СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Харків Справа № 917/1205/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

без виклику представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича, Полтавська область, Шишацький район, смт. Шишаки, (вх.№98 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 (суддя Кльопов І.Г., ухвалене в м.Полтава о 10:44год., дата складення повного тексту 22.12.2021р.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича, Полтавська область, Шишацький район, смт.Шишаки,

до відповідача: Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, Полтавська область, Гадяцький район, с.Красна Лука,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Гадяцьку районну державну адміністрацію Полтавської області, Полтавська область, м.Гадяч,

про стягнення 134063,76грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Хомлюк Олексій Петрович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області про стягнення 134063,76грн. як безпідставно отриманих у період з січня по грудень 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.12.2018р. головою Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області було видано розпорядження №796 "Про надання в оренду ФОП Хомлюку О. П. нерозподілених земельних ділянок, загальною площею 32,6170га, що розташовані на території Ціпківської сільської ради Гадяцького району.

29.12.2018р. між ФОП Хомлюком О.П. та Гадяцькою РДА було укладено договори оренди нерозподілених земельних ділянок № 27/31/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:005:0127 площею 1,7523 га, №27/32/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0144 площею 5,1649 га, № 27/33/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0145 площею 6,6528га, №27/34/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:006:0008 площею 8,8572га, №27/35/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0010 площею 10,1898 га.

Проте, рішенням господарського суду Полтавської області від 12.12.2019р. залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. у справі №917/1274/19 зокрема, було визнано недійсними вказані вище договори оренди нерозподілених земельних ділянок та встановлено, що спірні земельні ділянки використовувались ТОВ Агро-Край на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 27.02.2018р. №184 «Про передачу ТОВ Агро-Край в оренду нерозподілених земельних ділянок загальною площею 32,6170га на території Ціпківської сільської ради Гадяцького району» та договорів оренди №№27/1/2018, 27/2/2018, 27/3/2018, 27/4/2018, 27/5/2018.

Таким чином, ТОВ Агро-Край фактично використовувало вищезазначені земельні ділянки протягом періоду дії договорів оренди укладених між позивачем та Гадяцькою РДА Полтавської області.

Як зазначав позивач, протягом січня грудня 2019 року він регулярно сплачував орендні платежі за земельні ділянки в розмірі 11171,98грн. за місяць на рахунок Ціпківської сільської ради Полтавської області на загальну суму 134063,76грн., проте не користувався предметами договорів, оскільки не мав такої можливості, з огляду на їх зайняття ТОВ Агро-Край.

За наведених обставин, на думку позивача, відповідач повинен повернути позивачу кошти в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки підстава набуття та збереження яких існувала, але згодом відпала, у зв`язку із визнанням правочинів недійсними на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2019р. залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. у справі №917/1274/19.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 відмовлено в задоволенні позову.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 13 Закону України «Про оренду землі», статей 14, 288 Податкового кодексу України, статті 96 Земельного кодексу України мотивовані тим, що орендні платежі сплачувались позивачем на підставі укладених договорів оренди землі №27/31/2018, № 27/32/2018, № 27/33/2018, № 27/34/2018, № 27/35/2018 від 29.12.2018р., які набрали чинності після їх державної реєстрації (18.01.2019р.) та були чинними до вступу в законну силу рішення про визнання їх недійсними, а отже кошти, сплачені позивачем на користь відповідача, не можуть розцінюватись як безпідставне збагачення у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України.

Фізична особа-підприємець Хомлюк Олексій Петрович з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича на рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21; встановлено сторонам у справі строк до 04.02.2022р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; встановлено учасникам справи строк до 04.02.2022р. для подання заяв і клопотань; розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича на рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 вирішено розпочати з 14.02.2022р. без повідомлення учасників справи.

07.02.2022р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1473), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича, рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 залишити без змін.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням .учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з частиною 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення поштового зв`язку, копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022р. отримано позивачем 27.01.2022р. та відповідачем 10.02.2022р.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За наведених обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджуються матеріалами справи, 29.12.2018р. головою Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області було видано розпорядження № 796 "Про надання в оренду ФОП Хомлюку О.П. нерозподілених земельних ділянок, загальною площею 32,6170 га, що розташовані на території Ціпківської сільської ради Гадяцького району, в тому числі: кадастровий номер :00:005:0127 площею 1,7523га, кадастровий номер :00:002:0144 площею 5,1649га, кадастровий номер :00:002:0145 площею 6,6528га, кадастровий номер :00:006:0008 площею 8,8572га, кадастровий номер :00:004:0010 площею 10,1898га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення та розташовані на території Ціпківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населеного пункту з 01.01.2019р.".

Відповідно до розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області №796 від 29.12.2018р., на підставі статей 17, 123 Земельного кодексу України, статей 6, 13, 21 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації", статей 30, 55 Закону України "Про землеустрій", статті 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) в оренду фізичній особі-підприємцю Хомлюку О. П. були передані нерозподілені земельні ділянки на термін до 31.12.2066 року, встановлено розмір орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (паю), визначено термін укладання договорів оренди нерозподілених земельних ділянок - протягом одного місяця з моменту прийняття розпорядження, до використання земельних ділянок приступити після укладення договору оренди та його реєстрації.

29.12.2018р. між ФОП Хомлюком О. П. (надалі - орендар) та Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області (надалі - орендодавець) було укладено договори оренди нерозподілених земельних ділянок №27/31/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:005:0127 площею 1,7523 га, №27/32/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0144 площею 5,1649га, №27/33/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0145 площею 6,6528га, №27/34/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:006:0008 площею 8,8572га, №27/35/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0010 площею 10,1898га (т.1 а.с.24-53).

Згідно з рішенням Державного реєстратора сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління надання адміністративних послуг Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області Дерій Валентини Іванівни, індексний номер 29819781 від 08.01.2019р. було здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0127 площею 1,7523га, індексний номер 29819094 від 08.01.2019р. здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0144 площею 5,1649га; індексний номер 29818678 від 08.01.2019р. здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0145 площею 6,6528га, індексний номер 29817250 від 08.01.2019р. здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:006:0008 площею 8,8572га та індексний номер 45011388 від 08.01.2019р. здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0010 площею 10,1898га за ФОП Хомлюком О.П.

Як зазначав в позовній заяві позивач, рішенням господарського суду Полтавської області від 12.12.2019р. залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. у справі №917/1274/19, зокрема, було визнано недійсними вказані вище договори оренди нерозподілених земельних ділянок та встановлено, що спірні земельні ділянки використовувались ТОВ Агро-Край на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 27.02.2018р. №184 «Про передачу ТОВ Агро-Край в оренду нерозподілених земельних ділянок загальною площею 32,6170га на території Ціпківської сільської ради Гадяцького району» та договорів оренди №№27/1/2018, 27/2/2018, 27/3/2018, 27/4/2018, 27/5/2018 (т.1 а.с.10-23).

Таким чином, ТОВ Агро-Край фактично використовувало вищезазначені земельні ділянки протягом періоду дії договорів оренди укладених між позивачем та Гадяцькою РДА Полтавської області.

Позивач стверджував, що протягом січня грудня 2019 року він регулярно сплачував орендні платежі за земельні ділянки в розмірі 11171,98грн. за місяць на рахунок Ціпківської сільської ради Полтавської області на загальну суму 134063,76грн., проте не користувався предметами договорів, оскільки не мав такої можливості, з огляду на їх зайняття ТОВ Агро-Край.

За наведених обставин, на думку позивача, відповідач повинен повернути позивачу кошти, підстава набуття та збереження яких існувала, але згодом відпала у зв`язку із визнанням правочинів недійсними на підставі рішення суду, що стало підставою для звернення 26.07.2021р. Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича до господарського суду Полтавської області з позовом до Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області про стягнення 134063,76грн. як безпідставно отриманих у період з січня по грудень 2019 року (т.1 а.с.1-62).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що за змістом статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положенням статті 20 Господарського процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували би факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічного змісту правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019р. у справі № 921/325/17-г/13.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019р. у справі №910/6642/18.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду землі, Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений і зареєстрований відповідно до законодавства.

Статтею 13 Закону України Про оренду землі визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату згідно зі ст. 15 Закону України Про оренду землі належить до істотних умов договору оренди.

Згідно з пунктами 288.2, 288.3 статті 288 цього Кодексу платником орендної плати є орендар земельної ділянки

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 Податкового кодексу України).

Нормами Податкового кодексу України визначено мінімальні та максимальні межі розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у відсотках до нормативної грошової оцінки.

Пунктом в частини 1 статті 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Як було зазначено вище, 29.12.2018р. між ФОП Хомлюком О. П. (надалі - орендар) та Гадяцькою районною державною адміністрацією Полтавської області (надалі - орендодавець) було укладено договори оренди нерозподілених земельних ділянок №27/31/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:005:0127 площею 1,7523га, №27/32/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0144 площею 5,1649га, №27/33/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0145 площею 6,6528га, №27/34/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:006:0008 площею 8,8572га, №27/35/2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0010 площею 10,1898га (т.1 а.с.24-53).

Пунктами 13 та 16 вказаних договорів сторонами було встановлено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками, та погоджено її розмір, який орендар мав сплачувати щомісячно, рівними частинами до бюджету Ціпківської сільської ради

Місцевим господарським судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що протягом періоду користування земельними ділянками на підставі вказаних вище договорів позивач сплачував кошти в якості орендної плати за земельні ділянки на рахунок Ціпківської сільської ради Полтавської області на загальну суму 134063,76грн.

Як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи позивач наголошував, що протягом січня грудня 2019 року він регулярно сплачував орендні платежі за земельні ділянки в розмірі 11171,98грн. за місяць на рахунок Ціпківської сільської ради Полтавської області на загальну суму 134063,76грн., проте не користувався предметами договорів, оскільки не мав такої можливості, з огляду на їх зайняття ТОВ Агро-Край.

За наведених обставин, на його думку, відповідач повинен був повернути позивачу кошти в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки підстава набуття та збереження яких існувала, згодом відпала, у зв`язку із визнанням правочинів недійсними на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 12.12.2019р. залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. у справі №917/1274/19.

Судова колегія зазначає, що загальні підстави для виникнення зобов?язання у зв?язку із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014р. у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов?язання повернути майно потерпілому.

Наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку статті 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Вказаний висновок узгоджується із висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 25.06.2018р. у справі № 314/3995/15-ц та від 10.07.2019р. у справі №314/3987/15.

З огляду на те, що орендні платежі сплачувались позивачем на підставі укладених договорів оренди землі №27/31/2018, №27/32/2018, №27/33/2018, №27/34/2018, № 27/35/2018 від 29.12.2018р., які набрали чинності після їх державної реєстрації (18.01.2019р.) та були чинними до вступу в законну силу рішення про визнання їх недійсними, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що кошти, сплачені позивачем на користь відповідача, не можуть розцінюватись як безпідставне збагачення у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хомлюк Олексія Петровича залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 21.12.2021р. у справі №917/1205/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03 червня 2022р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна