УХВАЛА

26 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/1672/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2022 (колегія суддів у складі: Гриців В.М. - головуючий, Зварич О.В., Малех І.Б.)

у справі № 914/1672/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтена"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр професійного обліку "

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.05.2022 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2022 у справі № 914/1672/20 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Приписами пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, наведена норма закону надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 2 частини 2 статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Здійснивши перевірку касаційної скарги ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що в прийнятті касаційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 відкрито провадження у справі № 914/1672/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр професійного обліку", визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтена" у сумі 7484489,64 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядженням майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бігуна Романа Дмитровича.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.09.2021 у справі № 914/1672/20 визнано кредиторські вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр професійного обліку" у розмірі 582073,94 грн.

ОСОБА_1 15.11.2021 подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 про відкриття провадження у справі № 914/1672/20 до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 залишено без руху; встановлено скаржнику строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали шляхом надання суду доказів надсилання копії апеляційної скарги іншім учасникам провадження у справі та зазначення підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

14.12.2021 до Західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020, до якої додано докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи № 914/1672/20. Також у заяві ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначаючи, що з оскаржуваною ухвалою він ознайомився 06.11.2021 в системі "Електронний суд", копії вказаної ухвали він не отримував, оскільки проживає в місті Донецьку і на час прийняття ухвали від 21.09.2020 не був учасником у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр професійного обліку".

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2022 у справі № 914/1672/20 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020, оскільки підстави наведені скаржником для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 суд апеляційної інстанції виходив із того, що з 14.09.2021 ОСОБА_1 набув статусу кредитора у справі № 914/1672/20 і із змісту його заяви про визнання кредиторських вимог вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр професійного обліку". Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена скаржником підстава для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 про те, що про оскаржувану ухвалу йому стало відомо лише 06.11.2021, після ознайомлення зі справою № 914/1672/20 в системі "Електронний суд", є неповажною.

Верховний Суд погоджується з таким висновком господарського суду апеляційної інстанції виходячи з такого.

За змістом частини першої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, вирішення судом питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в розумінні приписів статей 119 та 256 ГПК України можливе саме за наявності обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи якого підтверджено відповідними доказами.

Відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на апеляційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту та строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статті 261 цього Кодексу.

Приписами пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що звернення 31.08.2021 ОСОБА_1 до суду із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр професійного обліку" підтверджує обізнаність скаржника стосовно відкриття провадження у справі № 914/1672/20 ухвалою суду від 21.09.2020.

Оцінивши доводи скаржника, викладені в оскаржуваній ухвалі мотиви її постановлення, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції правильно застосував п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України у зв`язку з визнанням наведених скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції неповажними.

Для Верховного Суду правильне застосовування Західним апеляційним господарським судом норм права при постановленні оскаржуваної ухвали у справі № 914/1672/20 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2022 у справі № 914/1672/20 на підставі ч. 2 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2022 у справі № 914/1672/20.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді О. Банасько

В. Пєсков