ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року м. Дніпро Справа № 904/9372/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М.(доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р. ( суддя Мілєва О.І., м. Дніпро) у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 161 964,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, у розмірі 161 964,76 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням відповідачем терміну доставки вантажів під час здійснення перевезень.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивачем неправильно визначено термін доставки, як наслідок неправильно визначено штраф, на суму 23 201,37 грн. При розрахунку суми позову, помилково двічі заявлено суму штрафу, у розмірі 1 074,00 грн.. Також, при розрахунку штрафу не враховані акти на затримку не з вини залізниці у зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, на суму 28 427,49 грн..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р. позов задоволено частково - стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 160 001,14 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 400,07 грн.. В решті позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, у розмірі 1963,62 грн.. Одночасно, Скаржник в апеляційній скарзі просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що при постановленні оскаржуваного рішення судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, Скаржник вказує на те, що судом не досліджено заперечення регіональної філії, на суму 23 201,37 грн., по якій надавався контррозрахунок, та щодо включення до позовної заяви суми у розмірі 1 074 грн., за накладними, зазначеними у Таблиці 3, двічі.

Скаржник вважає, що Позивачем, за спірними накладними, неправильно визначено фактичний термін доставки, а саме - з урахуванням дати прибуття вантажу на станцію призначення і видачі його одержувачу, внаслідок чого, на думку Скаржника, Позивачу відмовлено у задоволенні його вимог 1 963,62 грн., замість 4 152,12 грн..

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" не скористалось своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надало суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2022р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/9372/21. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р. по справі №904/9372/21 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

25.03.2022р. матеріали справи № 904/9372/21надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2021р. поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

У липні-серпні 2021р. Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" здійснено перевезення порожніх власних вагонів до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці одержувач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 33964131, 33986027, 33986076, 33988361, 34027110, 41898917, 41966029, 41980442, 41983081, 41983123, 42307199, 42307207, 42307223, 46157863, 46229837, 46262291, 46321956, 46407482, 46407524, 46447165, 46506036, 46506069, 46574513, 46574521, 46574554, 46574562, 46574570, 46574588, 46574604, 46593455, 46593453, 46742995, 46837431, 49047533, 49049323, 49086127, 49086143, 49086283, 49117435, 49131089, 42307199, 42307207, 43207223, 46589305, 46603668, 34175166, 34175174, 46646758, 42257170, 42257212, 42257188, 42257196, 42257204, 42361097, 42383638, 47025309, 42499731, 42499806, 42499814, 42499764, 42499822, 42499772, 42499780, 42499749, 42499756, 42499798, 42503243, 46863312, 47024690, 47034061, 47055488, 47056379, 47324942, 47324793, 47374558, 47325022, 47325048, 47324967, 47325006, 47264718, 47118815, 47118807, 47172093, 47166723, 49465032, 49461387, 34299024, 34298927, 34283275, 40001810, 40001851, 40006033, 40006074, 40047029, 40128696, 40128704, 40128712, 40129850, 40129876, 40129884, 40131443, 40187114, 40187353, 40215659, 40283376, 40297335, 40301251, 40301277, 40309171, 40309189, 42831263, 42884320, 42884338, 42899823, 42917252, 42919084, 42933762, 42933770, 42934729, 42934802, 42934844, 42940080, 42995217, 42995225, 47024278, 47403837, 47415161, 47417282, 47417357, 47436324, 47452875, 47461231, 47523444, 47596663, 47718432, 47723283, 47723309, 47737226, 47748199, 4774824Р, 47748298, 47759055, 47759758, 47759865, 47768650, 47861018, 47868807, 47926332, 47926480, 47930383, 47961446, 47961453, 47961479, 49639628, 49645989, 34740381, 34792374, 37707320, 37848959, 37849320, 37927365, 40279754, 40310724, 40310732, 40322505, 40322513, 40322547, 40335374, 40335408, 40335523, 40335556, 40335572, 40341745, 40344731, 40348088, 40349540, 40420341, 40420358, 40420622, 40434037, 40444408, 40444416, 40444432, 40482911, 40482937, 40482960, 40483000, 40488843, 40513475, 40513483, 40517690, 40517716, 40517724, 40529976, 40529984, 40550501, 40550519, 40686818, 40686826, 40686842, 45066651, 45066677, 45066685, 45066693, 45066701, 45075306, 45075520, 45099215, 45127248, 45155116, 45163441, 45166550, 45297884, 45297934, 45334315, 50143536.

Позивач посилався на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, у зв`язку з чим нарахував та просив суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 161 964,76 грн., який в добровільному порядку не сплачено відповідачем, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

За наслідками розгляду позову Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність порушення відповідачем терміну доставки вантажів під час перевезень, обґрунтованість нарахування штрафу на суму 1 963 грн. 62 коп..

Ст. 307 ГК України, яка кореспондується зі ст. 908 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. (із змінами та доповненнями) (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Відповідно до положень ст.5 Статуту: затверджені Міністерством транспорту на підставі цього Статуту Правила перевезень вантажі є обов`язковими для всіх юридичних осіб на території України.

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. (ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457) (далі-Статут).

Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. (п.1.1 Правил оформлення перевізних документів).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (ч. 1- 3 ст. 23 Статуту залізниць України).

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з ч. 1 ст. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Матеріали справи свідчать про те, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (залізниця) у липні-серпні 2021р. здійснено перевезення порожніх залізничних вагонів, що перевозяться на своїх осях, одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (одержувач).

Доставка вантажів АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" оформлена наступними залізничними накладними: №№ 33964131, 33986027, 33986076, 33988361, 34027110, 41898917, 41966029, 41980442, 41983081, 41983123, 42307199, 42307207, 42307223, 46157863, 46229837, 46262291, 46321956, 46407482, 46407524, 46447165, 46506036, 46506069, 46574513, 46574521, 46574554, 46574562, 46574570, 46574588, 46574604, 46593455, 46593453, 46742995, 46837431, 49047533, 49049323, 49086127, 49086143, 49086283, 49117435, 49131089, 42307199, 42307207, 43207223, 46589305, 46603668, 34175166, 34175174, 46646758, 42257170, 42257212, 42257188, 42257196, 42257204, 42361097, 42383638, 47025309, 42499731, 42499806, 42499814, 42499764, 42499822, 42499772, 42499780, 42499749, 42499756, 42499798, 42503243, 46863312, 47024690, 47034061, 47055488, 47056379, 47324942, 47324793, 47374558, 47325022, 47325048, 47324967, 47325006, 47264718, 47118815, 47118807, 47172093, 47166723, 49465032, 49461387, 34299024, 34298927, 34283275, 40001810, 40001851, 40006033, 40006074, 40047029, 40128696, 40128704, 40128712, 40129850, 40129876, 40129884, 40131443, 40187114, 40187353, 40215659, 40283376, 40297335, 40301251, 40301277, 40309171, 40309189, 42831263, 42884320, 42884338, 42899823, 42917252, 42919084, 42933762, 42933770, 42934729, 42934802, 42934844, 42940080, 42995217, 42995225, 47024278, 47403837, 47415161, 47417282, 47417357, 47436324, 47452875, 47461231, 47523444, 47596663, 47718432, 47723283, 47723309, 47737226, 47748199, 4774824Р, 47748298, 47759055, 47759758, 47759865, 47768650, 47861018, 47868807, 47926332, 47926480, 47930383, 47961446, 47961453, 47961479, 49639628, 49645989, 34740381, 34792374, 37707320, 37848959, 37849320, 37927365, 40279754, 40310724, 40310732, 40322505, 40322513, 40322547, 40335374, 40335408, 40335523, 40335556, 40335572, 40341745, 40344731, 40348088, 40349540, 40420341, 40420358, 40420622, 40434037, 40444408, 40444416, 40444432, 40482911, 40482937, 40482960, 40483000, 40488843, 40513475, 40513483, 40517690, 40517716, 40517724, 40529976, 40529984, 40550501, 40550519, 40686818, 40686826, 40686842, 45066651, 45066677, 45066685, 45066693, 45066701, 45075306, 45075520, 45099215, 45127248, 45155116, 45163441, 45166550, 45297884, 45297934, 45334315, 50143536.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Залізниця зобов`язана доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. (ст. 41 Статуту).

Згідно з п. 1.2 Правил, обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками, вагонними відправками у великотоннажних контейнерах, дрібними відправленнями та відправленнями в середньотонажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200, 150 км відповідно.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. (п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з п. 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу. (п.2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. (п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012р. Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого ст.116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до п.8 Правил видачі вантажів, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 202 ГК України та ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як стверджує Позивач та вбачається із копій залізничних накладних, порожні власні вагони були доставлені на адресу Позивача із простроченням. Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, які передбачені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі ст. 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф, в сумі 161 964,76 грн..

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що за поданими залізничними накладними, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статут залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується календарними штемпелями на накладних, на загальну суму 160 001,14 грн..

Відмовляючи в іншій частині стягнення суми штрафу суд першої інстанції виходив з того, що за накладними №37927365, №46593455, № 46593463 нарахування штрафу є необґрунтованим, оскільки Позивачем неправильно визначено термін доставки вантажу, а за накладними № 42307199, № 42307207, № 42307223 сума штрафу нараховано позивачем вдруге.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з накладної № 37927365, позивачем неправильно визначено термін доставки вантажу.

Так, вагон № 53527727, за накладною № 37927365 (дата відправлення 19.08.2021р.) прибув на станцію призначення 30.08.2021р. (графа 51 накладної).

Норма доставки: 8 діб (5 діб на відстань 854 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 2 доби (збільшення строку доставки, акт ГУ-23 № 24747 від 29.08.2021р.).

Факт доставки: 11 діб.

Прострочення - 3 доби.

За прострочення доставки вантажів і порожніх вагонів на три доби підлягає сплаті штраф у розмірі 20 відсотків провізної плати.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем, за накладною № 37927365 не обґрунтовано заявлено до стягнення штраф, у розмірі 1 962,18 грн. (30 % від провізної плати 6 540,60 грн.).

За правильним розрахунком розмір штрафу за накладною № 37927365 становить: 1 308,12 грн. (20 % від провізної плати 6 540,60 грн.).

Судом вірно встановлено, що за накладною № 46593455 позивачем неправильно визначено термін доставки вантажу.

Так, вагон № 56229438 за накладною № 46593455 (дата відправлення 03.07.2021) прибув на станцію призначення 10.07.2021 (графа 51 накладної).

Норма доставки: 5 діб (1 доба на відстань 135 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 3 доби (збільшення строку доставки, акт ГУ-23 № 27125 від 06.07.2021р., 27143 від 08.07.2021р.).

Факт доставки: 7 діб. Прострочення - 2 доби.

За прострочення доставки вантажів і порожніх вагонів на дві доби підлягає сплаті штраф, у розмірі 10 відсотків провізної плати.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем, за накладною № 46593455 не обґрунтовано заявлено до стягнення штраф 235,56 грн. (20 % від провізної плати 1 177,80 грн.).

За правильним розрахунком розмір штрафу за накладною № 46593455, до стягнення підлягає штраф у розмірі 117,78 грн. (10 % від провізної плати 1 177,80 грн.).

Судом вірно також встановлено, що за накладною № 46593463 позивачем неправильно визначено термін доставки вантажу.

Так, вагон № 62523725 за накладною № 46593463 (дата відправлення 03.07.2021р.) прибув на станцію призначення 10.07.2021р. (графа 51 накладної).

Норма доставки: 5 діб (1 доба на відстань 135 км) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 3 доби (збільшення строку доставки, акт ГУ-23 № 27125 від 06.07.2021р.,27143 від 08.07.2021р.).

Факт доставки: 7 діб. Прострочення - 2 доби.

За прострочення доставки вантажів і порожніх вагонів на дві доби підлягає сплаті штраф у розмірі 10 відсотків провізної плати.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем, за накладною № 46593463 не обґрунтовано заявлено до стягнення штраф 235,56 грн. (20 % від провізної плати 1 177,80 грн.).

За правильним розрахунком розмір штрафу за накладною № 46593463, до стягнення підлягає штраф у розмірі 117,78 грн. (10 % від провізної плати 1 177,80 грн.).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що штраф за накладними № 37927365, № 46593455, № 46593463 у загальному розмірі 889,62 грн. (654,06 + 117,78 + 117,78) є необґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, господарський суд вірно зазначив на тому, що з наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем двічі нараховано штраф за прострочення доставки вантажів і порожніх вагонів за накладними № 42307199, на суму 358,00 грн., № 42307207, на суму 358,00 грн., № 42307223, на суму 358,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що штраф за накладними № 42307199, № 42307207, № 42307223 нарахований позивачем вдруге, у загальному розмірі 1 074,00 грн. (358,00 + 358,00 + 358,00) є необґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Посилання Відповідача у апеляційній скарзі на те, що оскаржене судове рішення в частині визначення фактичного терміну доставки, за зазначенмими у скарзі залізничними накладними, є безпідставним, оскільки господарський суд повно та всебічно дослідив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору та правомірно застосував законодавчо регламентоване право щодо нарахування штрафу.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та в більшій мірі дублюють посилання викладені ним у позові та зводяться до переоцінки обставин зазначених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2022р. у справі №904/9372/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна