ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1666/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М. без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Бренд Контент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - ТВ" про стягнення 400000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю " Старлайт Бренд Контент" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - ТВ" (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання послуг №ДС-7/17 від 19.01.2017 року, 400000 грн. боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг по розміщенню матеріалів в ефірі телеканалу за договором про надання послуг № ДС-7/17 від 19.01.2017 року з урахуванням укладених додаткових угод до нього.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 10.12.2021 року, 25.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1666/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено на 22.02.2022 року.

Позивач в особі свого представника подав суду 07.02.2022 року, 11.04.2022 року клопотання (вх. № 1839/22, 4068/22, а.с. 209-210, 230-231), в яких просив долучити до матеріалів справи додаткові докази в обґрунтування позовних вимог.

Ухвалами суду від 22.02.2022 року, 22.03.2022 року підготовче провадження у справі № 925/1666/21 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2022 року, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закону України № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", рекомендацій Ради суддів України 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, запропоновано усім учасникам справи, виходячи з поточної ситуації, разом з заявами по суті справи направити в суд і іншим учасникам справи свої пропозиції щодо дати призначення судового засідання та можливості їх участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

В судове засідання 17.05.2022 року учасники справи явку своїх представників не забезпечили, представник позивача подав суду 11.04.2022 року заяву (вх. № 4069/22) про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами, відповідач відзив на позовну заяву не подав, 01.03.2022 року звернувся до суду з клопотанням (вх. № 3201/22), в якому просив розгляд справи провести без його участі, у прийнятті рішення поклався на розсуд суду.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

19.01.2017 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн-ТВ», як замовник, та позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Старлайт Бренд Контент», як виконавець, уклали договір про надання послуг № ДС-7/17(далі Договір, а.с. 11-16), за умовами п. 2.1. якого виконавець надає послуги по розміщенню матеріалів в ефірі телеканалу з метою популяризації імені, найменування, знаку для товарів та послуг або іншого об`єкта інтелектуальної власності замовника або клієнта замовника, що міститься в матеріалах (далі - популяризація), а замовник приймає послуги, які надаються за цим договором, а також у формі та у строки, визначені цим договором та додатками до нього, здійснює оплату послуг популярізації.

Сторони Договору погодили істотні умови цього договору, зокрема:

п.2.2. умови популяризації, зокрема: назва телеканалу, назва телевізійного продукту, види (форми), популяризації, цільову аудиторію (у разі фіксації обсягів популяризації в WGRP), обсяги популяризації, виражені у погоджених сторонами показниках, строки проведення популяризації, а також розмір та порядок здійснення оплати популяризації визначаються у додатках до цього договору, які від дати їх підписання сторонами становлять його невід`ємні частини;

п.3.1.1. виконавець зобов`язався надавати замовнику послуги з проведення популяризації, передбачені цим договором та додатками до нього;

п.3.1.4. виконавець зобов`язався надавати замовнику акт прийому-передачі наданих послуг (далі акт0 до 10 числа місяця наступного за звітним;

п.3.2.6. замовник зобов`язався здійснити у формі, в розмірі та у строки, визначені цим договором та додатками до нього оплату популяризації у порядку визначеному цим договором та відповідними додатками до нього;

п.3.2.7. замовник зобов`язався підписувати та повертати виконавцю акт протягом 5 робочих днів від дати передачі такого акту виконавцем. Вразі якщо акт не буде підписано замовником у встановлений цим пунктом строк та до виконавця не надійдуть письмові зауваження щодо наданих послуг, то такі послуги вважаються наданими виконавцем належним чином, прийнятими замовником, а акт підписаний сторонами;

п.7.1. ціна договору складається з вартості послуг популяризації, що вказується у відповідному додатку до даного договору та актах. При цьому сторони погодили, що вказана у відповідному додатку до договору сума вартості послуг популяризації встановлена з урахуванням технічної профілактики телеканалів, яка відбувається один раз на календарний місяць;

п.7.2. замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг популяризації шляхом перерахування вказаної у відповідному додатку суми на поточний рахунок виконавця до дати початку вказаного у відповідному додатку періоду розміщення матеріалів, за умови, що інший порядок оплати не передбачено у відповідному додатку до даного договору;

п.8.1. за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України;

п.11.1. договір набуває чинності з моменту його підписання, та діє до 31.01.2018 року (включно0, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором та додатками до нього.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

На виконання Договору 05.12.2017 року сторонами складено та підписано додаток №2 (а.с.17-18), в якому сторонами погоджено: телевізійний продукт цикл телепередач під назвою «Все буде смачно»; канал трансляції телевізійного продукту СТБ, період надання послуги з 03.01.2018 року по 31.12.2018 року; порядок виходу в ефір матеріалів; вартість послуг популяризації 3661976 грн. 88 коп. та порядок оплати послуг відповідно до вказаного графіку з щомісячною сплатою погодженої суми.

До Договору сторонами укладено три додаткові угоди:

05.12.2017 року Додаткову угоду № 1 (а.с. 19), в якій погодили канали трансляції телевізійного продукту та продовжили строк дії договору до 31.01.2019 року;

30.03.2018 року Додаткову угоду № 2 (а.с. 20-21), в якій погодили: телевізійний продукт цикл телепередач під назвою «Все буде смачно», «Мастер шеф»; канал трансляції телевізійного продукту СТБ; період надання послуги з 03.01.2018 року по 31.12.2018 року; порядок виходу в ефір матеріалів; вартість послуг популяризації 4260842 грн. 20 коп. та порядок оплати послуг відповідно до вказаного графіку з щомісячною сплатою погодженої суми;

31.10.2018 року Додаткову угоду № 3 (а.с. 22), в якій погодили: телевізійний продукт цикл телепередач під назвою «Все буде смачно», «Мастер шеф»; канал трансляції телевізійного продукту СТБ; період надання послуги з 03.01.2018 року по 01.01.2019 року; порядок оплати послуг відповідно до вказаного графіку з щомісячною сплатою погодженої суми, а саме:

- до 28.02.2018 року за період з 03.01.2018 по 31.01.2018 суму в розмірі 270895,20 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 31.03.2018 року за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 суму в розмірі 289666,86 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 30.04.2018 року за період з 01.03.2018 по 31.03.2018 суму в розмірі 485273,40 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 31.05.2018 року за період з 01.04.2018 по 30.04.2018 суму в розмірі 63809,94 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 30.06.2018 року за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 суму в розмірі 73035,38 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 31.07.2018 року за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 суму в розмірі 4194,77 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 30.09.2018 року за період з 01.08.2018 по 31.08.2018 суму в розмірі 77729,34 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 31.10.2018 року за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 суму в розмірі 615709,78 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 30.11.2018 року за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 суму в розмірі 816275,33 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 31.12.2018 року за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 суму в розмірі 763782,90 грн., в т.ч. ПДВ;

- до 31.01.2019 року за період з 01.12.2018 по 01.01.2019 суму в розмірі 800469,30 грн., в т.ч. ПДВ.

Із актів прийому-передачі наданих послуг від 31.01.2018 року, від 28.02.2018 року, від 31.03.2018 року, від 30.04.2018 року, від 31.05.2018 року, від 30.06.2018 року, від 31.08.2018 року, від 30.09.2018 року , від 31.10.2018 року, від 30.11.2018року, від 31.12.2018 року, від 01.01.2019 року за Додатком №2 від 05.12.2017 до Договору про надання послуг №ДС-7/17 від 19.01.2017 (а.с. 23-34) вбачається, що позивач у період з 03.01.2018 року по 01.01.2019 року надав передбачені Договором послуги по розміщенню матеріалів в ефірі телеканалу на загальну суму 4260842 грн. 20 коп., а відповідач ці послуги прийняв в повному обсязі, без зауважень однак оплатив лише частково на суму 3860842 грн. 20 коп. згідно даних картки рахунку позивача № 361 за період з 01.01.2017 року по 29.11.2021 року, акта звіряння взаємних розрахунків за період станом на 29.11.2021 року, 26.01.2022 року, виписки по рахунку позивача відкритого в АТ «Укрексімбанк» за період з 01.06.2017 року по 11.11.2021 року, (а.с. 35-41, 42-44, 47, 211).

На момент звернення позивача з даним позовом до суду борг відповідача перед позивачем становить 400000 грн., вимога про його стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про надання послуг №ДС-7/17 від 19.01.2017 року з урахуванням погодженого сторонами додатку №2 та внесених до договору змін додатковими угодами №№ 1-3 від 05.12.2017 року, від 03.03.2018 року, від 31.10.2018 року, договір за своєю природою є договором про надання послуг, вимоги позивача витікають із прав та обов`язків сторін за цим договором.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, загальні положення про послуги визначені главою 63 ЦК України, про підряд - параграфом 1 глави 61 ЦК України.

Згідно з нормами ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.5 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частинами 2, 3 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За змістом положень статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 204 ЦК України, передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами був укладений договір про надання послуг №ДС-7/17 від 19.01.2017 року з урахуванням погодженого сторонами додатку №2 та внесених до договору змін додатковими угодами №№ 1-3 від 05.12.2017 року, від 03.03.2018 року, від 31.10.2018 року, які ними виконувалися, заборгованість відповідача зі сплати послуг по розміщенню матеріалів в ефірі телеканалу у розмірі 400000 грн. позивачем підтверджена належними і допустимими доказами, відповідачем не заперечена, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - ТВ", код ЄДРПОУ 33156447, місцезнаходження: 18028, м. Черкаси, вул. 14-Грудня, буд. 8/11 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Бренд Контент", , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд.11 400000 грн. боргу та 6000 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 25.05.2022 року.

Суддя Грачов В.М.