ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.05.2022 Справа№914/521/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Фартушка Т.Б.,

розглянувши матеріали заяви: Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького від 25.05.2022р. вих. №251-19 (вх. №1498/22 від 25.05.2022р.)

про: забезпечення позову

у справі №914/521/22 за позовом: Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького, Львівська область, м.Львів;

до Відповідача: Комарнівської міської ради, Львівська область, Львівський район, м.Комарно;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська область, м.Львів;

про: витребування майна з чужого незаконного володіння

Представники Учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

02.03.2022р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького від 23.02.2022р. вих. №100-30 (вх. №591) до Комарнівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає протиправне вибуття земельних ділянок кадастрові номери :02:000:0003 та №:09:000:0004 з державної власності та права постійного користування Позивача до комунальної власності Відповідача.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2022р. у цій справі судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 29.03.2022р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.03.2022р. у цій справі суд постановив в задоволенні клопотань Комарнівської міської ради Львівської області від 28.03.2022р. вх. №6804/22 та вх. №6807/22 про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження відмовити; відкласти підготовче судове засідання на 29.04.2022р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання визнається обов`язковою; викликати повноважних представників Учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.04.2022р. у цій справі судом постановлено продовжити строк підготовчого провадження на 15 днів; відкласти підготовче судове засідання на 17.05.2022р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.05.2022р. у цій справі суд постановив заяву Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького б/д б/н (вх. №1273/22 від 10.05.2022р.) про забезпечення позову відхилити; в забезпеченні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.05.2022р. у цій справі судом постановлено клопотання Комарнівської міської ради від 06.05.2022р. вих. №434 (вх. від 11.05.2022р. №1312/22) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору задоволити; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, Львівська область, м.Львів, просп.В.Чорновола, буд.4; ідентифікаційний код: 39769942; телефон: ; e-mail:); продовжити строк підготовчого провадження на 15 днів; відкласти підготовче судове засідання на 07.06.2022р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.

25.05.2022р. за вх. 1498/22 від Позивача до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява від 25.05.2022р. вих. №251-19 про забезпечення позову, у якій Заявник (Позивач) просить суд вжити забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу Комарнівській міській раді Львівського району Львівської області вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема будь-які юридично значимі дії щодо відчуження, розпаювання, передачі у користування тощо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0003 та :09:000:0004 на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області.

В обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову Заявник (Позивач) зазначає, що згідно ст.149 ЗК України у чинній станом на час передачі земельних ділянок редакції земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом; вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень; сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу; у разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Згідно ст.150 ЗК України у чинній станом на час передачі земельних ділянок редакції до особливо цінних земель відносяться: в) землі, надані в постійне користування НВДО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах "в" і "г" частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України; погодження матеріалів вилучення (викупу) земельних ділянок особливо цінних земель, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, провадиться Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної Київської і Севастопольської міських рад.

З наведеного Заявник підсумовує, що діяльністю суб`єкта владних повноважень, суттєво порушено закон, створено прецедент - виведення майна з власності держави, державного закладу.

При цьому, Заявник вказує, що Відповідач не оприлюднював своїх намірів щодо спірних земельних ділянок не оприлюднював, тому надати доказів їх існування Позивач не міг, однак, Заявник (Позивач) дізнався про ухвалення 19.04.2022р. Комарнівською міською радою Львівського району рішення №1568 «Про передачу в оренду ФГ «Елітфрукт» земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с.Переможне і за межами м.Комарно», яким передано в оренду, зокрема й спірну (університетську) ділянку площею 17,0279 га, кадастровий номер :09:000:0004 за межами с.Переможне.

Рішення міської ради ухвалено 19.04.2022р., тобто, під час судового розгляду спору щодо належності спірної земельної ділянки.

Відтак, на думку Заявника (Позивача) Відповідач діяв недобросовісно, достеменно знаючи про належність земельних ділянок Державі в особі університету; Відповідач неодноразово звертався до Кабінету Міністрів Україні, до міністерств (агро, освіти) для отримання погодження на вилучення і розпаювання земель учгоспу університету, однак не отримав такого дозволу, і, незважаючи на це, зареєстрував земельні ділянки університету за собою.

Ухвалене 19.04.2022р. рішення опубліковано на сайті Комарнівської міської ради. Таким чином, на думку Заявника (Позивача), відбулося захоплення державного майна - двох земельних ділянок, і одну з них вже передано в оренду третій особі, чим завдано істотної шкоди законному володільцю, університету. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити, і вже ускладнило, ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів Позивача.

В підтвердження викладених в Заяві доводів Заявником долучено копію тексту рішення Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області від 19.04.2022р. №1568 «Про передачу в оренду ФГ «Елітфрукт» земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с.Переможне і за межами м.Комарно», пунктом 1 якого ухвалено передати в оренду ФГ «Елітфрукт» строком на 11 (одинадцять) місяців для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами с.Переможне Львівського району Львівської області і за межами м.Комарно Львівського району Львівської області площею: 6,4346га кадастровий номер :09:000:0005 за межами с.Переможне; 1,2401га кадастровий номер :09:000:0006 за межами с.Переможне; 5,7408га кадастровий номер :04:000:0013 за межами с.Переможне; 7,7229га кадастровий номер :03:000:0004 за межами с.Переможне; 17,0279га кадастровий номер :09:000:0004 за межами с.Переможне; 39,5780га кадастровий номер :02:000:0004 за межами м.Комарно.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Однак положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія ефективності задоволення вимог позивача. Аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018р. у справі №912/1616/18.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. №ЕТ8 №5 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004р. у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст.136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019р. у справі № 904/1417/19.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 15.08.2018р. у справі №922/4587/13, достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена, зокрема у п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття зазначених Позивачем заходів забезпечення позову при розгляді спору про стягнення заборгованості та зобов`язання повернути майно суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права Позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій. Виконання рішення розуміє під собою сукупність дій, які спрямовані на досягнення результатів, що були поставлені Позивачем, а в подальшому, - судом при прийнятті рішення, задля відновлення того чи іншого охоронюваного законом права та/чи інтересу Позивача.

Поряд з цим слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Також суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається із доданого Заявником до заяви від 25.05.2011р. вх. №251/19 (вх. №1498/22 від 25.05.2022р.) тексту рішення Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області від 19.04.2022р. №1568 «Про передачу в оренду ФГ «Елітфрукт» земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с.Переможне і за межами м.Комарно», Відповідачем ухвалено передати в оренду ФГ «Елітфрукт» строком на 11 (одинадцять) місяців для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами с.Переможне Львівського району Львівської області і за межами м.Комарно Львівського району Львівської області площею: 6,4346га кадастровий номер :09:000:0005 за межами с.Переможне; 1,2401га кадастровий номер :09:000:0006 за межами с.Переможне; 5,7408га кадастровий номер :04:000:0013 за межами с.Переможне; 7,7229га кадастровий номер :03:000:0004 за межами с.Переможне; 17,0279га кадастровий номер :09:000:0004 за межами с.Переможне; 39,5780га кадастровий номер :02:000:0004 за межами м.Комарно.

В той же час, Позивач у поданій 02.03.2022р. за вх. №591 до суду позовній заяві від 23.02.2022р. вих. №100-30 просить суд витребувати з чужого незаконного володіння земельні ділянки кадастрові номери :02:000:0003 та №:09:000:0004 з підстав їх протиправного вибуття з державної власності та права постійного користування Позивача до комунальної власності Відповідача.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову та матеріалам справи в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, в тому числі щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що Заявником у поданій заяві обґрунтовано належними засобами доказування факт здійснення Відповідачем заходів, спрямованих на утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, зокрема, ухвалення Відповідачем 19.04.2022р. рішення №1568 «Про передачу в оренду ФГ «Елітфрукт» земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами с.Переможне і за межами м.Комарно», згідно з яким Відповідачем ухвалено передати в оренду ФГ «Елітфрукт» строком на 11 місяців для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами с.Переможне Львівського району Львівської області і за межами м.Комарно Львівського району Львівської області, в тому числі площею 7,7229га кадастровий номер :03:000:0004.

З підстав наведеного, беручи до уваги встановлені судом обставин, суд вважає слушними доводи Позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову у випадку ухвалення рішення, може призвести до утруднення чи неможливості виконання такого рішення, а також зв`язок, розумність, збалансованість інтересів Сторін та відповідність між запропонованими Позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову, а відтак, доведеність Позивачем загрози утруднення чи неможливості виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позову.

Беручи до уваги розумність, обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення, які просить вжити Позивач, враховуючи зв`язок між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачеві Комарнівській міській раді Львівського району Львівської області (81562, Львівська область, Львівський район, м.Комарно, вул.Січових Стрільців, буд.34; ідентифікаційний код: 26411516) вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема будь-які юридично значимі дії щодо відчуження, розпаювання, передачі у користування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0003 та :09:000:0004, що знаходяться на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області.

Таким чином заяву Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького від 25.05.2022р. вих. №251-19 (вх. №1498/22 від 25.05.2022р.) про забезпечення позову у справі №914/521/22 за позовом Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького до Комарнівської міської ради, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про витребування майна з чужого незаконного володіння слід задоволити, вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Комарнівській міській раді Львівського району Львівської області (81562, Львівська область, Львівський район, м.Комарно, вул.Січових Стрільців, буд.34; ідентифікаційний код: 26411516) вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема будь-які юридично значимі дії щодо відчуження, розпаювання, передачі у користування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0003 та :09:000:0004, що знаходяться на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні доводи чи докази, які б вказували на можливе порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, у зв`язку з вжиттям таких заходів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького від 25.05.2022р. вих. №251-19 (вх. №1498/22 від 25.05.2022р.) про забезпечення позову у справі №914/521/22 за позовом Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького до Комарнівської міської ради, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Комарнівській міській раді Львівського району Львівської області (81562, Львівська область, Львівський район, м.Комарно, вул.Січових Стрільців, буд.34; ідентифікаційний код: 26411516) вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зокрема будь-які юридично значимі дії щодо відчуження, розпаювання, передачі у користування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0003 та :09:000:0004, що знаходяться на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області.

Стягувач: Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Ґжицького (79010, Львівська область, м.Львів, вул.Пекарська, буд.50; ідентифікаційний код: 00492990).

Боржник: Комарнівська міська рада Львівського району Львівської області (81562, Львівська область, Львівський район, м.Комарно, вул.Січових Стрільців, буд.34; ідентифікаційний код: 26411516).

3. Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання три роки з наступного дня після її прийняття.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Фартушок Т.Б.