УХВАЛА

м. Київ

19.05.2022Справа №910/13813/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво"
про винесення додаткового рішення
у справі№910/13813/21
за позовомКомпанії "Power Construction Corporation of China, LTD"
до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво"
про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та збитків
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Гаврилюк Т.В., Алексєєв О.І.
від відповідача:Сікорський Т.Г., Цвєтков Г.О., Трут Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/13813/21 за позовом Компанії "Power Construction Corporation of China, LTD" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2021 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/13813/21 було накладено арешт: на кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" (ідентифікаційний код 24922498), в межах суми у розмірі 29 616 226 (двадцять дев`ять мільйонів шістсот шістнадцять тисяч двісті двадцять шість) грн. 45 коп., що обліковуються на будь-яких виявлених державним виконавцем при виконанні даної ухвали рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" (ідентифікаційний код 24922498), в тому числі, на рахунках № НОМЕР_1 в АТ "СЕБ Корпоративний Банк" (МФО 380797), № НОМЕР_2 в АТ "Прокредит Банк" (МФО 320984); на належні Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" (ідентифікаційний код 24922498) транспортні засоби: малолітражний фургон Ford Transit (білий, вантажний, 2014 року випуску, дата реєстрації права власності - 23.07.2015), універсал Renault Duster (білий, легковий, 2019 року випуску, дата реєстрації права власності - 10.03.2021), універсал Renault Duster (білий, легковий, 2019 року випуску, дата реєстрації права власності - 10.03.2021), універсал Renault Duster (білий, легковий, 2019 року випуску, дата реєстрації права власності - 11.03.2021), універсал Renault Duster (білий, легковий, 2019 року випуску, дата реєстрації права власності - 12.03.2021), універсал Renault Duster (білий, легковий, 2019 року випуску, дата реєстрації права власності - 17.03.2021), універсал Renault Duster (білий, легковий, 2019 року випуску, дата реєстрації права власності - 17.03.2021).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду 15.11.2021, у справі №910/13813/21 залишено позов Компанії "Power Construction Corporation of China, LTD" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та збитків без розгляду. Скасовано вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2021 у справі №910/13813/21 заходи забезпечення позову.

23.12.2021 від Верховного Суду надійшла ухвала від 23.12.2021, якою було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Компанії "Пауер Констакшн Корпорейшн оф Чайна, ЛТД" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 і ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі №910/13813/21 та витребувано матеріали справи №910/13813/21.

29.12.2021 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23.12.2021 матеріали справи №910/13813/21 були направленні до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2022 касаційну скаргу Компанії "Пауер Констакшн Корпорейшн оф Чайна, ЛТД" залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі №910/13813/21 - без змін.

24.01.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить суд вирішити питання розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 897 840,00 грн. Відповідач у своїй заяві зазначає, що позивач, будучи ініціатором укладення арбітражної угоди (застереження), діяв недобросовісно, пред`являючи позов до Господарського суду міста Києва. У зв`язку з наведеними діями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" з метою представництва своїх інтересів залучило Адвокатське об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ". При цьому на момент подачі відзиву на позовну заяву розрахунок розміру вказаних витрат, а також очікуваних інших судових витрат, здійснити не вбачалось можливим з огляду на стадію судового розгляду.

Крім того, у вказаній заяві відповідач просить поновити Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" строк на подання такої заяви, у зв`язку з тим, що відповідач не мав можливості подати заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на відсутність остаточного вирішення справи в судах, з урахуванням оскарження позивачем судового рішення першої інстанції в судах апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про винесення додаткового рішення до повернення матеріалів справи №910/13813/21 до Господарського суду міста Києва.

04.02.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" надійшли доповнення до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 34 032 986,27 грн. Так, відповідач вказує, що ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" вже надано суду докази понесення витрат у зв`язку з розглядом справи у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій в розмірі 748 200,00 грн. Попри наведене, 21.09.2021 відповідач також уклав договір про надання юридичних послуг з ТОВ "Алмарк Україна", у відповідності до якого у відповідача наявний обов`язок сплатити на користь ТОВ "Алмарк Україна" гонорар успіху в розмірі 10% від ціни позову за результатами ухваленого остаточного рішення, що складає 33 284 786,27 грн., що є співмірним до ціни позову, складності справи та її значенням для сторін.

07.02.2022 матеріали справи №910/13813/21 повернулись до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 призначено судове засідання для вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви про винесення додаткового рішення на 22.02.2022.

22.02.2022 засобами електронного зв`язку від Компанії "Пауер Констакшн Корпорейшн оф Чайна, ЛТД" надійшло клопотання про залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу без розгляду. В обґрунтування свого клопотання заявник вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" без поважних причин пропустило строк на подання доказів та заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу. Крім того, позивач вказує, що не вчиняв жодних необґрунтованих дій, оскільки подання позову, апеляційних та касаційних скарг є процесуальними правами особи.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 визнано обов`язковою явку в наступне засідання представника відповідача Трута Д.В.; запропоновано відповідачу надати суду обґрунтований розрахунок суми судових витрат та оригінали документів долучених ним до заяви про винесення додаткового рішення; оголошено перерву в судовому засіданні до 11.03.2022.

Судове засідання, призначене на 11.03.2022, не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

07.04.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" надійшли додаткові пояснення без накладення електронного цифрового підпису.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 призначено судове засідання у справі №910/13813/21 на 19.05.2022; визнано обов`язковою явку в наступне засідання адвоката Трута Дмитра Володимировича.

16.05.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач вказує, що позиція Компанії "Пауер Констакшн Корпорейшн оф Чайна, ЛТД" з приводу дійсності арбітражної угоди в тексті договору субпідряду №31/02019 від 01.08.2019 залежала від документальної доказової бази сторін, а відтак відповідач не міг передбачити думку суду до винесення остаточного судового рішення. Після залишення позову без розгляду спір щодо наявності заборгованості між сторонами не підлягає вирішенню в судах України, однак сторона відповідача була вимушена понести витрати на правову допомогу. Так, відповідач вказує, що уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" договір, за наслідками якого відповідачу були надані рекомендації про застосування ст. 601 Цивільного кодексу України.

17.05.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" надійшли пояснення, в яких відповідач вказує, що для захисту своїх інтересів ним було залучено дві компанії: 1) Адвокатське об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" - для представництва інтересів відповідача під час розгляду питання застосування арбітражного застереження у Договорі субпідряду №31/07/2019; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" - для захисту інтересів відповідача в українській судовій системі та спростування наявності заборгованості перед позивачем.

В судове засідання 19.05.2022 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, за змістом яких представники позивача заперечували проти поновлення відповідачу строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відповідача, а представники Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" просили поновити такий строк та прийняти до розгляду заяву із врахуванням доповнення до такої заяви.

В судовому засіданні 19.05.2022 судом було оглянуто оригінал акту надання послуг від 09.12.2021 та Додаток 1 до нього.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про винесення додаткового рішення із врахуванням доповнення до неї, суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення її без розгляду з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" просить покласти на Компанію "Пауер Констакшн Корпорейшн оф Чайна, ЛТД" судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 34 032 986,27 грн.

Такі витрати відповідача складаються із коштів у розмірі 748 200,00 грн., сплачених Адвокатському об`єднанню "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ", та коштів у розмірі 33 284 786,27 грн., які підлягають сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна".

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Варто відзначити, що відповідач ні у змісті відзиву, ні на окремому документів до відзиву не викладав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, посилаючись на те, що не може здійснити відповідний розрахунок з огляду на стадію судового процесу, а тому всі відповідні розрахунки будуть подані в межах передбачених Господарським процесуальним кодексом України процесуальних строків.

По-перше, суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки у п. 5.2 Договору про надання правової допомоги №Service-37269 від 08.10.2020 міститься тарифікація погодинної вартості послуг АО "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" та станом на дату подання відзиву відповідач міг (не був позбавлений можливості) дізнатись скільки було витрачено часу на надання відповідної правової допомоги (підготовки відзиву, заперечень щодо розгляду спору в господарському суді тощо) та її вартості.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" могло розрахувати та в силу приписів частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України повинне було зазначити орієнтовний розрахунок суми судових витрат. Тим більше з огляду на приписи ч. 2 цієї статті Кодексу, якими передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

По-друге, у відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" зазначало, що скористалось юридичними послугами Адвокатського об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" для представництва та супроводу інтересів відповідача у межах даного спору. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" підписаний Трутом Д.В.

Відзив (перша заява відповідача по суті спору) містить аргументи та доводи Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" щодо необґрунтованості та неправомірності позовних вимог Компанії "Пауер Констакшн Корпорейшн оф Чайна, ЛТД" по суті спору та був поданий до Господарського суду міста Києва 16.09.2021, тобто за 4 дні до укладення договору №21092021 про надання юридичних послуг (21.09.2021) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна", яке, за твердженнями відповідача, було залучене саме для надання юридичних послуг під час розгляду справи №910/13813/21 по суті Господарським судом міста Києва.

При цьому, у судовому засіданні з розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про скасування заходів забезпечення позову, яке відбулось 06.09.2021, судом було повідомлено сторін, що строк відповідачу на подання відзиву на позов буде встановлено після вирішення заяви про залишення позову без розгляду (що відображено в протоколі судового засідання від 06.09.2021, а також підтверджується аудіозаписом судового засідання).

Попри наведене, у відзиві відповідач сам презюмував, що розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу (а відтак і відповідні докази їх понесення та розміру) повинні бути подані в межах передбачених Господарським процесуальним кодексом України процесуальних строків.

У даному випадку ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 у справі №910/13813/21 залишено позов Компанії "Power Construction Corporation of China, LTD" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та збитків без розгляду. Скасовано вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2021 у справі №910/13813/21 заходи забезпечення позову.

Частиною 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За приписами ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Тобто, у випадку постановлення ухвали про залишення позову без розгляду строк на подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Попри наведене, в даному випадку позов було залишено без розгляду на стадії підготовчого провадження, тобто судові дебати у справі №910/13813/21 не проводились.

У постанові від 30.09.2021 у справі №918/853/20 Верховний Суд зазначив, що як у випадку відсутності проведення судових дебатів у справах загального провадження, що, зокрема, зумовлено залишенням позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, так і у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, відповідач має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України 5-денного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його порушення вказаного строку належним чином обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Отже, у разі якщо учасник справи не обізнаний про залишення позову без розгляду (не був присутнім у засіданні або ж якщо розгляд справи відбувався в порядку письмового провадження), то він вправі подати заяву про розподіл судових витрат та докази понесення таких витрат протягом 5 днів з дня одержання ухвали про залишення позову без розгляду.

Проте, у разі якщо учасник справи був присутнім у засіданні, в якому постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду, то згідно приписів ч. 8 ст. 129, ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України докази на підтвердження розміру судових витрат повинні бути подані протягом п`яти днів після постановлення (проголошення) ухвали про залишення позову без розгляду.

Водночас, як вбачається з протоколу судового засідання від 27.09.2021 у справі №910/13813/21 підготовче засідання 27.09.2021 проводилося за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" Сікорського Т.Г. та Трута Д.В., які підтримували клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, що свідчить про своєчасну обізнаність відповідача з результатом розгляду справи (залишенням позову без розгляду), а отже, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" не було позбавлене можливості в установлений процесуальний строк звернутися до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та подати докази їх понесення.

Отже, зважаючи, що судом було проголошено ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/13813/21 про залишення позову Компанії "Power Construction Corporation of China, LTD" без розгляду в підготовчому засіданні 27.09.2021, то Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" повинне було подати докази на підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних із розглядом місцевим господарським судом справи №910/13813/21 до 04.10.2021 включно (згідно приписів ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день 5-деного строку припадав на 02.10.2021 вихідний день - суботу).

Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" подано заяву про винесення додаткового рішення 24.01.2022 та доповнення до заяви про винесення додаткового рішення 04.02.2022, тобто із пропуском встановленого приписами ч. 8 ст. 129, ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України строку майже на 4 місяці.

При цьому, наведені приписи господарського процесуального закону повністю спростовують доводи відповідача, що докази на підтвердження розміру судових витрат можуть бути подані лише після остаточного завершення розгляду справи у судах, тобто, після набуття ухвалою суду про залишення позову без розгляду статусу остаточного судового рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що місцевий господарський суд не вправі здійснювати розподіл судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з апеляційним та/або касаційним переглядом справи.

Такі висновки суду базуються на приписах підпункту в) пункту 4) частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, в якому зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини, в якій зазначається, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Аналогічні приписи містяться і в підпункті в) пункту 4) частини 1 статті 315 Господарського процесуального кодексу України щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Тобто, після завершення розгляду справи місцем господарським судом (шляхом ухвалення рішення суду по суті спору, чи постановлення ухвал про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) подання учасником справи доказів на підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних із розглядом справи місцевим господарським судом, жодним чином не залежить від направлення даної справи до судів апеляційної чи касаційної інстанції, оскільки для вирішення питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду спору у суді першої інстанції відсутня необхідність встановлення остаточної (загальної) вартості наданої учаснику справи професійної правничої допомоги у всіх інстанціях.

Також не є поважною причиною неподання учасником справи доказів на підтвердження розміру судових витрат в межах передбаченого Господарським процесуальним кодексом України процесуального строку сам факт відсутності матеріалів справи в місцевому господарському суді у зв`язку з її направленням до суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Усталеною практикою місцевих господарських судів є відкладення питання про прийняття до розгляду відповідної заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат до повернення матеріалів справи до відповідного суду.

Варто відзначити, що відповідачем було подано як заяву про винесення додаткового рішення (24.01.2022), так і доповнення до заяви про винесення додаткового рішення (04.02.2022), до фактичного повернення матеріалів справи №910/13813/21 до Господарського суду міста Києва з касаційного суду (07.02.2022).

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуальним кодексом України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідачем не наведено поважних причин пропуску встановленого ч. 8 ст. 129, ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України строку на подання заяви з доказами на підтвердження розміру судових витрат, в той час як складність справи та апеляційне/касаційне оскарження позивачем ухвали суду від 27.09.2021 жодним чином не перешкоджали своєчасному поданню до суду таких доказів, а відтак суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" в поновленні строку на подання доказів понесених судових витрат.

Крім того, суд відзначає, що твердження представника відповідача про складність справи та неможливість спрогнозувати висновки суду за наслідками дослідження арбітражного застереження суперечать твердженням представника відповідача про те, що подання Компанією "Power Construction Corporation of China, LTD" даного позову є необґрунтованими діями.

Верховний Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача в контексті застосування частини п`ятої статті 130 Господарського процесуальним кодексом України, однак очевидно, що під такими діями не можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав. Близька за змістом послідовна та стала правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.07.2021 зі справи №910/13025/19, від 02.09.2021 зі справи №922/2568/20, від 23.12.2021 зі справи №910/16777/20.

Водночас суд також враховує й іншу послідовну та сталу правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду (правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 зі справи №905/121/19, від 13.05.2021 зі справи №910/16777/20, від 15.09.2021 зі справи №902/136/21, від 18.01.2022 зі справи №922/2017/17).

Тобто, частина п`ята статті 130 Господарського процесуальним кодексом України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/14007/20).

Відповідач у заяві від 24.01.2022 зазначає, що позивач діяв недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов до Господарського суду міста Києва, оскільки у Договорі субпідряду №31/07/2019 (з якого виник спір) містилось арбітражне застереження. Також відповідач стверджує про недобросовісність позивача в частині його дій щодо апеляційного та касаційного оскарження ухвали суду про залишення позову без розгляду.

Однак суд звертає увагу відповідача, що наявність у договорі арбітражного застереження не нівелює можливості розгляду спору у судах України якщо сторони не заперечують проти цього, а відтак сам факт подання до Господарського суду міста Києва позову, який згідно договору має розглядатись міжнародним арбітражем, не свідчить про неправомірність дій позивача.

Крім того, у додаткових поясненнях, поданих до суду 16.05.2022, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" самостійно зазначає, що позивач об`єктивно посилався на певні недоліки в тексті договору щодо арбітражної угоди та такі доводи були переконливими.

Отже, відповідач фактично визнає, що подання позову Компанією "Power Construction Corporation of China, LTD" та подальше оскарження ухвали суду про залишення позову без розгляду було обумовлене об`єктивними недоліками арбітражної угоди, а відтак такі дії, на думку суду, не можуть вважатись необґрунтованими.

Частиною 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та доповнення до неї, до яких було долучено докази на підтвердження розміру судових витрат, із пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку майже на 4 місяці, в той час як відповідачем не доведено наявність поважних причин пропуску такого строку, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення відповідної заяви та доповнень до неї без розгляду.

Окрім того, суд вбачає за необхідне надати правову оцінку діям відповідача з приводу подання доповнень до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33 284 786,27 грн., які підлягають сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна".

Суд, розглянувши доповнення до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі із долученими до них доказами, не зміг себе переконати як в необхідності залучення відповідачем двох суб`єктів (Адвокатського об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна") для представництва своїх інтересів, так і в тому, що такі послуги в дійсності надавались Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк України" Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво", з огляду на наступне.

По-перше, відповідач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" займалось стратегією захисту та представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" по суті спору. Однак спір у справі №910/13813/21 по суті не розглядався та суд у засіданні 06.09.2021 (більш як за тижні до укладення відповідачем договору із Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна") попередив відповідача про відсутність потреби у поданні відзиву (заяви по суті спору) до вирішення питання щодо арбітражного застереження у договорі. Отже, зважаючи на залишення судом позову Компанії "Power Construction Corporation of China, LTD" без розгляду з підстав наявності арбітражного застереження у спірному договорі, жодної доцільності та необхідності у наданні Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк України" послуг в межах справи №910/13813/21 не було, про що відповідач був достеменно обізнаний.

По-друге, відповідач стверджує, що ним 21.09.2021 було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" договір №21092021 про надання юридичних послуг, однак ні під час розгляду справи місцевим господарським судом, ні під час апеляційного перегляду ухвали суду від 27.09.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" не повідомляло суди про залучення ще одного суб`єкта надання правової допомоги до представництва своїх інтересів.

Варто відзначити, що адвокат Сікорський Т.Г. у засіданні 22.02.2022 повідомив, що досліджував документи по суті спору у власному кабінеті у Товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" (що свідчить про систематичне надання ним юридичних послуг відповідачу та його обізнаність із суттю спору з Компанією "Power Construction Corporation of China, LTD").

Більше того, відповідне залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" до представництва інтересів відповідача відбулось вже навіть після подання відзиву на позов, підписаного Трутом Д.В., який здійснює свою діяльність у АО "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ".

Адвокатське об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" є широковідомим суб`єктом надання юридичних послуг на території України, яке характеризується наданням послуг найвищої якості та високим рівнем кваліфікації його юристів.

Відповідач жодним чином не міг пояснити необхідність та доцільність залучення не настільки відомого у сфері юридичних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" для представництва своїх інтересів, вартість послуг якого перевищує 33 млн. грн., після того, як Адвокатське об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" вже надало відповідні послуги (в тому числі, щодо подання відзиву на позов, тобто здійснило аналіз документів та побудувало правову позицію по суті спору) вартістю близько 800 тис. грн.

По-третє, відповідач жодним чином не міг пояснити з яких підстав не зазначив про надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" у своїй заяві про винесення додаткового рішення у справі, поданій до суду 24.01.2022.

Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво", звертаючись до суду 24.01.2022 із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на оплату юридичних послуг Адвокатського об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" вартістю близько 800 тис. грн., жодним чином не зазначило, що йому надавались юридичні послуги також Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна", хоча Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" було обізнане про ці обставини ще з 21.09.2021.

Суд враховує, що відповідач станом на дату подання заяви 24.01.2022 міг не знати точну вартість наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" послуг, з огляду на складення між останніми акту здачі-приймання наданих юридичних послуг 02.02.2022, проте Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" навіть не зазначило у заяві від 24.01.2022 про те, що перебуває у договірних відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" та планує ще додатково понести витрати на надані останнім юридичні послуги, при тому що вартість таких послуг є більш як в 40 разів більшою ніж вартість послуг Адвокатського об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" (про що відповідач був обізнаний з п. 4.2 Договору №21.09.2021 про надання юридичних послуг від 21.09.2021).

По-четверте, у засіданні 22.02.2022, в якому взяли участь Сікорський Т.Г. та Цвєтков Г.О. (останній є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна"), представники відповідача повідомили суд, що фактично Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" готувались процесуальні документи та матеріали, які подавались для підпису Труту Д.В.

Твердження про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" фактично готувались для підпису документи для адвоката Адвокатського об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ" викликали у суду обґрунтовані сумніви, у зв`язку з чим протокольною ухвалою суду від 22.02.2022 визнано обов`язковою явку Трута Д.В. в наступне засідання.

Однак, після виклику судом у засіданні Трута Д.В. у засіданні 19.05.2022 позиція відповідача змінилась та останній почав стверджувати, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" готувались матеріали щодо суті спору із позивачем у разі якби дана справа розглядалась національними судами.

Проте, такі твердження представників відповідача суперечать акту №21092021/02022022 про здачу-приймання наданих юридичних послуг до Договору №21.09.2021 про надання юридичних послуг від 21.09.2021, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" та Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" визнали залишення позову без розгляду (без розгляду справи по суті) успішним наданням послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна", яке, за твердженнями відповідача, було залучене саме для надання юридичних послуг під час розгляду справи №910/13813/21 по суті. Тобто, відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" було визнано успішним наданням послуг результат судового розгляду справи №910/13813/21, за досягнення якого, за твердженнями самого ж відповідача, відповідало Адвокатське об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ".

По-п`яте, приписи ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу, що сплачені або підлягають оплаті відповідною стороною або третьою особою.

В свою чергу п. 4.2 Договору №21.09.2021 про надання юридичних послуг від 21.09.2021 передбачено, що за юридичні послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар успіху протягом 3 банківських днів з моменту надходження у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок клієнта грошей на підставах, в порядку та обсягах, обумовлених рішенням суду, ухваленого за наслідками розгляду заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Тобто, в силу п. 4.2 Договору №21.09.2021 про надання юридичних послуг від 21.09.2021 виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" обов`язку оплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" надані юридичні послуги поставлене в залежність від стягнення таких коштів з Компанії "Power Construction Corporation of China, LTD" на підставі судового рішення про стягнення з позивача судових витрат. Таким чином, якщо судом не буде стягнуто з позивача судові витрати за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" послуги, то у відповідача взагалі не настане обов`язок оплатити відповідні послуги.

Наведене дає суду підстави для висновку, що укладення даного договору фактично було здійснено не для надання юридичних послуг, а для покладення на позивача додаткових судових витрат.

Попри наведене, станом на дату подання доповнень до заяви та станом на дату розгляду заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" не виникло обов`язку з оплати юридичних послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна", а відтак дані витрати не можуть бути відшкодовані за рахунок позивача в силу ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, оскільки для розподілу судових витрат необхідно встановити вартість послуг, щодо яких виник обов`язок із оплати.

Достовірними доказами в розумінні ст. 78 Господарського процесуального кодексу України є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наведена плутанина у поясненнях представників відповідача та неможливість надання будь-яких ґрунтовних відповідей на питання щодо необхідності та доцільності надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" та обсягу наданих послуг (виконаних робіт) надає суду підстави для сумніву у реальності надання таких послуг.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

З конструкції частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим відповідно до частини 3 статі 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема відмовити у захисті права, яким особа зловжила.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/1873/17).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод важливе значення має добросовісна поведінка учасників справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/11/19).

Суд відзначає, що інститут відшкодування витрат учасника справи на оплату професійної правничої допомоги не повинен та не може використовуватись з метою завдання матеріальних збитків іншій стороні по справі або з метою збагачення за рахунок іншої сторони.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено необхідність залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" для представництва своїх інтересів по суті спору після надання відповідних послуг Адвокатським об`єднання "ПРАЙСУОТЕРХАУСКУПЕРС ЛІГАЛ", а також враховуючи суперечливість та непослідовність пояснень представників відповідача які ж саме послуги в дійсності надавались Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмарк Україна" Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" та неможливість пояснити з яких причин суди (місцевий та апеляційний) не були повідомлені про залучення відповідачем ще одного суб`єкта у сфері надання юридичних послуг, то у суду наявні підстави для висновку, що подання доповнень до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі спрямоване не на компенсацію судових витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи №910/13813/21, а на безпідставне збагачення Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" та створення для позивача значних негативних наслідків через його звернення до національного суду, а відтак є зловживанням процесуальними правами.

Частиною 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин, оскільки подання Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" доповнень до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі визнається судом зловживанням процесуальними правами, то суд вбачає за необхідне залишити доповнення без розгляду також на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 13, 43, 78, 124, 126, 129, 130, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" у поновленні строку на подачу заяви про винесення додаткового рішення.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер Будівництво" про винесення додаткового рішення та доповнення до заяви про винесення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (19.05.2022) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскарження протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 27.05.2022.

Суддя Р.В. Бойко