ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3338/14

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянувши у судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» на бездіяльність державного виконавця

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс», м.Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка Васильківського району Київської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич-агро», м. Київ

про стягнення грошових коштів

У судовому засіданні брали участь:

представник скаржника: Грищенко О.М. (посвідчення адвоката №3888 від 29.10.2009, довіреність б/н від 12.08.2021);

представник ВДВС: Данилюк О.Б. (посвідчення АБ №016997 від 25.12.2020, довіреність б/н від 18.01.2022)

УСТАНОВИВ:

18.04.2022 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» (далі скаржник, ТОВ «Компанія «Ніко-тайс») із скаргою №18-2/04 від 18.04.2022 (вх. №24/22 від 22.04.2022), в якій просить суд, зокрема:

визнати за період з 19.01.2021 по 23.02.2023 неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) (далі ВДВС) у виконавчому провадженні №54633399 щодо примусового виконання наказу суду від 20.10.2014 у справі №911/3338/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399 щодо примусового виконання наказу суду від 20.10.2014 у справі №911/3338/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження»;

зобов`язати ВДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399 щодо примусового виконання наказу суду від 20.10.2014 у справі №911/3338/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 26.04.2022, зокрема, вищевказану скаргу прийнято та призначено до розгляду у судове засідання на 09.05.2021, запропоновано ВДВС надати суду відзив/письмові пояснення щодо скарги ТОВ «Компанія «Ніко-тайс».

На підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у судовому засіданні оголошено перерву до 23.05.2022, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу від 09.05.2022.

У судове засідання представники Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі ТОВ «ПК Трейдсервісгруп») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич-агро» (далі ТОВ «Галич-агро», боржник) не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином. Водночас, явка вказаних осіб обов`язковою судом не визнавалась, а тому, ураховуючи положення ст.ст. 42, 342 ГПК України, суд визнав за можливе провести судове засідання без участі зазначених представників.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.05.2022 на електронну пошту суду від ВДВС надійшов відзив на скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», який ухвалою суду від 23.05.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ст.ст. 118-119, 165, 170 ГПК України залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Так, рішенням суду від 02.10.2014 у справі №911/3338/14 позовні вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-тайс» задоволено частково, стягнуто солідарно з ТОВ «Галич-агро» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь скаржника 12 302,60грн пені, 2 150, 40грн 3 % річних, 4 699,79грн інфляційні втрати, 1 827,00грн - витрат на оплату послуг адвоката та 1 827,00грн судового збору, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

20.10.2014 після набрання рішенням законної сили, судом видано відповідний наказ №911/3338/17 про примусове виконання вищевказаного рішення.

05.09.2017 Буським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Буський ВДВС) відкрито виконавче провадження за №54633399 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, що підтверджується відповідною постановою (т. 8 а.с. 169).

13.08.2019 Буським ВДВС прийнято постанову у виконавчому провадженні №54633399 про передачу наказу суду від 20.10.2014 №911/3338/17 до Дарницького ВДВС у м. Києві (т. 8 а.с. 50-51).

У свою чергу, постановою ВДВС від 20.01.2020 прийнято виконавче провадження №54633399 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа (т. 10 а.с. 81).

14.05.2020 ВДВС повернуто наказ суду від 20.10.2014 №911/3338/17 стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що прийнято відповідну постанову у виконавчому провадженні №54633399 (т. 10 а.с. 59).

Ухвалою суду від 13.07.2020, зокрема, скасовано вищевказану постанову про повернення виконавчого документа.

За таких обставин, 21.09.2020 ВДВС відновлено виконавче провадження №54633399, про що винесено відповідну постанову, що підтверджується відповідними відомостями з автоматизованої системи виконавчих проваджень (т. 10 а.с. 91-94).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони (стягувач і боржник), представники сторін.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та аналогічна норма міститься у ст. 339 ГПК України).

Так, обґрунтовуючи свою скаргу, ТОВ «Компанія «Ніко-тайс» посилається на те, що у період з 19.01.2021 по 23.02.2022 ВДВС: не дотримано порядок та строки вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399; не вжиті заходи, зокрема, щодо направлення відповідних запитів до ряду державних органів та установ з метою перевірки майнового стану боржника; не звернувся до правоохоронних органів із заявою про ухилення ТОВ «Галич-агро» від виконання судового рішення; не вчинено дій щодо обмеження у виїзді за кордон керівника ТОВ «Галич-агро». Зазначене, на думку скаржника, свідчить про бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, зі змісту наведених норм убачається, що здійснення виконавчих дій у межах відповідного виконавчого провадження, як завершальної стадії судового розгляду справи, полягає у реалізації судових рішень на підставі, в межах та у спосіб, передбачених положеннями чинного законодавства. Одночасно при проведенні таких дій, державний виконавець, за результатами послідовного застосування норм Закону України «Про виконавче провадження», повинен забезпечити прийняття правомірних і неупереджених рішень, оформлених належним чином, а інші учасники виконавчого провадження зобов`язані не перешкоджати вчиненню виконавчих дій та не зловживати наданими їм правами. При цьому чинним законодавством гарантована можливість оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців, як один із механізмів контролю за належним виконанням судових рішень (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2020 у справі №902/731/17, від 15.10.2020 у справі №910/11366/17).

У свою чергу, права та обов`язки державного виконавця у межах виконавчого провадження визначені, зокрема та не виключно, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, періодичність проведення таких перевірок чітко визначено Законом України «Про виконавче провадження», і такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 означеного Закону, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника (подібний за змістом правовий висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №915/1294/13, від 23.08.2018 у справі №911/167/17, від 19.08.2019 у справі №913/438/16, від 17.02.2021 у справі №904/3525/18).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Водночас, ВДВС не спростовано у встановленому порядку того, що ними вчинилися відповідні виконавчі дій у період з 19.01.2021 по 23.02.2022 із дотриманням строків, визначених ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи зазначене, суд вважає скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-тайс» в частині визнання неправомірною бездіяльність ВДВС котра виразилась у порушенні строків вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399.

Щодо вимоги скаржника про визнання неправомірною бездіяльності ВДВС котра виразилась у порушенні порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399, то суд зазначає наступне.

Так, спеціальним законом, який регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон України «Про виконавче провадження», а детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

При цьому, вчинення державним виконавцем дій, які визначені законом для виконання судового рішення, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, ТОВ «Ніко-тайс» у своїй скарзі із посиланням на ст.ст. 1, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що ВДВС не дотримано порядок вчинення виконавчих дій. При цьому, скаржник зазначає, що ВДВС у період з 19.01.2021 по 23.02.2022 не був позбавлений можливості здійснити такі виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №54633399, зокрема, як направлення запитів до відповідних державних органів та установ; звернення до правоохоронних органів із заявою про ухилення ТОВ «Галич-агро» від виконання судового рішення; вчинення дій направлених на обмеження у виїзді за кордон керівника ТОВ «Галич-агро».

Проаналізувавши зазначене, суд вважає, що посилання скаржника на те, що ВДВС «не був позбавлений здійснити…» не свідчить про порушення вказаним органом порядку вчинення виконавчих дій, а вказує лише на думку ТОВ «Ніко-тайс» щодо відповідних заходів.

При цьому, у резолютивній частині скарги ТОВ «Компанія «Ніко-тайс» вказує на необхідність зобов`язання ВДВС усунути допущене порушення шляхом дотримання порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399, проте, скаржником не конкретизовано які заходи, на його думку, додатково повинен вчинити відповідний орган державної виконавчої служби, з урахуванням того, що останній повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Крім того, суд вважає, що ВДВС самостійно визначає обсяг заходів виконавчого провадження (виконавчих дій), що необхідно вчинити з метою виконання рішення суду, з урахуванням фактичних обставин виконавчого провадження з одночасним дотриманням основних принципів виконавчого провадження (у тому числі співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями).

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги ТОВ «Ніко-тайс» у вказаній частині.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 234-235, 339, 342-343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» №18-2/04 від 18.04.2022 (вх. №24/22 від 22.04.2022) задовольнити частково.

2. Визнати за період з 19.01.2021 по 23.02.2023 неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №54633399 щодо примусового виконання наказу суду від 20.10.2014 у справі №911/3338/14, котра виразилась у порушенні строків вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399 щодо примусового виконання наказу суду від 20.10.2014 у справі №911/3338/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Дарницького ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54633399 щодо примусового виконання наказу суду від 20.10.2014 у справі №911/3338/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

4. В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 23.05.2022 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 31.05.2022.