ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 924/1282/13 (924/60/21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участі секретаря судового засідання Кравченко О.В.

учасники справи:

за первісним позовом:

позивач- Акціонерне товариство "Ідея Банк",

представник - Заставна О.В. (в режимі відеоконференції, довіреність від 23.12.2021)

відповідач 1 - Міністерство юстиції України

відповідач 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ" в особі арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича

арбітражний керуючий - Глеваський Віталій Васильович (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon", особисто),

відповідач 3 - Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль",

відповідач 4 - Акціонерного товариства "УкрСиббанк",

за зустрічним позовом:

позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" в особі арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича

арбітражний керуючий - Глеваський Віталій Васильович (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon", особисто)

відповідач 1 - Акціонерне товариство "Ідея Банк",

представник - Заставна О.В. (в режимі відеоконференції, довіреність від 23.12.2021)

відповідач 2 - Міністерство юстиції України

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції, в т.ч. поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") касаційну скаргу

ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича

на рішення Господарського суду Хмельницької області

від 13.07.2021

у складі судді: Крамар С.І.

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

від 19.10.2021

у складі колегії суддів: Миханюк М.В. (головуючий), Саврій В.А., Коломис В.В.,

у справі за позовом

Акціонерного товариства "Ідея Банк"

до Міністерства юстиції України

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг"

Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

Акціонерного товариства "УкрСиббанк"

про скасування арештів та заборон накладених в межах проваджень №44357889 та № 40455748

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ" в особі арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича

до Акціонерного товариства "Ідея Банк",

Міністерства юстиції України

про витребування транспортних засобів

у межах справи за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Ухвалою суду від 28.10.2013 порушено провадження у справі № 924/1282/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" (далі - ТОВ "Євро Лізинг", позивач за зустрічним позовом, боржник), введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна боржника.

2. Постановою суду від 23.07.2015 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.

3. Ухвалою суду від 12.12.2018 ліквідатором ТОВ "Євро Лізинг" у справі №924/1282/13 призначено арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича (далі - ліквідатор Глеваський В.В.).

Короткий зміст вимог заявника

4. На адресу Господарського суду Хмельницької області 26.01.2021 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Ідея Банк" (далі - АТ "Ідея Банк", позивач) до Міністерства юстиції України про скасування арештів та заборон накладених в межах виконавчих проваджень № 44357889 та № 40455748 на транспортні засоби ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_5 (номер шасі НОМЕР_6 ) (том 1, а. с. 1 - 6).

4.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі № 914/1675/13 за АТ "Ідея Банк" визнано право власності на транспортні засоби, які на момент звернення із позовною заявою були зареєстровані за юридичною особою ТОВ "Євро лізинг" ().

4.2. Рішення набрало законної сили, що підтверджується відміткою Господарського суду Львівської області на рішенні суду та довідкою суду від 29.11.2019 № 914/1675/13/1/19. Листом Відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС МЮ України відмовлено у знятті арештів у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчих проваджень, в межах яких накладено арешти. Посилаючись на вимоги частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", позивач за первісним позовом просив скасувати арешти та заборони, накладені в межах виконавчих проваджень № 44357889 та № 40455748 на спірні транспортні засоби.

5. ТОВ "Євро Лізинг" заявило зустрічний позов про витребування в АТ "Ідея Банк" спірних транспортних засобів, що зареєстровані на праві приватної власності за ТОВ "Євро Лізинг", з незаконного володіння та користування АТ "Ідея Банк".

5.1. Позивач за зустрічним позовом зазначив, що ТОВ "Євро Лізинг" є належним власником транспортних засобів, автомобілі зареєстровані за товариством, їх перереєстрація не здійснювалась. Ліквідатором (арбітражним керуючим) ТОВ "Євро Лізинг" встановлено факт перебування спірних транспортних засобів у володінні АТ "Ідея Банк", однак вимогу до АТ "Ідея Банк" вих. № 03/03/21-34 від 03.05.2021 про передачу транспортних засобів банком залишено без задоволення.

Розгляд справи місцевим судом та прийняте ним рішення

6. Рішенням від 13.07.2021 Господарський суд Хмельницької області позов АТ "Ідея Банк" до ТОВ "ЄВРО ЛІЗИНГ" задовольнив частково;

скасував обтяження (заборони, арешти) накладені в межах виконавчих проваджень № 44357889 та № 40455748 на ВАЗ 21154 (державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ), ВАЗ 21154 (державний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 ), ВАЗ 21154 (державний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 );

у частині задоволенні позову АТ "Ідея Банк" до Міністерства юстиції України, АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ "УкрСиббанк" про скасування арештів та заборон накладених в межах виконавчих проваджень № 44357889 та № 40455748 відмовив;

у задоволенні зустрічного позову ТОВ "ЄВРО ЛІЗИНГ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Глеваського В.В. до АТ "Ідея Банк" та Міністерства юстиції України відмовив;

стягнув з ТОВ "Євро Лізинг" на користь АТ "Ідея Банк" 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору (том 3, а. с. 150 - 153).

3.1. Місцевим господарським судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі № 914/1675/13 задоволено позов ПАТ "Ідея Банк" до ТОВ "Євро Лізинг" та в рахунок погашення заборгованості за траншами договору № 968 про відкриття револьверної кредитної лінії від 17.12.2009 (на загальну суму 10 306 084,19 грн.) звернено стягнення на заставне майно ТОВ "Євро Лізинг" шляхом передання у власність ПАТ "Ідея Банк" транспортних засобів відповідно до зазначеного переліку. Суд зауважив, що право власності ПАТ "Ідея Банк" на транспортні засоби підлягало реєстрації в Державтоінспекції МВС України.

3.2. Також місцевий суд зазначив, що постановою приватного виконавця від 22.03.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1053 виданого 07.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про вилучення у ТОВ "Торговий дім Срібне місто" та повернення АТ "Ідея Банк" об`єктів лізингу за договором № 102 від 15.08.2006; постановою приватного виконавця від 22.03.2019 оголошено в розшук автомобілі відповідно до переліку; згідно із актами приймання-передачі майна від 21.10.2019 транспортні засоби передані банком на зберігання.

3.3. Судом встановлено, що на спірні транспортні засоби накладено обтяження: арешт, заборона відчуження, згідно постанови ВПВР ДВС України від 14.08.2014 №140-34-4677/2-375/15 (ВП № 44357889); арешт, заборона відчуження, згідно постанови ВПВР ДВС України від 09.09.2014 №13-035-3543/2-191/15 (ВП № 40455748).

3.4. Місцевий суд також встановив, що спірні транспортні засоби не включались до ліквідаційної маси банкрута; за період з 12.12.2008 до 11.12.2020 не ухвалювались будь-які рішення процесуального характеру у справі про банкрутство № 924/1282/13 (ліквідаційна процедура відкрита 23.07.2015) щодо вищезазначених транспортних засобів. Разом з тим, 03.03.2021 ліквідатор ТОВ "Євро Лізинг" звернувся до АТ "Ідея Банк" з вимогою про передачу за актом прийому-передачі транспортних засобів.

3.4. З огляду на зазначене, зважаючи на обставини викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ "Ідея Банк" та наявність підстав для скасування обтяжень, накладених на спірні транспортні засоби відповідно до зазначеного переліку.

3.6. Суд зауважив, що позивач довідався про наявність перешкод (арештів/заборон) для реєстрації права власності на транспортні засоби (предмети застави) з відповіді РСЦ у міста Києві від 27.01.2020 № 31/26-12вх., тому відсутні підстави для застосування до заявлених вимог позовної давності.

3.7. Також судом взято до уваги, що за період виконання повноважень та обов`язків у процедурі банкрутства ТОВ "Євро Лізинг" ліквідатором транспортні засоби, зареєстровані за боржником не включено до складу ліквідаційної маси банкрута та жодних процесуальних дій щодо спірного рухомого майна у справі про банкрутство судом не приймалось.

3.8. Крім того місцевим судом враховано, що знищення архіву в якому перебували виконавчі провадження № 44357889 та № 40455748, у зв`язку з закінченням строків їх зберігання не є підставою для відмови у скасуванні обтяжень, а відділом примусового виконання рішень при закритті виконавчих проваджень № 44357889 та № 40455748 порушено вимоги постанови Господарського суду Хмельницької області від 23.07.2015 у справі №924/1282/13 в частинні зняття заборон та обтяжень.

3.9. Суд зауважив, що Міністерством юстиції України, АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ "УкрСиббанк" не порушуються права та охоронювані законом інтереси АТ "Ідея Банк", тому підстави для задоволення позовних вимог до цих осіб відсутні.

3.10. З огляду на наявність рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі № 914/1675/13, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ТОВ "Євро Лізинг" в особі ліквідатора Глеваського В.В. до АТ "Ідея Банк" та Міністерства юстиції України про витребування спірних транспортних засобів.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення

4. Постановою 19.10.2021 Північно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Євро Лізинг" в особі ліквідатора Глеваського В.В. залишив без задоволення;

рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.07.2021 залишив без змін (том 4, а. с. 36 - 40).

4.1. Апеляційний суд погодився із висновками місцевого господарського судом про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ "Ідея Банк" та скасування обтяжень, накладених на зареєстровані за ТОВ "Євро Лізинг" транспортні засоби. Суд зауважив, що з дати ухвалення та набрання чинності рішенням Господарського суду Львівської області до дати їх вилучення (у жовтні 2019 році) позивач не володів даними автомобілями та не мав їх у розпорядженні, що унеможливлювало здійснення вчасної державної реєстрації права власності. При цьому, у процедурі банкрутства ТОВ "Євро Лізинг" ліквідатором не вживались дії щодо розшуку транспортних засобів, зареєстрованих за боржником; ліквідатором надано лист-відповідь №11/12/20-1 від 11.12.2020, в якому зазначено, що спірні транспортні засоби не включено до складу ліквідаційної маси банкрута та жодних процесуальних дій щодо такого рухомого майна у справі про банкрутство не приймалось.

4.2. Також, з огляду на встановлені судами обставини, апеляційний суд погодився з правильністю рішення суду першої інстанції в частині відмови задоволення зустрічного позову ТОВ "Євро Лізинг" ліквідатора Глеваського В.В. до АТ "Ідея Банк" та Міністерства юстиції України про витребування в АТ "Ідея Банк" спірних транспортних засобів. Суд зауважив, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

5. Ліквідатор ТОВ "Євро Лізинг" арбітражний керуючий Глеваський В.В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.07.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі № 924/1282/13 (924/60/21) Господарського суду Хмельницької області.

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №924/1282/13 (924/60/21) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2021.

7. У зв`язку з обранням судді Катеринчук Л.Й. суддею Великої Палати Верховного Суду автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/1282/13 (924/60/21) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді- Білоус В.В., Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.12.2021.

8. Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського В.В., датою проведення судового засідання визначено 01.03.2022. Судове засідання не відбулося.

9. Ухвалою від 13.04.2022 Верховний Суд призначив розгляд касаційної скарги ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського В.В. на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.07.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі № 924/1282/13 (924/60/21) на 24.05.2022, 11:30.

10. Ухвалою від 13.04.2022 Верховний Суд задовольнив клопотання АТ "Ідея Банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

доручив Львівському апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції 24.05.2022 о 11:30.

10.1. Ухвалою від 11.05.2022 Верховний Суд клопотання ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського В.В. про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" - задовольнив.

11. Від АТ "Ідея Банк", Департаменту ДВС Міністерства юстиції України надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких представники зазначених учасників справи просили касаційну скаргу ТОВ "Євро Лізинг" залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

12. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (24.05.2022) від учасників справи не надійшло обґрунтованих заяв чи клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т. ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 24.05.2022.

12.1. В судовому засіданні 24.05.2022 прийняли участь уповноважений представник АТ "Ідея Банк" в режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом та ліквідатор ТОВ "Євро Лізинг" арбітражний керуючий Глеваський В.В. у режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ТОВ "Євро Лізинг")

13. Скаржник аргументував, що AT "Ідея Банк" не є належним позивачем, оскільки, на думку скаржника, банк не є власником спірних транспортних засобів. Скаржник зауважив, що на момент прийняття рішення у цій справі, рішення щодо звернення стягнення на рухоме майно, на яке посилається позивач за первісним позовом, набрало законної сили. Разом з тим, право власності на транспортні засоби зареєстровано за ТОВ "Євро Лізинг", а не за АТ "Ідеа Банк". На думку скаржника, право власності на транспортний засіб виникає з моменту державної реєстрації, однак AT "Ідея Банк" не надано доказів зареєстрованого за ним права власності на транспортний засіб.

13.1. Скаржник зазначив, що судами не перевірено факт набрання законної сили рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі №914/1675/13, яким обґрунтовує свої доводи AT "Ідея Банк". Скаржник звернув увагу на те, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня відмітка про дату набрання законної сили, тому є підстави вважати, що рішення, станом на дату звернення AT "Ідея Банк" до Господарського суду Хмельницької області, не набрало законної сили.

13.2. Скаржник доводив, що ліквідатором ТОВ "Євро Лізинг" вживаються заходи щодо розшуку транспортних засобів, що підтверджується ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.07.2016 у справі №924/1282/13, відповідно до змісту якої транспортні засоби, зареєстровані за ТОВ "Євро Лізинг", оголошено в розшук.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

14. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

16. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 13 - 13.2. описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

17. За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

18. Із зазначеними положеннями також кореспондуються частини перша, друга статті 319, частина перша статті 321 ЦК України, відповідно до яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

19. Системний аналіз положень статей 316, 317, 328, 346 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що правом власності є право особи володіти, користуватись та розпоряджатись річчю (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Крім того, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

20. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

21. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК, слід враховувати, що за змістом зазначеної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

21.1. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

21.2. Згідно з частиною першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належіть їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Зазначена норма є спеціальною та передбачає порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 913/567/19 (913/176/20).

22. Верховний Суд також звертає увагу, що державна реєстрація права на рухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на майно та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому, реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності на відповідне рухоме майно.

22.1. Отже, офіційне визнання права власності особи за судовим рішенням, можливість якого передбачена нормами цивільного законодавства, за відсутності внесення до державного реєстру прав власності даних про прийняття такого рішення суду, не надає попередньому власнику додаткових повноважень щодо володіння, користування чи розпорядження цим майном та не обмежує прав визнаного судом власника у його правомочностях щодо такого майна.

23. Окрім того, невчинення власником, право власності якого визнано судовим рішенням, дій щодо реєстрації права власності у державному реєстрі прав власності, не може мати наслідком втрату вже набутого права власності. Протилежне матиме наслідком порушення принципу "res judicatа", оскільки відбуватиметься фактичний перегляд судового рішення про визнання права власності з порушенням процесуальних норм, які визначають перегляд судових рішень.

23.1. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/5902/18, від 02.06.2020 у справі № 924/785/19.

Щодо суті касаційної скарги

24. Предметом судового розгляду у цій справі є позовні вимоги АТ "Ідея Банк" про визнання права власності на рухоме майно та зняття арештів, накладених у виконавчих провадженнях щодо майна боржника - ТОВ "Євро Лізинг".

25. З матеріалів справи вбачається, що судами встановлено факт звернення стягнення на заставне майно ТОВ "Євро Лізинг" за рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі № 914/1675/13 шляхом передання у власність ПАТ "Ідея Банк" транспортних засобів відповідно до зазначеного переліку.

25.1. Також з матеріалів справи вбачається, що ліквідатор ТОВ "Євро Лізинг" заперечував проти задоволення позовних вимог мотивуючи це тим, що позивач не підтвердив набуття права власності на спірне майно на законних підставах, оскільки спірне рухоме майно зареєстроване за боржником, а державна реєстрація спірних транспортних засобів на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі № 914/1675/13 позивачем не здійснювалась.

26. Разом з тим, Верховний Суд вважає необґрунтованими зазначені доводи скаржника та доводи, викладені у пункті 13 описової частини цієї постанови з огляду на таке.

26.1. Підстави припинення права власності наведені у статті 346 ЦК України, відповідно до пункту 8 частини першої якої право власності на майно припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника.

26.2. Частинами третьою, четвертою, дев`ятою статті 34 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції, чинній на час прийняття рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі №914/1675/13) передбачено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

26.3. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (в редакції, чинній на час прийняття рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі №914/1675/13; далі - Постанова №1388), одним з видів документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

26.4. Отже, положеннями статті 34 Закону України "Про дорожній рух" та Порядку №1388 регулюються та встановлюються обов`язки продавців та покупців транспортних засобів, зокрема щодо зняття з реєстраційного обліку, реєстрації транспортного засобу тощо. Разом з тим, відсутність інформації щодо реєстрації транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах особою, на користь якої було звернуто стягнення на майно за рішенням суду, не спростовує факту набуття особою права власності на транспортний засіб та не позбавляє особу, яка набула право власності на транспортний засіб, такого права. Верховний Суд звертає увагу, що реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на рухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності.

27. З огляду на положення статей 74, 76 - 77, частини першої, другої статті 300 ГПК України, є необґрунтованими доводи скаржника, викладені в пункті 13.1. описової частини цієї постанови, оскільки скаржником ні у суді першої, ні у суді апеляційної інстанції факт набрання рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2013 у справі № 914/1675/13 законної сили не спростовувався, докази щодо оскарження такого рішення учасниками зазначеної справи (судові рішення, прийнятті у зазначеній справі судом апеляційної та касаційної інстанції) в матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні, скаржником під час розгляду справи в місцевому та апеляційному суді не надавались. При цьому, відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень помітки про набрання судовим рішенням законної сили не є підставою вважати, що таке рішення не набрало законної сили, оскільки така помітка є технічним елементом та має інформативний характер, з яким процесуальне законодавство не пов`язує факт набрання рішенням законної сили.

28. Також є необґрунтованими доводи скаржника, зазначені у пункті 13.2. описової частини цієї постанови з огляду на таке.

28.1. Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, судами встановлено, що спірні транспортні засоби не включались до ліквідаційної маси банкрута; за період з 12.12.2008 до 11.12.2020 не ухвалювались будь-які рішення процесуального характеру у справі про банкрутство №924/1282/13.

28.2. При цьому, в ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 05.07.2016 у справі № 924/1282/13, яка наявна у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, серед переліку транспортних засобів, оголошених судом у розшук, відсутні транспортні засоби ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_5 (номер шасі НОМЕР_6 ).

28.3. Відтак, з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявні докази у матеріалах справи, судами попередніх інстанцій правильно встановлено наявність на дату звернення з позовними вимогами АТ "Ідеа Банк" до суду (26.01.2021) обставин (арешту спірного майна), з якими частина перша статі 59 Закону України "Про виконавче провадження" пов`язує можливість застосування власником саме такого способу судового захисту, як визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

29. З наведених у касаційній скарзі ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" Глеваського В.В. аргументів та доводів скаржника вбачається невірне розуміння останнім правової природи правовідносин, що склалися між сторонами, а також невірне тлумачення та правозастосування відповідних положень ЦК України щодо права власності та його захисту в судовому порядку у системному зв`язку цих положень з іншими нормативно-правовими актами, зокрема Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексом України з процедур банкрутства.

30. Судами попередніх інстанцій достеменно встановлено, що позивач набув право власності на спірні транспортні засоби на підставі рішення суду; до накладення арешту та заборон на відчуження на нього постановами ВПВР ДВС України від 14.08.2014 №140-34-4677/2-375/15 (ВП № 44357889) та ВПВР ДВС України від 09.09.2014 №13-035-3543/2-191/15 (ВП № 40455748), а також до порушення провадження у справі про банкрутство у справі №924/1282/13 (28.10.2013). Разом з тим, позивач позбавлений можливості належним чином здійснювати своє право власника спірного майна відповідно до положень статті 319 ЦК України, оскільки на транспортні засоби ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_5 (номер шасі НОМЕР_6 ) накладено арешт.

30.1. За таких обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про доведеність позивачем порушення його права власності на транспортні засоби ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_5 (номер шасі НОМЕР_6 ), у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання права власності та скасування арешту майна є обґрунтованими.

31. Верховний Суд звертає увагу, що у позовній заяві відповідачем у справі позивач визначив Міністерство юстиції України. При цьому, позивачем (формально) не було дотримано правил територіальної підсудності та вимоги частини першої статті 27, частини п`ятої статті 30 ГПК України, відповідно до яких позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, а спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

31.1. Разом з тим, Верховний Суд враховує, що ухвалою місцевого суду від 18.02.2021 позовну заяву АТ "Ідея Банк" прийнято в межах розгляду справи про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг", ухвалою від 19.05.2021 місцевий суд залучив співвідповідачами у цій справі - Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" () та Акціонерне товариство "УкрСиббанк" (), оскільки зазначені юридичні особи є стягувачами в межах виконавчих проваджень № 44357889 та № 40455748, а прийняте рішення може вплинути на їх права та обов`язки.

31.2. Отже, висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав в частині задоволення позовних вимог до Міністерства юстиції України відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові № 905/368/18 від 26.11.2019, відповідно до якої належними відповідачами за такими позовними вимогами є боржник та стягувач у виконавчому провадженні, в межах якого такий арешт був накладений. При цьому, положеннями частини тринадцятої статті 30 та пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

32. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

33. Аналізуючи через призму статті 43 ГПК України питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної також звертає увагу на висновки, зроблені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

34. У справі, що розглядається, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

36. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

37. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

38. На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ліквідатора ТОВ "Євро Лізинг" Глеваського В.В. та залишення оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій без змін.

Судові витрати

39. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішень судів попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.07.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №924/1282/13(924/60/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський