СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Харків Справа № 922/242/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В. , суддя Фоміна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Вовчанського підприємства теплових мереж (вх.№244Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 (постановлену суддею Жигалкіним І.П. 11.01.2022, у приміщенні Господарського суду Харківської області, повний текст ухвали підписано 17.01.2022) у справі №922/242/21

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Вовчанського підприємства теплових мереж, м. Вовчанськ Харківської області

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21 відмовлено у задоволенні заяви Вовчанського підприємства теплових мереж (вх. № 30812 від 30.12.2021 р.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Вовчанське підприємство теплових мереж звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а саме визнати наказ Господарського суду Харківської області у справі №922/242/21 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнутої з Вовчанського підприємства теплових мереж 62122,22 грн. пені, 162297,18 грн. інфляційних втрат та 190310,49 грн. 3% річних.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на невірне застосування судом першої інстанції положень Закону України Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення (далі - Закон №1730), в редакції змін, внесених Законом України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу (далі Закон №1639).

Зокрема, за позицією Вовчанського підприємства теплових мереж, враховуючи, що рішенням Господарського суду Харківської області від 24.03.2021 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 у справі №922/242/21 встановлено, що заборгованість за договором №1564/18-ТЕ-32 була повністю погашена ще до 01.06.2021, то у відповідності до п. 1 ст. 7 Закону №1730 нараховані суми пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають списанню, а відповідний наказ господарського суду підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/242/21; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

31.01.2022 від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач (стягувач) просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21 - без змін.

01.02.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/242/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 поновлено Вовчанському підприємству теплових мереж строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вовчанського підприємства теплових мереж на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 22.02.2022 р.

У судовому засіданні представник відповідача (боржника) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача (стягувача) проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.03.2021 у справі №922/242/21 (залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2021) в задоволенні позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Вовчанського підприємства теплових мереж відмовлено частково, клопотання відповідача про зменшення пені на 90% задоволено, стягнуто з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 62122 грн. 22 коп. пені, 190310 грн. 49 коп. 3% річних, 162297 грн. 18 коп. інфляційних втрат та 14607 грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору, в іншій частині стягнення пені відмовлено.

При цьому, зазначеними судовими рішеннями встановлено обставини погашення відповідачем суми основного боргу за договором №1564/18-ТЕ-32 від 11.10.2018 повністю ще до звернення позивачем до суду, тобто до 01.06.2021.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Харківської області був виданий відповідний наказ від 17.06.2021р.

Ухвалою Верховного Суду від 10.08.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 24.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 у справі №922/242/21.

30.12.2021 до Господарського суду Харківської області Вовчанським підприємством теплових мереж подано заяву (вх. № 30812) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 62122,22 грн. пені, 162297.18 грн. інфляційних втрат, 190310,49 грн. трьох відсотків річних.

В обґрунтування цієї заяви боржник посилається, зокрема на те, що 29.08.2021 набрав чинності Закон №1639, яким були внесені зміни до Закону №1730.

Так, відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України №1730 нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються, зокрема, у такий спосіб: підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону.

Враховуючи, що заборгованість у Вовчанського підприємства теплових мереж перед АТ НАК Нафтогаз України станом на дату ухвалення рішення і станом на 01.06.2021 відсутня, тому, на думку боржника, відповідно до вимог ст. 7 Закону України №1730, відсутній обов`язок щодо сплати суми пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, стягнутих рішенням суду.

Як було зазначено, оскаржуваною ухвалою від 11.01.2022 суд першої інстанції визнав заяву відповідача такою, що не підлягає задоволенню. При цьому, суд виходив з того, що ст. 6 Закону №1639 передбачено, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість за договорами купівлі-продажу газу та договорами на транспортування, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури погашення заборгованості та не сплачені станом на розрахункову дату, підлягають списанню, суб`єкта ринку природного газу повинно бути включено до Реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості в порядку, передбаченому ст. 3 цього Закону.

Проте, заявник не надав жодного доказу, в підтвердження знаходження у даному реєстрі, тобто у заявника відсутнє рішення про включення або про відмову у включенні до Реєстру, яке приймається Національною комісією, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті. Крім того, заявником (боржником) не надано доказів, ані укладання договорів про реструктуризацію, ані проведення взаєморозрахунків, як це встановлено частиною 2 статті 6 Закону (№1639).

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинами справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

03.11.2016 Верховною Радою України було прийнято Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії (Закон №1730), який набрав чинності 30.11.2016.

Метою цього Закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду.

29.08.2021 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 (Закон №1639), відповідно до положень якого неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість за договорами купівлі-продажу газу та договорами на транспортування, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури погашення заборгованості та не сплачені станом на розрахункову дату, підлягають списанню: з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 31 грудня 2020 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону.

З наведеного можна зробити висновок, що держава, визнаючи неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки, із прийняттям Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" вчиняє дії, спрямовані на врегулювання такої заборгованості, зокрема, шляхом списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

Крім того, вказаним Законом №1639 внесені зміни до Закону №1730.

Так, відповідно до ст. 1 Закону №1730 заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду), зокрема, є кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Згідно ст. 2 Закону №1730 його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України №1730 для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.

Статті 4, 5, 6 Закону України №1730 регулюють порядок проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (далі - реєстр), а також користування його даними.

Так, відповідно до п. 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Проте, статтею 7 Закону №1730 передбачено, що на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб: підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина перша статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини першої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником основної частини боргу за спожитий природний газ до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Отже, виконання даної норми не залежить від факту включення підприємства споживача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Відповідно п. 1.2. договору №1564/18-ТЕ-32 від 11.10.2018 природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Враховуючи правовий статус сторін, а також характер правовідносини, що склалися між ними за договором, на них розповсюджується дія вказаних спеціальних норм Закону №1730.

Як встановлено судом, за поставлений природний газ за договором відповідач розрахувався у повному обсязі до 01.06.2021. А тому, відповідно статті 7 Закону №1730 підлягають списанню неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, зокрема, ті які були стягнуті рішенням Господарського суду Харківської області від 24.03.2021 у справі №922/242/21.

На підставі викладеного, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі №922/242/21 в частині стягнення з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пені у розмірі 62122,22 грн, інфляційних втрат у розмірі 162297,18 грн. та 3% річних у розмірі 190310,49 грн.

Відповідно ч. 1 та 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21 та задоволення заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вовчанського підприємства теплових мереж задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/242/21 скасувати.

Заяву Вовчанського підприємства теплових мереж про визнання виконавчого докумена таким, що не підлягає виконанню (вих.№ 833 від 28.12.2021) задовольнити.

Визнати наказ Господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі №922/242/21 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Вовчанського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пені у розмірі 62122,22 грн, інфляційних втрат у розмірі 162297,18 грн. та 3% річних у розмірі 190310,49 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.06.2022

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Плахов

Суддя В.О. Фоміна