РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/63/22

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., за правилами спрощеного позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Ноди Сергія Володимировича,

юридична адреса: АДРЕСА_1 ;

адреса для листування: майдан Конституції, 1, Палац Праці, 3й під`їзд, 6й поверх, офіс 36-12, м. Харків, 61003; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України", вул. Перемоги, 5, с. Іванівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16433,

e-mail: ; ІНФОРМАЦІЯ_2;

про стягнення 745534,56грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Лаврищев В.В. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги, серія АН №1056688, видано 12.01.2022.

12.01.2022, фізичною особою - підприємцем Нодою Сергієм Володимировичем подано позов до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про стягнення 745534,56грн заборгованості, з якої: 708960грн боргу, 31155,39грн пені та 5419,17грн трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №04/06-2021 від 04.06.2021.

Ухвалою суду від 17.01.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; судове засідання по розгляду спору по суті призначено на 15.02.2022; встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду письмових заяв по суті спору, зокрема, відповідачу - 15 календарних днів з дня отримання ухвали суду для подання в порядку статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України мотивованого відзиву на позов; позивачу - п`ять календарних днів, з дня отримання відзиву на позов, для подання до суду та направлення іншій стороні в порядку статей 166, 251 цього Кодексу відповіді на відзив; відповідачу - п`ять календарних днів, з дня отримання відповіді на відзив, для подання до суду та направлення іншій стороні в порядку статей 167, 251 цього Кодексу заперечення на відповідь на відзив.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі від 17.01.2022 отримана сторонами 20.01.2022, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень: 589 та 651.

03.02.2022, відповідач у встановлений строк надав до суду відзив на позов (завчасно направлений на адресу іншої сторони). У відзиві на позов клопотав зменшити суми неустойки та трьох відсотків річних, загальний розмір яких складає 36574,56грн, що становить 5% від ціни позову, нарахування яких проведено за три місяці (в період з 01.10.2021 по 01.01.2022). На думку відповідача, розмір неустойки та відсотків річних є надмірним. Зазначив, що Підприємство на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, відносно нього відкрито 19 виконавчих проваджень, відомості про які опубліковано в Єдиному реєстрі боржників. Пояснив, що з 10.08.2021, на підставі постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках відповідача, що перешкодило здійснити будь-які розрахунки з позивачем. Звертав увагу, що восени 2021 року мало місце систематичне перешкоджання в здійсненні господарської діяльності Підприємства невідомими особами, як наслідок, зареєстровано відповідні кримінальні провадження, де Підприємство визнано потерпілим, що суттєво вплинуло на його продуктивність та фінансовий стан. Також, звертав увагу на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності збитків у позивача за фактом допущеного відповідачем порушення по своєчасній оплаті за отримані послуги.

Позивач не скористався процесуальним правом на подання в порядку статей 166, 184 Господарського процесуального кодексу України відповіді на відзив.

15.02.2022, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача, участь якого забезпечена судом в режимі відеоконференції. Позивач у судове засідання не прибув, участь повноважного представника не забезпечив, натомість клопотав розглянути спір за його відсутності, за наявними матеріалами справи; позов підтримав у повному обсязі; зазначив, що усі докази подані до суду.

Судом відкладено розгляд справи по суті на 01.03.2022 об 11:00, про що позивач повідомлений в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Водночас, указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась.

Зокрема, за указом Президента України "Про продовження дії воєнного стану в Україні" №341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

За наявною на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області інформацією, відповідно до частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 22.03.2022 №12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Черкаської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22 "Про відновлення територіальної підсудності судових справ господарських судів Сумської та Чернігівської областей" відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема Господарського суду Чернігівської області, із 25 квітня 2022 року.

За наведених обставин, розгляд даної справи не відбувся в строки встановлені статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 04.05.2022 розгляд справи №927/63/22 по суті призначено на 24.05.2022 на 09:30, про що сторони повідомлені засобами поштового зв`язку, за адресою їх реєстрації.

24.05.2022, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача; позивач повторно до суду не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.

Як вбачається із офіційного сайту АТ «Укрпошта», поштове відправлення 017 (ухвала суду від 04.05.2022) отримана позивачем 16.05.2022.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 частини 3 статті 202 ГПК України).

За висновком суду, неприбуття повноважного представника позивача в судові засідання 15.02.2022 та 24.05.2022, який належним чином повідомлявся про хід судового розгляду спору, не є перешкодою для вирішення справи по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав правову позицію, наведену ним у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021, між Фізичною особою - підприємцем Нодою Сергієм Володимировичем (позивач, орендодавець за Договором), з однієї сторони, та Державним підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (відповідач, орендар за Договором), з іншої сторони, укладено договір №04/06-2021 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем, за умовами якого (пункти 1.1., 1.2.) орендодавець зобов`язався передати орендарю в строкове платне користування оприскувач самохідний Spra-Coupe 3430 (далі - техніка), а орендар зобов`язався прийняти техніку орендодавця та сплатити йому орендну плату за її використання. Найменування техніки, її характеристики тощо, відображаються в додатку №1 до цього Договору.

Згідно додатку №1 до Договору в оренду з екіпажем передається оприскувач самохідний Spra-Coupe, двигун № НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 , заводський номер 209911275, 1997 року випуску, під керуванням ОСОБА_1. Балансова вартість предмета оренди - 300000грн.

Управління (керування) технікою, що передається в користування орендарю за цим Договором, її технічне обслуговування в процесі експлуатації за цільовим призначенням провадиться екіпажем орендодавця, при цьому, екіпаж не припиняє трудових відносин із орендодавцем та не вступає в трудові відносини з орендарем (п.1.4. Договору).

Сторони в п.2.1. Договору погодили, що орендар зобов`язується використовувати техніку виключно за її цільовим призначенням з метою провадження сільськогосподарської діяльності - обприскування посівів.

За умовами пунктів 3.1., 4.1. Договору техніка повинна бути передана орендодавцем та прийнята орендарем 04.06.2021. Передача техніки здійснюється за місцезнаходження орендаря - Чернігівська область, Борзнянський район, с. Іванівка, за актом приймання - передачі. Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акту передачі-приймання техніки.

На виконання умов Договору сторонами складено та підписано акт №1 від 04.06.2021, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду: оприскувач самохідний Spra-Coupe, двигун № НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , 1997 року випуску, під керуванням ОСОБА_1. Сторони засвідчили, що техніка знаходиться в нормальному технічному стані та повністю придатна до використання за її цільовим призначенням.

За п.4.2. Договору строк оренди за цим Договором встановлюється з 04.06.2021 по 16.07.2021. Техніка повинна бути повернута орендодавцю протягом 3 днів з моменту припинення терміну дії оренди, але не пізніше одного робочого дня з моменту вимоги орендодавця щодо повернення техніки.

Виходячи зі змісту пунктів 5.1., 5.2. Договору, розмір орендної плати становить 160грн (без ПДВ) за 1га обприскуваних площ орендаря. Загальна вартість орендної плати за цим Договором розраховується згідно кількості оброблених гектарів по факту виконаних робіт (здійснюється на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт).

Розрахунки за цим Договором здійснюються в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в Договорі.

За п.5.3. Договору оплата оренди може здійснюватись декількома окремими платежами або одним єдиним платежем у строк до 30.09.2021. Підставою для оплати є рахунки або рахунок, виставлені орендодавцем, або належним чином оформлений акт передачі - приймання наданих послуг.

На вимогу однієї із сторін по закінченню строку оренди може складатись акт передачі - приймання наданих послуг з обприскування (орендованою технікою з екіпажем), в якому відображається наявність чи відсутність претензій сторін одна до одної, найменування препаратів, кількість оброблених гектарів або зазначаються будь-які інші інформаційні дані (п.5.6. Договору).

Відповідач в силу п.6.2.1. Договору зобов`язаний сплачувати орендну плату згідно умов Договору.

Після закінчення строку оренди відповідач зобов`язаний протягом трьох діб повернути техніку позивачу за актом передачі-приймання. Повернення техніки здійснюється за місцезнаходженням відповідача (п.7.1. Договору).

Договір №04/06-2021 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 04.06.2021 набув чинності з моменту його підписання та діяв до 31.12.2021. При цьому, закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторін від виконання обов`язків за цим Договором, за виключенням випадків коли сторони домовляються про інше (п.9.1.).

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами правочину суд встановив, що між позивачем та відповідачем, які є самостійними суб`єктами господарювання, виникли зобов`язальні договірні відносини, на які поширюється дія положень § 1 та § 5 Глави 58 Цивільного кодексу України, § 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості послуг з оренди транспортного засобу, відсотків річних та штрафних санкцій (неустойки в формі пені) за порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасній оплаті вартості отриманих послуг, обумовлених Договором.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати обумовлених Договором послуг; наявність достатніх правових підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій за фактом порушення договірних зобов`язань, а також правових наслідків, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

За частинами 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). За частиною 6 даної статті, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

З урахуванням наведених норм та змісту пунктів 1.1, 5.1. - 5.3. Договору суд дійшов висновку, що укладений сторонами правочин є оплатним. Виходячи із зазначених положень Договору на відповідача покладено обов`язок з оплати вартості отриманих послуг з оренди транспортного засобу, зокрема, на підставі актів приймання - передачі наданих послуг, за ціною 160грн (без ПДВ) за один гектар обробленої площі.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору за актом здачі - прийняття робіт №ОУ-0000010 від 16.07.2021 позивачем було надано, а відповідачем отримано послуги з оренди оприскувача Spra-Coupe, яким оброблено 4431га площі, загальною вартістю 708960грн. Акт складено за підписом обох сторін, що завірені печатками юридичних осіб.

На оплату наданих послуг позивачем виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000005 від 16.07.2021 на суму 708960грн.

З матеріалів справи вбачається, що по закінченню строку оренди відповідач на підставі акту №2 від 16.07.2021 передачі - приймання транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем до Договору №04/06-2021, повернув позивачу з орендного користування оприскувач самохідний Spra-Coupe, двигун № НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 , заводський номер 209911275, 1997 року випуску.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Виходячи з умов п.5.3. Договору, відповідач мав розрахуватись за отримані послуги в строк по 30.09.2021. Факт отримання відповідачем послуг за Договором №04/06-2021 від 04.06.2021 на підставі акту №ОУ-0000010 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 16.07.2021 не заперечується.

За частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів визначено статтею 74 цього Кодексу, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, позивачем на підставі наявних у матеріалах справи доказів доведено наявність у відповідача непогашеної заборгованості за отримані послуги з оренди транспортного засобу, обумовленого спірним Договором, у сумі 708960грн.

На момент винесення рішення відповідачем не надано суду доказів погашення наявного боргу в сумі 708960грн за актом №ОУ-0000010 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 16.07.2021 до Договору №04/06-2021, що ним не заперечується.

З урахування наведеного, позов у частині стягнення 708960грн суми основного боргу за договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №04/06-2021 від 04.06.2021 підлягає задоволенню.

Також в межах даного позову позивачем за порушення грошових зобов`язань за Договором заявлено до стягнення з відповідача: 31155,39грн пені за період з 01.10.2021 по 01.01.2022, нарахованої в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п.8.3. Договору та 5419,17грн трьох відсотків річних за той самий період, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 610 та 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частинами 4 та 6 статті 231 та частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються в розмірі передбаченому сторонами в договорі.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 даного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведених норм розмір неустойки (пені) за порушення грошових зобов`язань встановлюється сторонами в договорі в відсотковому співвідношенні до суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання, однак не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачено в спеціальному нормативно-правовому акті, що регулює спірні правовідносини сторін.

Пунктом 8.3. Договору сторони погодили, що в разі порушення будь-якою стороною своїх обов`язків за цим Договором, винна сторона сплачує на вимогу іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення та існування заборгованості, від загальної простроченої суми за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що виконання зобов`язання з оплати вартості послуг по оренді сільськогосподарської техніки згідно акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000010 від 16.07.2021 за Договором №04/06-2021 прострочено відповідачем починаючи з 01.10.2021.

Керуючись наведеними нормами та п.8.3. Договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення неустойка (у формі пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором у сумі 31155,39грн за період з 01.10.2021 по 01.01.2022.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Договором, керуючись наведеною вище нормою, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 5419,17грн трьох відсотків річних за період з 01.10.2021 по 01.01.2022.

Відповідач у відзиві на позов просив зменшити як надмірно нараховані суми неустойки та трьох відсотків річних, загальний розмір яких складає 36574,56грн, що становить 5% від ціни позову. Крім того, звертав увагу на складне матеріальне становище підприємства, зокрема, щодо накладення 10.08.2021 арешту на кошти ДП «ДГН «Іванівка» ІСГ ПС НААН України в межах виконавчого провадження №63350627, що унеможливило проведення розрахунку з позивачем.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За змістом частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі перелічених норм суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (зокрема неустойки в формі пені). Сплата трьох процентів річних від простроченої суми, обумовлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавчо відсутні правові підстави для зменшення розміру трьох відсотків річних як міри відповідальності відповідача за час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Проаналізувавши доводи відповідача щодо надмірного розміру неустойки (що складає 4,4% до суми основного боргу, прострочення оплати якого триває понад вісім місяців), суд відхилив їх як необґрунтовані.

За статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється на власний ризик.

Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших дій, та самостійно приймає рішення про вчинення або утримання від таких дій.

Настання несприятливих наслідків у господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

ДП ДГ «Іванівка» ІСГ ПС НААН України як юридична особа, здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, тому підписуючи з ФОП Нодою С.В. договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем, усвідомлювало, що кінцевою датою розрахунків є 30.09.2021 (оплата на умовах відстрочки платежу за фактом наданих послуг), та повинно було розумно оцінити погоджені сторонами умови, з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання грошового зобов`язання в установлений Договором строк.

Таким чином, беручи до уваги, що основне зобов`язання по сплаті боргу в сумі 708960грн до цього часу залишається невиконаним, з урахуванням майнових інтересів обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення суми неустойки (в формі пені), а тому перевіривши розрахунок позивача (наявний в матеріалах справи), дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення пені та трьох відсотків річних у повному обсязі в сумі 31155,39грн та 5419,17грн за заявлений період.

При ухвалені рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 11183,02грн судом покладено на відповідача.

Питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу в межах даної справи судом не вирішується за відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження їх фактичного понесення (визначено лише їх орієнтовний розмір). При цьому, суд констатує, що позивач не скористався своїм процесуальним правом та не заявив клопотання про подання відповідних доказів у строк, установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 80, 91, 123, 129, 165 -167, 178, 184, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги фізичної особи - підприємця Ноди Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Перемоги, 5, с. Іванівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16433; ) про стягнення 745534,56грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Перемоги, 5, с. Іванівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16433; ) на користь фізичної особи - підприємця Ноди Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 708960грн основного боргу, 31155,39грн пені, 5419,17грн трьох відсотків річних та 11183,02грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складено 25.05.2022

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор