ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2022 р. Справа№ 914/1772/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники учасників по справі в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 (повний текст складено 24.12.2021)

за заявою Галицької митниці Держмитслужби про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження

у справі № 914/1772/15 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Львівської митниці ДФС

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Транспорт Груп" про витребування майна та стягнення 783 284, 30 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі № 914/1772/15 позовні вимоги задоволено повністю:

- вирішено витребувати майно наявне на складі Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", яке було передане Львівською митницею ДФС Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" по договору відповідального зберігання № 216 від 19.07.2013, загальною вартістю 6 448 193,84 грн;

- вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" на користь Львівської митниці ДФС вартість втраченого майна, переданого по договору відповідального зберігання № 216 від 19.07.2013 у загальній сумі 449 357,84 грн;

- вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" в дохід Державного бюджету України 11 749,26 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 914/1772/15 вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" на користь Львівської митниці ДФС 333 926,46 грн неустойки, а також вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" в дохід Державного бюджету України 1218,00 грн судового збору.

16.02.2016 на виконання додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 914/1772/15 видано відповідні накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 у справі № 914/1772/15 рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 залишено без змін.

21.06.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі № 914/1772/15 видано відповідні накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 у справі № 914/1772/15 задоволено заяву Львівської митниці ДФС та змінено спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі № 914/1772/15 шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" на користь Львівської митниці ДФС вартості майна у сумі 6 448 193,84 грн та судових витрат у розмірі 1762,00 грн.

24.04.2018 Господарським судом міста Києва на виконання зазначеної постанови Київського апеляційного господарського суду видано відповідний наказ.

В подальшому, 17.11.2021 до суду першої інстанції надійшла заява Галицької митниці Держмитслужби про заміну стягувача - Львівської митниці ДФС на Галицьку митницю Держмитслужби у виконавчих документах по справі № 914/1772/15, а саме в наказах: від 16.02.2016 про стягнення 333 926,46 грн неустойки; від 21.06.2016 про стягнення вартості втраченого майна на суму 449 357,84 грн; від 24.04.2018 про стягнення вартості майна у сумі 6 448 193,84 грн та судових витрат у розмірі 1762,00 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до передавальних актів від 09.12.2019 та від 12.12.2019 Львівська митниця ДФС передала Галицькій митниці Держмитслужби залишки коштів та матеріальних цінностей на загальну суму 17 183 483,09 грн (в тому числі в цю суму увійшла сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" по справі № 914/1772/15).

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 задоволено заяву Галицької митниці Держмитслужби про заміну сторони (стягувача) виконавчих проваджень. Здійснено заміну сторони (стягувана) виконавчих проваджень з Львівської митниці ДФС на Галицьку митницю Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) щодо виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі № 914/1772/15, а саме від 16.02.2016 про стягнення 333 926,46 грн неустойки; від 21.06.2016 про стягнення вартості втраченого майна на суму 449 357,84 грн; від 24.04.2018 про стягнення вартості майна у сумі 6 448 193,84 грн та судових витрат у розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 по справі № 914/1772/15, та постановити нове рішення, яким відмовити Галицькій митниці Держмитслужби в заміні сторони (стягувача) у виконавчих провадженнях з Львівської митниці ДФС на Галицьку митницю Держмитслужби щодо виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі № 914/1772/15, а саме: від 16.02.2016 про стягнення 333 926,46 грн неустойки; від 21.06.2016 про стягнення вартості втраченого майна на суму 449 357,84 грн; від 24.04.2018 про стягнення вартості майна у сумі 6 448 193,84 грн та судових витрат у розмірі 1762,00 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та без повного з`ясування обставин, що мають значення для всебічного та об`єктивного вирішення даної справи.

Зокрема відповідач стверджує, що передавальні акти від 09.12.2019 та від 12.12.2019 не підтверджують правонаступництво Галицької митниці Держмитслужби по справі № 914/1772/15 Львівської митниці ДФС, оскільки на думку відповідача, з вищевказаних передавальних актів серед зазначених в них коштів не можливо ідентифікувати саме заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" по справі № 914/1772/15.

Разом з цим, відповідач вважає, що витяг АІС "Парус" не є належним, допустимим та достовірним доказом правонаступництва Галицької митниці Держмитслужби у даній справі, так як заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" зазначена у витязі АІС "Парус" не співпадає із сумами стягнутими за рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2015, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва та постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 у даній справі.

Короткий зміст відзиву Галицької митниці Держмитслужби на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу Галицька митниця Держмитслужби просить суд апеляційної інстанції ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, Галицька митниця Держмитслужби наголошує на тому, що саме на підставі передавальних актів від 09.12.2019 та від 12.12.2019 та витягу АІС "Парус" Львівська митниця ДФС передала Галицькій митниціДержмитслужби залишки всіх коштів та матеріальних цінностей, в тому числі до цих коштів увійшла заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" по даній справі.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались правом подати відзиви на апеляційну скаргу, хоча були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги. Неподання відзивів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. З ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 у справі № 914/1772/15 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 914/1772/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі № 914/1772/15 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.05.2022.

В судове засідання, яке відбулося 25.05.2022 представники учасників по справі не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 була направлена представникам Галицької митниці Держмитслужби та Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" на їх зазначену в матеріалах справи електронну адресу.

Також слід зазначити, що інформація про судове засідання була оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судової влади України", тому представники учасників по справі не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дату судового засідання, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Враховуючи, що явка представників учасників по справі в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників учасників по справі.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є наявність або відсутність підстав для заміни сторони (стягувача) її правонаступником за виконавчим провадженням.

Відповідно до приписів ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України", затверджено Положення про Державну податкову службу України (далі - Положення про ДПС) та Положення про Державну митну службу України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби", утворено Галицьку митницю Держмитслужби, реорганізувавши Львівську митницю ДФС шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби.

За змістом наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України, Львівська митниця ДФС реорганізувалась шляхом приєднання до Галицької митниці Державної митної служби.

За змістом ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Галицької митниці Державної митної служби.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до абзацу 1 пункту 12 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок від 20.10.2011), орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Разом із тим в абзаці 1 пункту 7 Порядку від 20.10.2011 визначено, що майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Отже, системний аналіз положень ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" і п.п. 7, 12 Порядку від 20.10.2011 свідчить про те, що реорганізація Львівської митниці ДФС шляхом її приєднання до Галицької митниці Держмитслужби вважатиметься такою, що відбулася, із дати державної реєстрації змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої здійснюється приєднання, натомість перехід майнових прав та обов`язків реорганізованого (приєднаного) органу виконавчої влади до його правонаступника має підтверджуватися передавальним актом, затвердженим у встановленому порядку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за передавальними актами від 09.12.2019 та від 12.12.2019 між Львівською митницею ДФС та Галицької митниці Держмитслужби рахується заборгованість відповідача, оскільки включає суму вартості неповернутого останнім майна, що був предметом у даній справі.

Також, судова колегія вважає за необхідним зазначити те, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження повинно здійснюється з дотриманням за таких засад, як обов`язковість виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За умовами ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що в даному випадку рішення суду першої інстанції по даній справі на момент апеляційного розгляду відповідачем не було виконано, колегія суддів дійшла висновку про те, з урахуванням обставин, пов`язаних з реорганізацією державної митної служби, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування ухвали місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача, так як передавальні акти свідчать про те, що Галицька митниця Держмитслужби в даному випадку є правонаступником усіх прав та обов`язків Львівської митниці ДФС, у тому числі стягнення з відповідача заборгованості по даній справі.

В свою чергу, викладені Галицькою митницею Держмитслужби у відзиві на апеляційну скаргу твердження стосовно того, що до неї перейшли права на стягнення заборгованості по даній справі є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі № 914/1772/15.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі № 914/1772/15 - без змін.

Матеріали справи № 914/1772/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.05.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська