УХВАЛА

31 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/2355/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Баличик Галини Михайлівни (далі - ФОП Баличик Г.М.)

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022

за позовом фізичної особи-підприємця Ходак Марії Володимирівни

до ФОП Баличик Г.М.

про стягнення 25 639,84 грн. суми основної заборгованості за договором,

284 378,40 грн. неустойки та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ФОП Баличик Г.М. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №914/2355/14 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ФОП Баличик Г.М., Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №914/2355/14, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Баличик Г.М. на рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі № 914/2355/14.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі № 914/2355/14: позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсним у порядку пункту 1 частини першої статті 83 ГПК України (у редакції, чинній на момент прийняття цього судового рішення) пункту 3.2 договору оренди від 15.09.2011 №7 такого змісту: "P.S, Термін дії договору 10 (десять) років з подальшим продовженням оренди. З доповненням згідні: СПД Ходак М.В. (підпис); СПД Баличик Г.М. (підпис)"; стягнуто з відповідача на користь позивача: 25 639,84 грн. основної заборгованості за договором; 100 136,36 грн. неустойки та 2 515,52 грн. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП Баличик Г.М. звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі №914/2355/14. ФОП Баличик Г.М. також просила поновити строк на апеляційне оскарження.

У своєму клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги скаржниця посилається на таке: про судові засідання у даній справі відповідачці не було відомо, копії судового рішення вона не отримувала; у період часу з 28.03.2014 по 22.10.2021 відповідачка не проживала в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки разом з чоловіком ( ОСОБА_1 , який проходив лікування) знаходилися на території Російської Федерації; довіреність від 23.05.2014, яка видана від імені відповідачки і копія якої наявна у матеріалах даної справи, була підроблена, з приводу чого Баличик Г.М. звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів; про судовий наказ, виданий у межах даної справи, Баличик Г.М. довідалася 10.12.2021, після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження. Після цього вона звернулася до місцевого господарського суду з заявою про ознайомлення з матеріалами даної справи, за результатами якого їй стало відомо про зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2022: визнано причини пропуску строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі № 914/2355/14 неповажними; апеляційну скаргу ФОП Баличик Г.М. на рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі №914/2355/14 залишено без руху; запропоновано скаржниці усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання документально підтвердженого клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги із зазначенням інших (додаткових) причин пропуску такого строку та доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі і доказів направлення апеляційної скарги з додатками іншій стороні у справі (опис вкладення).

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 03.02.2022 зазначив таке:

- скаржницею не було долучено доказів сплати судового збору і надіслання копії апеляційної скарги позивачу;

- рішення господарського суду Львівської області у даній справі було ухвалене 09.09.2014, тобто більше, ніж сім років тому, при цьому процесуальний закон, чинний на момент ухвалення оскаржуваного рішення (стаття 93 ГПК України), встановлював 10-ти денний строк на оскарження такого рішення суду, який починав свій перебіг з дня його оголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня підписання повного тексту рішення;

- із врахуванням вказаної обставини, а також положень статей 13, 42, 261 ГПК України, суд зазначив, що апелянтка, обґрунтовуючи подане у 2022 році клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 2014 року, зобов`язана належним чином довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку; докази, подані нею в обґрунтування такого клопотання, повинні беззаперечно підтверджувати ті обставини, на які вона покликається та не викликати сумнівів у суду;

- скаржниця не довела належним чином того, що їй було невідомо про існування судового процесу у даній справі та про ухвалене рішення, а також тієї обставини, що у період 2014-2021 років вона не проживала на території України, оскільки: з матеріалів даної судової справи вбачається, що суд першої інстанції повідомляв відповідачку про судовий розгляд у справі №914/2355/14 за адресою, відомості про яку містилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; у матеріалах даної справи міститься клопотання про відкладення розгляду справи, підписане представником відповідачки Завадою Т.Р., який діяв на підставі письмової довіреності від 23.05.2014, яка містить підпис та відбиток печатки відповідачки. Крім того, відповідно до відмітки на звороті судового рішення від 09.09.2014, вказаний представник отримав копію судового рішення у даній справі 16.09.2014. Вказане свідчить про обізнаність відповідачки із існуванням спору у даній справі та результатом його вирішення. Що ж до доводів відповідачки про підробленість довіреності від 09.09.2014 суд зазначив, що такі є голослівними та не обґрунтованими жодними доказами; надані відповідачкою документи належним чином не підтверджують факт її відсутності на території України з 2014 по 2021 роки та не доводять того, що у цей період ФОП Баличик Г.М. не проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, з копії закордонного паспорта відповідачки неможливо встановити період її відсутності на території України; на підтвердження факту лікування свого чоловіка на території Російської Федерації, Баличик Г.М. додала до свого клопотання документи про надання медичних послуг, які датовані 2020-2021 роками. Більш того, факт лікування чоловіка відповідачки за межами території України не свідчить про те, що сама відповідачка у той час перебувала також за межами України.

16.02.2022 на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від ФОП Баличик Г.М. про долучення до суду роздруківки банківської квитанції від 16.02.2022 №КАМ1-612К-0СМС-РЕ98 на суму 3 773,28 грн. про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, докази направлення апеляційної скарги ФОП Ходак М.В. та більш якісні копії раніше поданих доказів. Також ФОП Баличик Г.М. подано клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги (додаткові підстави).

У своєму клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги скаржниця посилається на таке: про судові засідання у даній справі їй не було відомо, копії судового рішення вона не отримувала; довіреність від 23.05.2014 видана не Баличик Г.М., а невідомою особою Баличик М.М.; наявна копія довіреності не засвідчена у встановленому порядку, що вказує на недопустимість врахування судом цього доказу при наданні оцінки обставин даної справи; скаржниці невідомо, хто такий ОСОБА_2 , а відмітка про отримання ним копії рішення у даній справі містить виправлення невідомого характеру; Баличик Г.М. стало відомо про зміст рішення у даній справі після її ознайомлення з матеріалами справи, яке відбулося 20.12.2021, саме з цього моменту слід відраховувати строк на апеляційне оскарження; скаржниця повторно наголосила на тому, що у період з 28.03.2014 по 22.10.2021 вона разом із своїм чоловіком перебувала на території Російської Федерації. З метою виконання вимог ухвали суду від 03.02.2021 її представником адвокатом Лукою Т.М. подано адвокатські запити до уповноважених органів Російської Федерації з метою отримання інформації щодо перебування Баличик Г.М. на міграційному обліку на території Російської Федерації. У зв`язку із наведеним скаржниця просила продовжити процесуальні строки, визначені судом в ухвалі суду від 03.02.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022: визнано неповажними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, що зазначені ФОП Баличик Г.М. у клопотанні від 10.02.2022; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Баличик Г.М. на рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі №914/2355/14 на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що:

- довіреність від 23.05.2015 підписана від імені Баличик Г.М. та містить відбиток печатки ФОП Баличик Г.М. Довіреність від 23.05.2015 вказує на те, що Завада Т.Р. як представник відповідачки був обізнаний про даний судовий процес та отримав копію рішення суду у даній справі;

- твердження скаржниці про наявність виправлень у відмітці про отримання Завадою Т.Р. копії рішення у даній справі не спростовує того, що відповідна відмітка дійсно зроблена Завадою Т.Р., ця відмітка містить його підпис та дату отримання;

- доводи відповідачки про підробленість довіреності не обґрунтовані жодними доказами. Такі бездоказові твердження відповідачки не можуть бути покладені в основу рішення суду про поновлення строку на подання апеляційної скарги, який було пропущено більше, ніж на 7 років;

- надані відповідачкою документи належним чином не підтверджують обставини її перебування на території Російської Федерації у період з 28.03.2014 по 22.10.2021;

- запитувана адвокатом Лукою Т.М. інформація від уповноважених органів Російської Федерації щодо перебування Баличик Г.М. на міграційному обліку на території Російської Федерації не є допустимим доказом у розумінні статті 77 ГПК України, який би міг підтвердити факт перебування фізичної особи за межами території України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи те, що ФОП Баличик Г.М. не довела у своїй заяві про усунення недоліків поважності причин пропущення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Баличик Г.М. на рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 у справі №914/2355/14, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ФОП Баличик Г.М. на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі №914/2355/14 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Аргументи, викладені в касаційній скарзі, так само не викликають розумних сумнівів у правильності застосування норм права господарським судом попередньої інстанції.

Клопотання ФОП Баличик Г.М. про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду залишається без розгляду, оскільки Судом відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 234, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Баличик Галини Михайлівни на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 у справі № 914/2355/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов