ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3684/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.,

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Лук`ященко В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача - Максімкін А.А., посвідчення;

від відповідача-1 - не з`явився;

відповідача-2 - Поправка Д.Ю., ордер Серія ВН №1138181 від 14.04.2022 року;

від третьої особи (Одеської міської ради) - не з`явився;

від третьої особи (Державної інспекції архітектури та містобудування України) - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від „18" січня 2022р. про зустрічне забезпечення позову

у справі № 916/3684/21

за позовом Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета»

до відповідачів:

1.Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДО І КО»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Одеської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Державної інспекції архітектури та містобудування України

про визнання протиправним та скасування містобудівних умов, обмежень та дозволу на будівельні роботи, зобов`язання вчинити певні дії, -

головуючий суддя: Бездоля Ю.С.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 02.06.2022 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 Громадська організація "Волонтерський рух "Спільна мета" звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо і Ко», в якій просила суд:

- визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151А, №01-06/55 від 10.04.2018;

- визнання протиправним та скасування дозволу на будівельні роботи ІУ15 Нове будівництво адміністративної будівлі, допоміжних споруд та інфраструктури відпочинку, зі знесенням існуючих на ділянці будівель і споруд за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 151А. Коригування;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДО І КО» привести земельну ділянку (кадастровий номер :35:001:0028) до попереднього стану.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна мета» посилається на здійснення відповідачем будівельних робіт на земельній ділянці за кадастровим номером :35:001:0028. За посиланнями позивача, договором оренди землі №248 від 23.02.2018 не передбачено право на нове будівництво, зокрема, готелю; Містобудівні умови суперечать вимогам чинного законодавства України та ними не встановлено допустиму висотність; експертний звіт ДП «Державний науково-дослідний та проектувально-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» №ЕК-1873/03/19 від 27.05.2019, розроблений відповідно до Містобудівних умов, які не відповідають законодавству. Позивач також посилається на те, що видача Містобудівних умов, призведе до забудови і фактичного знищення земельної ділянки рекреаційного призначення, порушує особисте право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, унеможливлюючи особисте право на оздоровлення суспільства загалом та жителів міста Одеси, зокрема, і Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.01.2022 о 14:00; залучено Одеську міську раду та Державну інспекцію архітектури та містобудування України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

29.12.2021 до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд заборонити ТОВ «Кредо і Ко» та іншим особам за його дорученням чи за договором, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером: :35:001:0028, що розташована за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 151А, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3684/21.

Заява мотивована тим, що земельна ділянка, що знаходиться за адресою м. Одеса, Фонтанська дорога, 151А, на якій проводяться будівельні роботи, розташована в рекреаційній зоні та належить до земель рекреаційного призначення, а використання таких земель не за призначенням заборонено в силу приписів законодавства; можливість будівництва апартамент-готелів та адміністративних (офісних) будівель у зоні Р-3 (Р-Зп) не передбачена планом зонування території (зонінгом) м. Одеси.

На думку заявника Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 151А, №01-06/55 від 10.04.2018 та Дозвіл на будівельні роботи ІУ15: Нове будівництво адміністративної будівлі, допоміжних споруд та інфраструктури відпочинку, зі знесенням існуючих на ділянці будівель і споруд за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 151А. Коригування - є протиправними та суперечать вимогам містобудівного та природоохоронного законодавства. За посиланнями позивача, земельна ділянка з кадастровим №:35:001:0028 площею 0,3099 га за адресою м. Одеса, Фонтанська дорога, 151А, розміщена в пляжній зоні прибережно-захисної смуги м. Одеси, а саме в межах 100 м від урізу води, що є частиною прибережно-захисної смуги, то будівництво у будь-якому разі супроводжується непоправним втручанням в навколишнє середовище, а отже, як вказує позивач, земельна ділянка з кадастровим №:35:001:0028 за адресою м. Одеса, Фонтанська дорога, 151А не може бути використана під забудову 9-ти поверховим готелем, тому що ця земельна ділянка призначена для парку та відпочинку у ньому мешканців міста Одеса.

Позивач посилається на те, що щоденно ТОВ «Кредо і Ко» будівництвом багатоповерхового апартамент-готелю наносить невідворотну шкоду земельній ділянці рекреаційного призначення, яка визначена для парку, екосистемі узбережжя Чорного моря у м. Одеса та навколишньому середовищу.

На думку позивача, дії ТОВ «Кредо і Ко» є протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси ГО «ВР «Спільна Мета» (її членів), інших мешканців міста Одеси, щодо користування територією загального користування, яка визначена для парку, використання її для рекреації, відпочинку та дозвілля. Позивач вказує, що Одеська міська рада не приймала рішення про зміну функціонального призначення території під забудову, а отже і діяльність, яка перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням - забороняється. Також, як зазначає позивач, функціонує відділ продажу апартаментів у майбутньому комплексі «Граф у моря», де вже здійснюється продаж об`єктів нерухомості.

Позивач вказує, що підтвердженням вчинення дій, направлених на активний продаж апартаментів є використання реклами забудовником в інтернет мережі - інтернет-сайти з продажу апартаментів «Граф у моря» за посиланням https://graf.odessa.ua та https://graf.ua; також пропозиції щодо продажу апартаментів «Граф у моря» на містяться наступних інтернет-сайтах з продажу нерухомості: ЛУН https://lun.ua/ru/жк-graf-у-моря-одесса, DOM.RIA https://dom.ria.com/uk/novostroyka-zhk-graf-u-moria-6783/.

На думку заявника, в результаті закінчення такого будівництва можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами, які в даних правовідносинах виступатимуть добросовісними набувачами, але розпоряджатись та користуватись якими не зможуть у разі встановлення незаконності МУО та Дозволу, а також неможливості завершення зведення апартамент-комплексу «Граф у моря».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.12.2021 року у справі №916/3684/21 (суддя Бездоля Ю.С.) заяву Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» про забезпечення позову задоволено. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредо і Ко» та іншим особам за його дорученням чи за договором, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером: :35:001:0028, що розташована за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 151А, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/3684/21.

13.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредо і Ко» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 4511385,28 грн.

За посиланнями відповідача-2, враховуючи домовленість ТОВ «Кредо і Ко» про закріплення строком на 24 місяці за об`єктом, який будується, робочої бригади у кількості 20 штатних одиниць, заявник, згідно з підпунктом 4.1.1 договору підряду №0106-2020 від 01.06.2020, взяв на себе зобов`язання сплачувати щомісячно на користь підрядника мінімальну гарантовану суму для оплати заробітної плати закріпленої на об`єкті бригади та підтримання будівельної продуктивності. Отже, незалежно від того, чи виконуються роботи за договором підряду, ТОВ «Кредо і Ко» зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ТОВ «Промислово-будівельна група «Еталон-Буд», протягом строку дії договору, грошові кошти в розмірі 400000 грн на місяць. Тобто в результаті зупинення виконання будівельних робіт, ТОВ «Кредо і Ко» буде щомісячно нести збитки згідно з договором підряду №0106-2020 від 01.06.2020.

Також відповідач-2 зазначає, що у зв`язку із зупиненням виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, ТОВ «КРЕДО І КО» вимушене залишати в користуванні орендоване майно за договором №55 оренди майна від 02.11.2021, укладеним між Приватним підприємством «САКСЕСС-СТРОЙ» та ТОВ «КРЕДО І КО», та сплачувати щомісячно за користування ним орендні платежі в розмірі 23923,16 грн., оскільки демонтаж та повернення опалубки на етапі зупинення робіт є неможливим та призведе до значних витрат.

Як вказує відповідач-2, незважаючи на зупинення на підставі ухвали суду виконання будівельних робіт, ТОВ «Кредо і Ко» відповідно до умов укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмарин» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредо і Ко» договору №2021/9/1А про надання послуг від 20.09.2021 зобов`язане сплачувати вартість оренди баштового крану із розрахунку 4000 грн. - за один календарний день.

За посиланнями відповідача-2, незважаючи на зупинення виконання будівельних робіт на об`єкті, ТОВ «Кредо і Ко» вимушений забезпечувати охорону території будівельного майданчика, та нести щомісячно витрати на охорону в розмірі, який дорівнює сумі 20000 грн. на підставі договору про надання охоронних послуг з охорони майна №2509/19 від 25.09.2019.

На думку відповідача-2, враховуючи встановлений процесуальним кодексом строк на проведення підготовчого засідання, строк розгляду справи по суті, строк на складання повного тексту рішення, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, строк на відкриття апеляційного провадження, строк розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а також враховуючи терміни поштового обігу процесуальних документів, справедливим періодом, за який необхідно здійснювати розрахунок збитків ТОВ «Кредо і Ко», спричинених забезпеченням позову, є 8 місяців з моменту здійснення забезпечення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2022 року (суддя Бездоля Ю.С.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо І Ко» про вжиття заходів зустрічного забезпечення у справі №916/3684/21 задоволено частково. Визначено розмір зустрічного забезпечення в сумі 567923 грн. 16 коп., яку Громадській організації «Волонтерський рух «Спільна мета» слід внести на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області у строк до 28.01.2022 включно, та докази такого надати до суду. В решті заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про вжиття заходів зустрічного забезпечення, господарський суд, врахувавши неприбутковий статус позивача, а також місячного строку на надання апеляційною інстанцією оцінки позиції суду першої інстанції в частині необхідності вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, визначив розмір зустрічного забезпечення у даній справі у сумі місячних платежів за обґрунтованими відповідачем-2 збитками від зупинення будівельних робіт (400000 грн. місячних платежів за договором підряду №0106-2020 від 01.06.2020 + 23923,16 грн. плати за оренду майна - будівельну опалубку за договором оренди майна №55 від 02.11.2021 + 124000 грн. (4000 грн. за день х 31 день) вартості оренди будівельної техніки та вантажопідйомних машин та механізмів за договором про надання послуг №2021/9/1А від 20.09.2021 + 20000 грн. вартості охоронних послуг за договором з охорони майна №2509/19 від 25.09.2019), що на думку суду відповідає справедливому балансу інтересів сторін у даній справі.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна мета» звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2022 по справі №916/3684/21про зустрічне забезпечення позову і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Кредо І Ко» про вжиття заходів зустрічного забезпечення відмовити повністю.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнятою при неповному з`ясуванні судом обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що господарський суд такою ухвалою, розуміючи, що неприбуткова організація, якою є ГО «ВР «Спільна мета» немає таких грошей, ігноруючи викладені обставини щодо забудови спірної земельної ділянки, фактично дозволяє продовжувати ТОВ «Кредо І Ко» здійснювати порушення чинного законодавства України, знищувати земельну ділянку, яка є озелененою територією рекреаційного призначення загального користування призначеною для парку «Ювілейний», порушувати законні права і інтереси інших осіб, чим ще більше заохочує ТОВ «Кредо і Ко» до здійснення протиправних дій, надає впевненості у вседозволеності, так і у відсутності дії закону та відповідальності за його порушення.

На думку апелянта, оскаржуваною ухвалою господарський суд невілює сенс призначення ч.2 ст. 136 ГПК України, яка передбачає відповідні заходи забезпечення позову якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, на думку апелянта, ухвала суду від 18.01.2022 прийнята всупереч ст.ст. 2,7,11 ГПК України, є несправедливою, прийнятою всупереч верховенству права, а також не є неупередженою, нею порушено принцип рівності фізичних осіб незалежно майнового стану.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» на ухвалу Господарського суду Одеської області від „18" січня 2022р. про зустрічне забезпечення позову у справі № 916/3684/21; призначено розгляд апеляційної скарги Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» на 03 березня 2022 року об 11:00 год.

18.02.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «КРЕДО І КО» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє просило в задоволенні апеляційної скарги ГО «ВР «Спільна Мета» відмовити у повному обсязі, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2022 року по справі №916/3684/21 про зустрічне забезпечення залишити без змін.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. А тому, судове засідання, призначене на 03.03.2022р. не відбулось.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.03.2022 року №353 відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК України, підпунктів 2.3.17, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/3684/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022 року, справу розподілено на розгляд колегії суддів у складі Колоколов С.І. (головуючий), судді Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 прийнято справу № 916/3684/21 до провадження та розпочати апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів Разюк Г.П., Савицького Я.Ф. 15.04.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «КРЕДО І КО» надійшла заява про розгляд справи.

21.04.2022 року Верховна Рада прийняла Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, - до 25 травня 2022 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/3684/21 відбудеться 02.06.2022 о 12:30год.

01.06.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «КРЕДО І КО» надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії платіжних доручень №436, №462, №463 та Висновок експерта №22.02/01 економічної експертизи до матеріалів справи.

Вказаними документами, на думку ТОВ «КРЕДО І КО», підтверджено розмір збитків, які будуть понесені товариством у зв`язку з зупиненням робіт на об`єкті.

В судовому засіданні представники позивача та ТОВ «Кредо і Ко» підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представники Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради та третіх в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників вказаних сторін, за наявними у справі матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Порядок застосування інституту зустрічного забезпечення унормовано приписами статті 141 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Аналізуючи вказані приписи законодавства, апеляційна колегія зазначає, що під зустрічним забезпеченням слід розуміти спосіб гарантування відшкодування можливих збитків, які можуть бути заподіяні одній зі сторін господарського процесу забезпеченням позову. З огляду на те, що зустрічне забезпечення не може бути вжито господарським судом без застосування заходів забезпечення позову, зустрічне забезпечення позову є залежним від інституту забезпечення позову. Умовно кажучи, зустрічне забезпечення є складовою частиною інституту забезпечення позову.

Таким чином, зустрічне забезпечення позову як процесуальний засіб захисту відповідача має приблизно ті ж самі ознаки, що і забезпечення позову, і також передбачає дотримання принципів господарського судочинства, зокрема принципів змагальності, рівності і пропорційності, які теж мають місце у разі застосування зустрічного забезпечення. Більш того, саме запровадження цього захисного засобу спрямовано на забезпечення рівності правового статусу сторін; принцип пропорційності фактично виражений в ч. 3 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, під зустрічним забезпеченням позову слід розуміти механізм, що складається із тимчасових процесуальних дій господарського суду, що наділені обмежувальним характером для позивача і спрямовані на забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, завданих забезпеченням позову.

Отже, на відміну від заходів забезпечення, завданням яких є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення спрямоване на захист прав та інтересів відповідача.

Заходи до зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Як вбачається із заяви ТОВ «Кредо і Ко», відповідач-2 наполягає на тому, що застосування судом заходів забезпечення позову буде спричиняти збитки ТОВ «КРЕДО І КО» за умов не вжиття зустрічного забезпечення, які відповідач-2 обґрунтовує наданим розрахунком та письмовими доказами, доданими до заяви про вжиття заходів зустрічного забезпечення. Окрім того, оскільки розгляд справи №916/3684/21 знаходиться лише на стадії підготовчого провадження, враховуючи встановлений процесуальним кодексом строк на проведення підготовчого засідання, строк розгляду справи по суті, строк на складання повного тексту рішення, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, строк на відкриття апеляційного провадження, строк розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а також враховуючи терміни поштового обігу процесуальних документів, з огляду на вжиті судом за заявою позивача заходи забезпечення позову - справедливим періодом, за який необхідно здійснювати розрахунок збитків ТОВ «КРЕДО І КО», спричинених забезпеченням позову, є вісім місяців з моменту здійснення забезпечення.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона, зокрема, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку статей 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Апеляційна колегія зазначає, що обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги надані сторонами докази, з урахуванням того, що позивач у справі - Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна мета» - є неприбутковою організацією, з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача-2, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у даній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що покладення на позивача обов`язок внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 4511385,28 грн. - є неспівмірним із обставинами даної справи, зокрема, неприбутковим статусом позивача, а тому приймаючи до уваги, що відповідач-2 отримав в оренду земельну ділянку за кадастровим номером: :35:001:0028, що розташована за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 151А, враховуючи, що відповідач-2 здійснює спірне будівництво на підставі отриманих ним Містобудівних умов та Дозволу, із врахуванням, що судом за заявою позивача вжито заборону відповідачу-2 та іншим особам за його дорученням чи за договором здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером: :35:001:0028, що розташована за адресою: м. Одеса, Київський район, Фонтанська дорога, 151А, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, з урахуванням збалансованості інтересів сторін у справі, наявні підстави для часткового задоволення заяви відповідача-2, а саме вжиття заходів зустрічного забезпечення шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду 567923,16 грн. можливих збитків відповідача-2.

Доводи скаржника, що наведені в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що метою вжиття заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості реального виконання рішення суду, убезпечення учасників справи від неможливості ефективно захистити свої законні права та інтереси в межах даного судового процесу, недопущення погіршення стану учасників спірних відносин до вирішення спору по суті.

При цьому, при вжитті заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову суд має враховувати баланс інтересів обох сторін, як позивача, так і відповідача щодо забезпечення відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову ухвалою суду від 30.12.2021 у даній справі.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви про зустрічне забезпечення позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана судова ухвала відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для її скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2022 року у справі № 916/3684/21 залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

07.06.2022р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький