ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Черкаси справа № 925/211/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/211/22 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ТАС до Уманського комунального підприємства Комунальник про стягнення 12229,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача - Уманського комунального підприємства (далі - УКП) Комунальник на користь позивача - Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ТАС 12229,50 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2019 року у справі №705/987/19, якою встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2019, перебуваючи на посаді директора УКП "Комунальник" будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив проти ожеледними матеріалами проїзну частину, в результаті чого трапилось дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) - зіткнення між автомобілями Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст. 140 КУпАП.

Позивач зазначив, що оскільки винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , який перебував в трудових відносинах з УКП «КОМУНАЛЬНИК» в період з 11.02.2019 по 24.02.2019, що включає дату ДТП, то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу саме в розмірі 12 229,50 грн., оскільки в ДТП 17.02.2019 наявний також другий винуватець ДТП ( ОСОБА_2 ).

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними оскільки, на думку відповідача, жодного доказу неправомірності дій, встановленої вини відповідача чи безпосереднього причинного зв`язку між ним та завданою шкодою, позивачем не надано.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

11.12.2018 позивачем були укладено Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/9391782 (далі ПОЛІС).

Забезпеченим транспортний засіб за Полісом АМ/9391782 є Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 (далі - Забезпечені ТЗ).

17.02.2019 о 07 год. 40 хв. в м. Умань по вул. Челюскінців, 8 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 .

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2019 року у справі №705/987/19 було встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2019, перебуваючи на посаді директора УКП "КОМУНАЛЬНИК", будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив протиожеледними матеріалами проїзну частину, в результаті чого трапилось зіткнення між автомобілями Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст. 140 КУпАП.

У зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності провадження відносно ОСОБА_1 було закрито на підставі ст. 38 КУпАП.

Крім того, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2019 року у справі №705/989/19 було встановлено, що ОСОБА_2 17.02.2019 о 07 год. 40 хв. в м. Умань по вул. Челюскінців, керуючи автомобілем Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу для руху автомобілів, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 210994. д.н. НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується вищезазначеними постановами.

Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 звернувся до позивача з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 03307_34, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 складала 36 283.48 грн.

Позивачем, на підставі заяви про страхове відшкодування власника ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 та зібраних документів був складений Страховий акт №7587Р/34/2019 на суму 24 459,00 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №11891 від 06.03.2019.

Позивач, посилаючись на встановлений у постанові Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі № 705/987/19 факт про те, що ОСОБА_1 17.02.2019, який перебував на посаді директора УКП "КОМУНАЛЬНИК" і будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив протиожеледними матеріалами проїзну частину в результаті чого трапилось зіткнення між вище вказаними автомобілями, просить відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу шкоду в сумі 12 229,50 грн.

Ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу (далі ЦК) України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За правилами пп. 38.1.2. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини.

Ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, як страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Як зазначалося вище, 17.02.2019 о 07 год. 40 хв. в м. Умань по вул. Челюскінців, 8 відбулася ДТП за участю Забезпеченого ТЗ Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та ТЗ ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 .

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.10.2019 у справі №705/987/19 було встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2019, перебуваючи на посаді директора УКП "КОМУНАЛЬНИК", будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив проти ожеледними матеріалами проїзну частину, в результаті чого трапилось зіткнення між автомобілями Subaru Outback, д.н. НОМЕР_1 та ВАЗ 210994, д.н. НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст. 140 КУпАП.

У зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності провадження відносно ОСОБА_1 було закрито на підставі ст. 38 КУпАП.

Суд враховує, що провадження закрито не через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно положень ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд бере до уваги, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності установлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, враховуючи встановлені Уманським міськрайонним судом Черкаської області у постанові від 17.10.2019 по справі № 705/987/19 обставини щодо вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, який перебуваючи на посаді директора УКП «Комунальник» і будучи відповідальним за ліквідацію зимової слизькості, не забезпечив безпечних умов руху, не обробив проти ожеледними матеріалами проїзну частину, в результаті чого сталося ДТП зіткнення між вище зазначеними автомобілями, мають преюдиційне значення для розгляду справи, а тому ці факти повторного доведення не потребують. Зазначена постанова не скасована та набрала законної сили.

Зокрема, за приписами пп. 38.1.2. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування - має право подати регресний позов до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позов, суд вважає помилковими, оскільки факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, який перебував на посаді директора УКП «Комунальник», є доведеним. Сума розрахунку розміру стягнення в сумі 12 229,50 грн. позивачем суду доведена і обґрунтована.

Лист/довідку Метеорологічної станції другого розряду (м-н) Умань Черкаського обласного центру з гідрометеорології від 16.05.2022 № 9923-13/04/7, надану відповідачем в якості доказу, суд оцінює критично, оскільки ця довідка не спростовує вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , встановленого судом у постанові Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 17.10.2019 по справі № 705/987/19.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд зауважує, що ДТП було спричинено через відсутність безпечних умов руху, відповідальність за які ніс безпосередньо директор УКП «Комунальник» ОСОБА_1 . Отже, завдану шкоду в розмірі 12 229,50 грн. необхідно стягнути з УКП «Комунальник».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

Належних і допустимих доказів щодо спростування визначеного розміру завданої шкоди, відповідачем до суду не надані.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачем доведені обставини належними і допустимими доказами, позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12 229,50 грн завданої шкоди в порядку регресу, що була завдана в результаті ДТП.

З відповідача на користь позивача також підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 237, 238, 240 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Уманського комунального підприємства Комунальник (; вул.Горького,19, м.Умань, Черкаська область, 20300) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ТАС (; пр-т Перемоги,65, м.Київ, 03062) - 12 229,50 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять дев`ять грн. 50 коп.) завданої шкоди в порядку регресу та 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.06.2022.

СУДДЯ К.І. Довгань