ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 Справа № 914/43/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт"

до відповідача Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 18510,13 грн.

за участю представників:

від позивача не з?явився

від відповідача не з?явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт" до відповідача Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 18510,13 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судових засідань.

Сторони явку представників в судове засідання з розгляду справи по суті 19.05.2022р. не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені. Разом з тим, явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

07.02.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт" (постачальник) та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України» (покупець) укладено договір купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 07/02 (договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступні товари: щебінь гранітний фр.5-10 мм) (надалі іменується товар).

Згідно пункту 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент) товару щебінь гранітний фр.5-10 мм. Кількість товару, що підлягає поставці згідно умов цього договору становить 2000т. Кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором визначається відповідно до заявок покупця, оформлених згідно умов цього договору. Покупець на свій розсуд, керуючись власними господарськими потребами визначає загальну кількість заявок на поставку товару та не зобов`язаний замовляти товар на всю суму, визначену сторонами як ціна договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна цього договору становить 838800,00 грн. в тому числі ПДВ 139800,00 грн., що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару.

Загальна вартість товару за цим договором складається із вартості кожної партії товару, поставленої в межах строку дії цього договору (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору, розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання всіх документів, зазначених у п. 4.2. договору, проте у будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від замовника на відповідні цілі.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів (у тому числі електронних) постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені покупцю збитки (витрати).

Відповідно до пункту 4.3. договору, сторони свідчать, що покупець зобов`язується розрахуватися з постачальником за отриманий товар від 30 до 60 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначених в п. 4.1. п. 4.2 цього договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від замовника на відповідні цілі. У випадку затримки постачальником передачі повного пакету документів, визначених договором цінним листом з описом вкладення покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань.

Згідно з пунктом 6.1.1. договору, покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до пункту 6.3.1. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. Передбачена законами України відповідальність застосовується з врахуванням положень цього договору.

Згідно з пунктом 10.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020 року.

07.02.2020 р. між сторонами підписано специфікацію до договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №07/02 від 07.02.2020, за умовами якої визначено найменування товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю, сума по найменуванню з ПДВ.

Як вбачається із видаткової накладної № 20 від 20.02.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» здійснило поставку товару Дочірньому підприємству «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» на суму 145741,50 грн.

Також, для підтвердження факту поставки позивачем долучено до матеріалів справи залізничну накладну № 38044590 від 17.02.2020р. яка складалася при організації перевезення товару від постачальника - покупцю.

З наявних в матеріалах справи опису вкладення у цінний лист та поштової квитанції вбачається, що позивачем направлялись на адресу відповідача документи, визначені пунктах 4.1, 4.2 договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання щодо оплати за поставлений товар виконав частково на суму 130000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками за 17.03.2020р. та 06.07.2020р.

Таким чином, як стверджує позивач, неоплаченою залишилась заборгованість відповідача у розмірі 15741,50 грн.

Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» звернулось до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача на свою користь 15741,50 грн. заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №07/02 від 07.02.2020р.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував 2018,22 грн. інфляційних втрат та 750,41 грн. 3% річних.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 07.02.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт" (постачальник) та Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України» (покупець) укладено договір купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 07/02 (договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступні товари: щебінь гранітний фр.5-10 мм) (надалі іменується товар).

Факт поставки позивачем товару підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 20 від 20.02.2020р. на суму 145741,50 грн., підписаною та скріпленою печатками сторін, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до умов пункту 4.3 договору покупець зобов`язався розрахуватися з постачальником за отриманий товар на протязі від 30 до 60 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від замовника на відповідні цілі. У випадку затримки постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань.

Згідно пунктів 4.1-4.2 договору розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. Договору, проте у будь-якому випадку після отримання покупцем повного розрахунку від замовника на відповідні цілі. Рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів (у тому числі електронних) постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені покупцю збитки (витрати).

З долучених до матеріалів справи поштової накладної Акціонерного товариства «Укрпошта», фіскального чеку установи зв`язку та опису вкладення у цінний лист трек-номер 988 вбачається, що 03.03.2020 на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт" надіслано на адресу Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зокрема видаткову накладну №20 від 20.02.2020 р., сертифікати та паспорти. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений позивачем товар на суму 130000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками за 17.03.2020р. та 06.07.2020р.

Відтак, станом на момент подання позовної заяви до суду неоплаченою залишалась заборгованість в розмірі 15741,50 грн.

Відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання ним грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 07/02 від 07.02.2020р., які підтверджують здійснення ним повної оплати за отриманий товар.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт" про стягнення з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" суми основної заборгованості у розмірі 15741,50 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем до стягнення 2018,22 грн. інфляційних втрат та 750,41 грн. 3% річних, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, суд доходить висновку, що позивачем при їх розрахунку невірно застосовано кількість днів прострочення, а саме не враховано що у 2020 році - 366 днів.

Враховуючи наведене, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення є інфляційні втрати в розмірі 2018,22 грн. та 3 % річних у розмірі 749,62 грн.

При зверненні до суду із позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №322 від 23.12.2021р. на суму 2270,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2269,90 грн., оскільки позов підлягає задоволенню частково.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд зазначає таке.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

В попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, розмір витрат на професійну правову допомогу адвоката позивачем визначено 15000,00 грн.

У заяві про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу (вх.№ 6283/22 від 16.03.2022р.) позивач просить стягнути з відповідача 11164,50 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем, до заяви про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу (вх.№ 6283/22 від 16.03.2022р.) долучено такі докази:

- договір про надання правової допомоги № 21/31 від 02.08.2021р.;

- додаткову угоду № 6 від 02.06.2021р. до договору про надання правової допомоги № 21/31 від 02.08.2021р.;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 8 від 15.03.2022р.;

Крім того, матеріали справи містять свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Венглевського Богдана Богдановича та ордер про надання правничої (правової) допомоги від 31.12.2021р., виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 21/31 від 02.08.2021р.

Як вбачається з поданих позивачем матеріалів, 02.08.2021р. між Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» (адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 21/31 від 02.08.2021р., відповідно до пункту 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених договором, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати на підставі звернення клієнта, правову допомогу, а саме: консультації, розробляти проекти документів правового характеру, представляти інтереси клієнта перед третіми особами, зокрема у судах усіх інстанцій, передбачених законодавством України, в усіх державних органах України, в т. ч. органах Державної податкової служби, органах Державної митної служби, прокуратури, поліції, інших правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування, державної виконавчої служби, а також перед іншими підприємствами, установами і організаціями.

Згідно пункту 2.1. договору послуги надаються адвокатським об`єднанням клієнту шляхом:

- усного консультування;

- складання проектів необхідних процесуальних документів, позовів, скарг, претензій, позовних заяв тощо;

- надання послуг щодо захисту інтересів клієнта в органах державної, в т. ч. судової влади, поліції, прокуратури, а також перед іншими підприємствами, установами і організаціями.

Клієнт оплачує послуги адвокатського об`єднання, передбачені в розділі 1 цього договору у розмірі, визначеному окремою угодою або актах приймання-передачі наданих послуг, чи іншому аналогічному документі. Якщо адвокатським об`єднанням в процесі виконання роботи за цим договором понесено додаткові витрати, об`єднання надає клієнту звітні документи, які підтверджують ці витрати, а клієнт зобов`язаний відшкодувати їх в п`ятиденний термін, або витрати відображаються окремим рядком в акті виконаних робіт (пункти 3.1, 3.2 договору).

02.08.2021р. між Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» укладено додаткову угоду № 6 до договору про надання правової допомоги № 21/31 від 02.08.2021р.

Дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у спорі про стягнення заборгованості за поставлений проте неоплачений товар Дочірнім підприємством «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна Компанія «Автомобільні Дороги України» () згідно договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) від « 07» лютого 2020 р. за № 07/02 (пункт 1 додаткової угоди).

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди гонорар (вартість послуг) за підготовку документів та ведення справи про стягнення з Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна Компанія «Автомобільні Дороги України» заборгованості, що виникла з поставки товарів становитиме орієнтовно 10000,00грн. Остаточна вартість послуг буде визначена сторонами в акті прийманні-передачі наданих послуг за договором чи іншому аналогічному документі. Остаточний розмір гонорару (вартість послуг) за ведення справи визначається сторонами у акті виконаних робіт чи іншому аналогічному документі.

Згідно підпункту 3.1 пункту 3 додаткової угоди оплата гонорару, що визначений у п. 2 даної додаткової угоди, здійснюється клієнтом на користь адвокатського об`єднання протягом 3 (трьох) днів з дня стягнення останнього (фактичного одержання коштів- витрат на правову допомогу) на підставі рішення суду із Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна Компанія «Автомобільні Дороги України». Клієнт може оплатити гонорар авансом.

Клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо) (підпункт 3.2 пункту 3 додаткової угоди).

Відповідно до пункту 4 додаткової угоди сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання чи інший не заборонений законодавством спосіб.

Надана правова допомога фіксується в акті приймання-передачі наданої правової допомоги, чи іншому аналогічному документі, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокатське об`єднання надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги чи інший аналогічний документ, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатським об`єднанням понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (підпункти 6.1, 6.2 пункту 6 додаткової угоди).

15.03.2021р. між Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» підписано акт №8 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №21/31 від 02 серпня 2021 року, відповідно до пункту 1 якого адвокатське об`єднання надало клієнту правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги №21/31 від 02 серпня 2021 року та додаткової угоди № 6 від 02 серпня 2021 року до цього Договору у справі по стягненню з Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна Компанія «Автомобільні Дороги України» заборгованості, що виникла з поставки товарів згідно договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) від « 07» лютого 2020 р. за № 07/02:

- аналіз первинних документів на предмет обгрунтованості заборгованості за поставлений товар, консультування щодо перспектив стягнення заборгованості, опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики зі спірного питання (кількість затрачених годин - 1 година) вартість 1240,50 грн.;

- підготовка позовної заяви та розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення в оплаті за поставлений товар, відправлення примірника із додатками відповідачу та подача до суду (кількість затрачених годин - 5 годин) вартість 6202,50 грн.;

- участь у підготовчому засіданні 08 лютого 2022 року із врахуванням часу на добирання до Господарського суду Львівської області (кількість затрачених годин - 2 години) вартість 2481,00 грн.;

- підготовка клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача від 07 березня 2022 року та подача до господарського суду Львівської області (кількість затрачених годин - 1 година) вартість 1240,50 грн.

Загальна вартість наданих послуг по правовій допомозі, вказаних у п. 1. цього акту, становить 11164,50 грн. (пункт 2 акту).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

(Постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

У постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На думку суду, наявні у матеріалах справи договір від 02.08.2021р. №21/31 про надання правової допомоги, додаткова угода від 02.08.2021 № 6 до договору №21/31 про надання правової допомоги від 02.08.2021р., акт від 15.03.2021р. №8 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №21/31 від 02 серпня 2021 року не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, обгрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи неминучості, співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, ціни позову, що складає 18510,13 грн., суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу є об`єктивно завищеними.

Зокрема, у підпункті 2 пункту 1 акту від 15.03.2021р. № 8 приймання-передачі наданих послуг, адвокатським об`єднанням зазначено, що останнім витрачено 5 годин на підготовку позовної заяви та розрахунку 3% річних, інфляційних втрат за період прострочення в оплаті за поставлений товар, відправлення примірника із додатками відповідачу та подача до суду.

Проте, дослідивши матеріали справи, суд не може погодитись з таким розрахунком у зв`язку з тим, що дана справа (стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 18510,13 грн.) не є складною, не потребує значного часу для підготовки та складання процесуальних документів та здійснення розрахунку суми боргу, зокрема враховуючи те, що згідно з підпунктом 1 пункту 1 акту, позивачем було проведено аналіз первинних документів на предмет обгрунтованості заборгованості за поставлений товар та опрацьовано законодавчу базу, проаналізовано судову практику зі спірного питання, а відтак, суд вважає, що достатньо обґрунтованим та розумним для виконання робіт, визначених у підпункті 2 пункту 1 акту, є витрачений час, у загальному розмірі 4 години (вартість 4962,00 грн.). Водночас, суд звертає увагу, що спосіб визначення вартості години роботи адвоката встановлюється за домовленістю сторін, проте не є обов`язковим для суду та оцінюється судом залежно від складності справи та складності виконаних адвокатом робіт, а також інших критеріїв.

Разом з тим, суд також не погоджується із заявленим до стягнення таким видом наданої професійної правничої допомоги, що визначений у підпункті 4 пункту 1 акта №8 приймання-передачі наданих послуг щодо підготовки клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача від 07 березня 2022 року та подача до Господарського суду Львівської області.

Перш за все, слід зазначити, що ухвалою суду від 01.03.2022р. сторін у справі повідомлено про наступне підготовче засідання, яке відбудеться 22.03.2022р. та зазначено, що участь сторін в судовому засіданні (22.03.2022р.) не є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.03.2022р. представником позивача на електронну адресу суду було надіслано клопотання (заяву) (вх.№ 5705/22) в прохальній частині якого позивач просить суд здійснювати розгляд даної справи без його участі та вирішити питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог у даній справі. Заявник зазначає, що докази в підтвердження таких витрат позивача будуть надані суду у встановленому чинним законодавством України порядку.

Суд вважає, що позивач мав змогу уникнути витрат на написання адвокатом вищезазначеного клопотання (заяви) та надіслання його до Господарського суду Львівської області, оскільки 16.03.2022р., тобто до судового засідання, яке мало відбутись 22.03.2022р., ним надіслано також заяву про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу (вх.№ 6283/22), в якій позивач просив вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, суд не вбачає розумної потреби покладення на відповідача витрат, пов`язаних з підготовкою та поданням клопотання (заяви) від 09.03.2022р. та не вважає, що такі витрати є неминучими та відповідають критерію необхідності та розумності, відтак суд дійшов висновку не присуджувати на користь позивача витрати, пов`язані з наданням послуг, які зазначені у підпункті 4 пункту 1 акта №8 від 15.03.2021р. приймання-передачі наданих послуг з визначеною вартістю у розмірі 1240,50 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи неминучості, співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, ціни позову, що складає 18510,13 грн., суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з відповідача у розмірі 8683,50 грн. У задоволенні решти витрат належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (79053, місто Львів, вулиця В.Великого, будинок 54, ідентифікаційний код 31978981) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрграніт" (79049, місто Львів, вулиця Вернадського, будинок 8, квартира 70, ідентифікаційний код 41302717) 15741,50 грн. основного боргу, 2018,22 грн. інфляційних втрат, 749,62 грн. 3% річних, 2269,90 грн. витрат по сплаті судового збору та 8683,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.05.2022р.

Суддя Петрашко М.М.