ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
26.05.2022 Справа № 905/465/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

ТОВ «Енерджигазтрейд» звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з КНП «Часовоярська МЛПЛ» основного боргу у розмірі 114 100,60 грн.
В обґрунтування своєї вимоги заявник посилається на порушення боржником зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №073-ЕГТ-22/Е від 31.12.2021 в частині оплати вартості електричної енергії, спожитої ним в обсязі 21,013 МВт/год за період 22.03.2022 31.03.2022.
На підтвердження своєї вимоги заявник надав до суду:
- договір про постачання електричної енергії споживачу №073-ЕГТ-22/Е від 31.12.2021,
- заяву - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №073-ЕГТ-22/Е від 31.12.2021 (додаток № 1 до договору),
- комерційну пропозицію (на умовах тендерної закупівлі UA-2021-11-24-003647-а) (додаток № 2 до договору),
- додаткову угоду № 1 від 19.01.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №073-ЕГТ-22/Е від 31.12.2021,
- рахунок - фактуру № 481/2 від 12.04.2022 на оплату вартості електричної енергії в обсязі 21,013 МВт/год за період 22.03.2022 31.03.2022 на суму 114 100,60 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з ч. 1 ст. 147, ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. п. 1, 8 ч.1 ст. 152 ГПК України).
З договору про постачання електричної енергії споживачу №073-ЕГТ-22/Е від 31.12.2021, який укладено між КНП «Часовоярська МЛПЛ» (споживач) та ТОВ «Енерджигазтрейд» (постачальник) та на який заявник посилається в обґрунтування своєї вимоги, зокрема, вбачається, що:
- ціна електричної енергії, розрахована відповідно до п. 5.1 цього розділу, є обов`язковою для сторін. Визначена на її основі вартість електричної енергії буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання передачі електричної енергії, рахунків та розрахунках за товар згідно з умовами договору (п. 5.6);
- оплата електричної енергії здійснюється споживачем в грошовій формі на підставі акту приймання передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання споживачем рахунку, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця) (п. 5.10);
- споживач протягом п`яти днів з дати одержання акта приймання передачі електроенергії зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання передачі електроенергії, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання передачі електроенергії (п. 5.21);
- у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання передачі електроенергії або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно до даних ОСР (п. 5.22).
У Комерційній пропозиції (на умовах тендерної закупівлі UA-2021-11-24-003647-а), зокрема, передбачено, що:
- розрахунки споживача за цим договором здійснюються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника в безготівковій формі на підставі платіжних документів: рахунку фактури та акту приймання передачі електричної енергії (п. 2);
- рахунок на оплату виставляється постачальником протягом 2 робочих днів після отримання постачальником інформації від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої електричної енергії об`єктам споживача, але не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця). Інформація постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим договором. Наявність заперечень з боку споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або неповної оплати коштів, згідно виставлених постачальником рахунків (п. 4).
Отже, у розглядуваному випадку, підставою для оплати боржником вартості електричної енергії, спожитої в обсязі 21,013 МВт/год за період 22.03.2022 31.03.2022 на суму 114 100,60 грн, є акт приймання передачі електричної енергії, підписаний обома сторонами, та рахунок фактура/рахунок на оплату такої вартості електричної енергії, виставлений боржнику.
Між тим, до заяви не додано ні акт приймання передачі електричної енергії, підписаний обома сторонами, ні докази його надання (надіслання) боржнику, обов`язок заявника щодо чого випливає зі змісту умов п. п. 5.21, 5.22 договору. При цьому, жодних пояснень щодо відсутності такого акту чи неможливості його надання (надіслання) боржнику у заяві не наведено.
За відсутності акту приймання передачі електричної енергії або інших документів, що підтверджують постачання боржнику електричної енергії за період 22.03.2022 31.03.2022 в обсязі 21,013 МВт/год (наприклад, інформації постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу/ОСР), на підставі якої відповідно до умов п. 5.22 договору встановлюється обсяг спожитої електричної енергії у випадку неповернення боржником підписаного оригіналу акту приймання передачі електроенергії та ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання), суд вважає недоведеним наявність обов`язку боржника щодо оплати вартості електричної енергії у розмірі 114 100,60 грн.
Сам по собі рахунок - фактура № 481/2 від 12.04.2022, який додано до заяви, не підтверджує постачання боржнику електричної енергії за період 22.03.2022 31.03.2022 в обсязі 21,013 МВт/год та не прийнятий судом до уваги з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.11.2021 у справі № 922/449/21 та згідно з якою рахунки або рахунки фактури за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь - яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції; вони є розрахунковими документами, які містять тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, тобто носять лише інформаційний характер. До того ж, обставини щодо виставлення цього рахунку фактури боржнику, на які заявник посилається у заяві, також не підтверджені в порядку приписів ст. ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України, оскільки відповідні докази його виставлення (вручення/надіслання) до суду не подано.
За таких обставин, зважаючи на те, що заявником не надано документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано заявлену грошову вимогу, та не доведено виникнення або порушення права такої вимоги, суд дійшов висновку про відмову ТОВ «Енерджигазтрейд» у видачі судового наказу про стягнення з КНП «Часовоярська МЛПЛ» основного боргу у розмірі 114 100,60 грн на підставі п. п. 1, 8 ч.1 ст. 152 ГПК України.
Суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).
Керуючись ст. ст. 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд» у видачі судового наказу про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Часовоярська міська лікарня планового лікування» основного боргу у розмірі 114 100,60 грн.
Ухвала набирає законної сили 26.05.2022 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені гл. 1 розд. IV Господарського процесуального кодексу України.
Повна ухвала складена 26.05.2022.

Суддя Л.В. Ніколаєва