штатні місця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

26.01.2022 представником відповідача на електронну пошту суду було направлено клопотання про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору у встановленому законом розмірі, а також накладення на позивача штрафу за повторне подання позовної заяви.

Судом протокольною ухвалою від 31.01.2022 було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з тих підстав, що позовна заява Міністерства оборони України відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, а у заявника наявне право на повторне звернення із позовом до суду після повернення такого позову судом без розгляду.

У зв`язку з неявкою представника відповідача та заявленим ним клопотанням підготовче засідання 31.01.2022 було відкладено на 23.02.2022.

23.02.2022 представником відповідача подано до суду клопотання про визнання дій позивача щодо ненадання відповідей на поставлені ТОВ «Фортеця-ОСТ» запитання зловживанням процесуальними правами та застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Також 23.02.2022 представником відповідача заявлено клопотання про проведення розгляду справи у закритих судових засіданнях.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2022 призначено підготовче засідання у справі на 18.05.2022.

18.05.2022 представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі Господарського суду міста Києва №910/9141/21.

Крім того, 18.05.2022 представником відповідача подано до суду клопотання, в якому він просив суд застосувати до позивача захід процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання останнім вимог ухвали суду від 10.01.2022 про подання оригіналів документів, доданих до позовної заяви.

Підготовче засідання 18.05.2022 було відкладено на 01.06.2022.

Розглянувши в підготовчому засіданні 01.06.2022 подані представником відповідача клопотання, заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 4-4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці, або коли сторони чи одна з сторін обґрунтовано вимагають конфіденційного розгляду справи і подають відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті.

Забезпечення відкритості судового розгляду становить основоположний принцип, закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Такий публічний характер судового розгляду гарантує сторонам у справі, що правосуддя не здійснюватиметься таємно, без публічного контролю; це також один із засобів підтримання довіри до судів. Здійснення правосуддя і, зокрема, судовий процес набувають легітимності завдяки гласності.

Водночас, як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Шагін проти України, no. 20437/05, від 10.12.2009, існують винятки з вимоги забезпечення відкритості судового розгляду. Це випливає з тексту самого пункту 1 статті 6 Конвенції, який передбачає, що «преса і громадськість можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах... національної безпеки в демократичному суспільстві, ... або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя». Отже, за статтею 6 Конвенції іноді може виявитися необхідним обмежити відкритість і публічність процесу для того, щоб, наприклад, забезпечити безпеку свідків чи нерозголошення відомостей про них або сприяти вільному обміну інформацією та думками при здійсненні судочинства.

Виняткові обставини, що стосуються природи питань, які розглядає суд у відповідному провадженні, можуть виправдати відмову від публічного розгляду (див. рішення Суду у справі Олюджіч проти Хорватії, no. 22330/05, від 05.02.2009).

Щодо вимоги про публічне проголошення рішень Суд постановив, що у кожному випадку форма публічності, що надається «рішенню» згідно з національним законодавством держави-відповідача, повинна визначатися з огляду на особливості відповідного провадження, враховуючи його повноту, та згідно з предметом та метою пункту 1 статті 6 Конвенції (див. рішення Суду у справі Шмушкович проти України, no. 3276/10, від 14.11.2013).

Відповідач в обґрунтування клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні, яке було подане до початку розгляду справи по суті, посилається на необхідність захисту конфіденційної інформації. Також відповідач зазначає, що окремі з додатків до державного контракту на виконання робіт за державним оборонним замовленням №362/5/18/36 від 21.12.2018 мають гриф «таємно».

Відповідно до ч. 8 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину (ч. 9 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з доводами відповідача про необхідність проведення розгляду даної справи в закритому судовому засіданні, оскільки матеріали справи можуть містити конфіденційну інформацію, а відтак клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» судом було задоволено.

При цьому суд звертає увагу, що на даний момент сторонами не було долучено до матеріалів справи жодного документу, який містить гриф «таємно», а відтак підстав для передання матеріалів справи на розгляд колегії суддів, які розглядають справи, що містять державну таємницю, наразі немає.

Щодо клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» про застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу суд відзначає наступне.

За приписами частин 2 та 3 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України).

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч. 3 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, судом не було встановлено в діях позивача фактів зловживання процесуальними правами та невиконання ним покладених судом обов`язків, у зв`язку з чим на даний момент відсутні підстави для застосування до нього заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу.

Щодо клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі суд відзначає наступне.

Зокрема, відповідач вказує на те, що дана справа є пов`язаною зі справою Господарського суду міста Києва №910/9141/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» до Міністерства оборони України про стягнення 5 000 000,00 грн., розгляд якої станом на даний момент не завершено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В той же час, суд відзначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття остаточного рішення у іншій справі, а з із поданого клопотання не вбачається, що обставини, які можуть бути встановлені під час розгляду справи №910/9141/21, матимуть вирішальне значення для розгляду цієї справи.

З урахуванням викладеного, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 90, 131, 227, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» задовольнити та проводити розгляд справи №910/79/22 у закритому судовому засіданні.

2. В задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» про застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу відмовити.

3. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-ОСТ» про зупинення провадження у справі відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена 06.06.2022.

Суддя В.П. Босий