ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" червня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/557/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу № 916/557/22

за позовом: Одеського обласного центру зайнятості (65007, м. Одеса, вул. Адм. Лазарєва, 10, )

до відповідача: Вилківський заклад загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, вул. Татарбунарського повстання, 40, )

про стягнення 9824,72 грн.

В С Т А Н О В И В:

Одеський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Вилківського навчально виховного комплексу Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцей Вилківської міської ради заборгованості з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 у розмірі 9 824, 72 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

04.04.2021р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про наявність можливості звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Під час спрощеного позовного провадження сторонами до суду надано:

Відзив на позов за вх.№7388/22 від 04.05.2022р.

Відповідь на відзив за вх.№8194/22 від 17.05.2022р.

Заперечення на відповідь на відзив за вх.№9211/22 від 30.05.2022р.

Письмові пояснення позивача за вх. вх.№9372/22 від 31.05.2022р.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Стислий виклад позиції позивача:

- через внесення уповноваженою особою з Вилківського навчально виховного комплексу Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцей Вилківської міської ради недостовірних даних до трудової книжки щодо звільнення з роботи ОСОБА_1 та видачу трудової книжки 05.04.2021 замість 18.04.2021, відбулось незаконне призначення та виплата допомоги по безробіттю вказаному громадянину у період з 08.04.2021 по 25.06.2021, чим завдано шкоди Фонду загальнообов`язкового державного страхування на випадок безробіття, розмір якої становить 9824,72 грн.

- згідно з довідкою Одескього обласного центру зайнятості від 31.05.2022р. №1671/06-01-33/42-22 ОСОБА_1 за період з 08.04.2021 по 27.04.2021 нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 1200 грн.

Стислий виклад позиції відповідача:

- відповідач просить суд змінити назву відповідача на Вилківський заклад загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області. В підтвердження зміни назви відповідачем надано до суду Наказ Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (Відділ освіти Вилківської міської ради) №03-АГ від 07.02.2022 про зміну найменувань закладів та установ освіти Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

- з 08.04.2021 р. ОСОБА_1 наказом Кілійської районної філії ООЦЗ № НТ210408 надано статус безробітного. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Виходячи з цієї норми допомога по безробіттю ОСОБА_1 позивачем повинна бути нарахована саме з 16.04.2021. Оскільки останнім днем роботи є день звільнення, то з 19.04.2021 р. громадянин ОСОБА_1 набув права набути статус безробітного, звернувшись з відповідною заявою до Кілійської районної філії ООЦЗ і на восьмий день, тобто з 28.04.2021 р. мала бути розпочата виплата допомоги по безробіттю. Тобто, вимоги про відшкодування виплаченої громадянину ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за весь період з 08.04.2021 по 24.06.2021 на загальну суму 9824,72 грн. є безпідставними, оскільки з 28.04.2021 по 24.06.2021 громадянин ОСОБА_1 мав право на отримання цих виплат

Обставини справи встановлені судом.

Наказом Вилківського навчально виховного комплексу Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцей Вилківської міської ради №43(к) від 05.04.2021 у зв`язку з закінченням опалювального сезону 2020/2021 р.р. ОСОБА_1 звільнено з посади змінного кочегара та надано йому відпустку за відпрацьований термін з 10.09.2020 по 05.04.2021 в кількості 13 днів д 06.04.2021 по 18.04.2021 та останній день відпустки вважати днем звільнення. Виплату відпускних здійснити в остаточний розрахунок.

Згідно відомостей наявних у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 , останнього 05.04.2021 було звільнено з посади змінного кочегара Вилківського НВК «ЗЗСО І-ІІІ ст. - ліцей» з наданням відпустки за відпрацьований період згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням опалювального сезону 2020/2021 з посади змінного кочегара Вилківського НВК «ЗЗСО І-ІІІ ст. - ліцей» з наданням відпустки за відпрацьований період згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України (аркуш 45 трудової книжки).

08.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Кілійської районної філії Одеського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Наказом Кілійської районної філії ООЦЗ № НТ210408 від 08.04.2021 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 08.04.2021 року та призначено допомогу по безробіттю у розмірі передбаченому п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

25.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Кілійської районної філії Одеського обласного центру зайнятості із заявою про зняття останнього з реєстрації як безробітного з 25.06.2021, у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості за сімейними обставинами.

Наказом Кілійської районної філії ООЦЗ № НТ210625 від 25.06.2021, у зв`язку з поданням ОСОБА_1 заяви про припинення реєстрації, ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 25.06.2021.

В подальшому, 19.08.2021 Кілійською районною філією ООЦЗ було проведено перевірку щодо ОСОБА_1 та встановлено, що за даними про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 в квітні 2021 Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області нараховано заробітну плату за 18 календарних днів.

08.09.2021 позивач звернувся до відповідача із листом за №936/27/01, в якому повідомив про проведення перевірки Кілійською районною філією Одеського обласного центру зайнятості, за результатами звірки з ПФУ виявлено, що ОСОБА_1 на дату звернення до Кілійської районної філії Одеського обласного центру зайнятості згідно трудової книжки був звільнений з Вилківського НВК «ЗЗСО ІІІ ст. - ліцей» 05.04.2021 за ст. 36 п. 2 КЗпП України. Однак в Єдиному державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про нараховану заробітну плату та сплату єдиного соціального внеску, яку надав Відділ освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

У листі позивач просив проінформувати щодо обставин, за якими запис у трудовій книжці зроблено Вилківським НВК «ЗЗСО І-ІІІ ст. - ліцей», а нарахування заробітної плати та подання до ПФУ звітності про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску здійснено Відділом освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та надати завірену копію додатку 5 до звітності «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби.

У відповіді за №531/01-16 від 14.09.2021 на лист від 08.09.2021 за №936/27/01, відповідач повідомив, що ОСОБА_1 був звільнений 18.04.2021 (згідно наказу Вилківського НВК «ЗЗСО І-ІІІ ст.-ліцей» Вилківської міської ради від 05.04.2021 №43(к) «Про звільнення змінного кочегара ОСОБА_1 »). Але запис в трудову книжку працівника було внесено ОСОБА_2 секретарем НВК «ЗЗСО І-ІІІ ст.-ліцей» Вилківської міської ради, з помилковою датою.

В подальшому Кілійською районною філією ООЦЗ, на підставі п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби 13.02.2009 року № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/162248 було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення ОСОБА_1 та за результатами якого складено відповідний акт від 09.11.2021 року № 64.

Як свідчить Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №64 від 09.2021 Вилківським НВК «ЗЗСО І-ІІІ СТ. Ліцей» ОСОБА_1 зроблено невірний запис про звільнення до трудової книжки, у зв`язку з чим Кілійська районна філія ООЦЗ дійшла висновку про те, що сума отриманого ОСОБА_1 матеріального забезпечення з 08.04.2021 по 24.06.2021 підлягає поверненню роботодавцем.

19.01.2022 Одеський обласний центр зайнятості звернувся до відповідача з претензією за №278/10/42-22 з проханням, добровільно повернути допомогу по безробіттю виплачену ОСОБА_1 за період з 08.04.2021 по 24.06.2021 на загальну суму 9 824, 72 грн. протягом 30 календарних днів з дня отримання претензії, у зв`язку з внесенням помилкової дати звільнення 05.04.2021 у трудову книжку ОСОБА_1 замість правильної 18.04.2021. Також, у претензії позивач повідомив, що у разі неповернення коштів у встановлений термін питання щодо їх примусового стягнення буде вирішуватись у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.

У відповіді на претензію від 11.02.2022 за №38/01-32 відповідач зазначив, що в разі дотримання Вилківським НВК «ЗЗСО І-ІІІ ст. -ліцей» Вилківської міської ради трудового законодавства громадянин ОСОБА_1 , а саме недопущення помилки в трудовій книжці, мав бути звільнений з роботи з 18.04.2021. Оскільки останнім днем роботи є день звільнення, то з 19.04.2021 року громадянин ОСОБА_1 набув права набути статус безробітного, звернувшись з відповідною заявою до Кілійської районної філії ООЦЗ і на восьмий день, тобто з 28.04.2021 року мала бути розпочата виплата допомоги по безробіттю. Таким чином, допомога по безробіттю ОСОБА_3 за період з 08.04.2021 по 27.04.2021 виплачена безпідставно. Вимоги про відшкодування виплаченої громадянину ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за весь період з 08.04.2021 по 24.06.2021 на загальну суму 9824,72 грн. є безпідставними, оскільки з 28.04.2021 року по 24.06.2021 року громадянин ОСОБА_1 мав право на отримання цих виплат. Також, у відповіді на претензію відповідач повідомив позивача про згоду Вилківського ЗЗСО № 2 здійснити оплату виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 16.04.2021 року по 27.04.2021 включно.

У зв`язку з неповерненням відповідачем допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 за період з 08.04.2021 по 24.06.2021 на загальну суму 9 824, 72 грн. позивачу, останній звернувся з позовом до суду.

Згідно з довідкою від 31.05.2022 за №1671/06-01-33/42-22, яка видана Одеським обласним центром зайнятості за підписом директора та головного бухгалтера, ОСОБА_1 за період з 08.04.2021 по 27.04.2021 нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 1200 грн. за КЕКВ 271050 «Допомога по безробіттю».

Висновки суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» служба зайнятості продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до Положення про Одеський обласний центр зайнятості, затвердженого Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 09.10.2017 № 146, Одеський обласний центр зайнятості є неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державній службі зайнятості (Центральному апарату).

Наказом Одеського ОЦЗ від 25.04.2018 року № 136 утворено відокремлений підрозділ Одеського обласного центру зайнятості - Кілійську районну філію Одеського обласного центру зайнятості.

Закон України "Про зайнятість населення" № 5067-VI від 5 липня 2012 визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна розпочати роботу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті статус безробітного надається зазначеним у ч. 1 ст. 43 особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття» (№ 1533-III від 02.03.2000), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, страховий випадок - це подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Втратою роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин, відповідно до пункту 9 статті 1 вказаного Закону України, є припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України, а для військовослужбовців - звільнення зі служби з поважних причин без права на пенсію (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, за станом здоров`я, у зв`язку із закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, через сімейні обставини або з інших поважних причин відповідно до законодавства про військовий обов`язок і військову службу).

Статтею 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Відповідно до ч.1 ст.22. Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зазначено, що допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування па випадок безробіття" роботодавець зобов`язаний подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників; виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами.

Пунктом 8 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до ст. 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд, зокрема, має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Згідно з частиною 3 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» достовірність зазначених у документах даних перевіряється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду. Роботодавець несе відповідальність відповідно до законодавства за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених частиною другою цієї статті.

Як вище встановлено господарським судом, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Вилківським навчальним виховним комплексом Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцей Вилківської міської ради, якого останнім було звільнено з посади змінного кочегара, у зв`язку з закінченням опалювального сезону 2020/2021 р.р., про що свідчить наказ №43(к) від 05.04.2021.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 (далі - Інструкція) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Також згідно абз. 5 п. 4.1 Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Між тим, уповноваженою особою Вилківського навчально - виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - ліцей» Вилківської міської ради внесено недостовірні дані до трудової книжки щодо звільнення з роботи ОСОБА_1 та видано трудову книжку 05.04.2021, замість 18.04.2021, що підтверджується актом №64 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», інформацією з ДРЗДСС від 19.08.2021, та не заперечується самим відповідачем.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 08.04.2021 по 25.06.2021 було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю у розмірі 9 824, 72 грн., про що свідчить наказ Кілійської районної філії ООЦЗ № НТ210408 від 08.04.2021.

Стягнення з відповідача виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 08.04.2021р. по 25.06.2021р. в розмірі 9824,72 грн. і є предметом спору у даній справі.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника.

Таким чином, фактично предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача збитків, спричинених неправомірними діями відповідача, а не заборгованості, як про то зазначено самим позивачем у позовній заяві.

При цьому, господарським судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України враховується висновок щодо застосування норм права, який викладений у постанові Великої Палата Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/1739/17, та згідно з яким "правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові, як помилково вважали суди попередніх інстанцій у цій справі… Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)). Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту."

Окрім того, судом враховується, що зміст позовної заяви Одеського обласного центру зайнятості свідчить про обґрунтування останнім позову посиланням в т.ч. і на норми права, якими врегулювано правовідносини щодо збитків.

Водночас, як встановлено господарським судом, внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_1 не мав права на призначення допомоги по безробіттю саме за період з 08.04.2021 по 27.04.2021, оскільки з 28.04.2021 по 24.06.2021 ОСОБА_1 був звільненим і правомірно отримував статус безробітного, а відтак, і відповідні виплати по безробіттю.

Згідно з довідкою Одеського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості від 31.05.2022 за №1671/06-01-33/42/22 за період з 08.04.2021р. по 27.04.2021р. нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 1200 грн.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача Одеський обласний центр зайнятості за період з 08.04.2021 по 27.04.2021 безпідставно здійснив ОСОБА_1 виплату допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у сумі 1200 грн., що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями відповідача та понесеними позивачем збитками.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог Одеського обласного центру зайнятості та застосуванню до відповідача такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України у сумі 1200 грн.

Щодо клопотання відповідача про зміну назви відповідача на Вилківський заклад загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, господарський суд виходить з наступного.

Як свідчить п.п.1.1. п. 1 Наказу Відділу освіти, молоді та спорту Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (Відділ освіти Вилківської міської ради) №03-АГ від 07.02.2022 «Про зміну найменувань закладів та установ освіти Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області», змінено найменування з Вилківського навчально виховного комплексу Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ліцей Вилківської міської ради на Вилківський заклад загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.02.2022 за №92 за кодом назва юридичної особи - Вилківський заклад загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Таким чином, враховуючи наявність у справі доказів зміни найменування відповідача, господарським судом задовольняється клопотання останнього.

Окрім того, заперечення відповідача на відповідь на відзив за вх.№9211/22 від 30.05.2022 не приймаються до уваги господарським судом, оскільки не підписані відповідачем в особі директора Слововйової А., про що господарським судом Одеської області складено відповідний акт від 30.05.2022р. №01-11/249/2022.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Одеського обласного центру зайнятості до Вилківського закладу загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про стягнення 9824,72 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Вилківського закладу загальної середньої освіти №2 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, вул. Т. Повстання, 40, ) на користь Одеського обласного центру зайнятості (65007, м. Одеса, вул. Адм. Лазарєва, 10, ) збитки у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 303 (триста три) грн. 03 коп.

3.В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 03 червня 2022 р.

Суддя Г.Є. Смелянець