ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 Справа № 914/91/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжметбрухт», м.Запоріжжя,

до відповідача: Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», м.Львів

про: стягнення 9 000,00 грн

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кравчук І.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Алілуєв Д.М. представник взяв участь в режимі відеоконференції;

від відповідача: Карабань В.І.- представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжметбрухт» до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про стягнення 9 000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №914/91/22 за правилами спрощеного позовного провадження; розгляду справи по суті призначено на 07.02.2022 та витребувати у відповідача договір про поставку металобрухту №660 від 25.08.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжметбрухт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжметбрухт», оригінал для огляду, копію до справи.

Сьомого лютого 2022 року до Господарського суду Львівської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву ( Вх. № 3050/22).

Відзив на позовну заяву долучено до матеріалів справи.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено довідку ДК «Укроборонпром» ДП «Львівський бронетанковий завод» про відсутність у відповідача Договору №660 від 25.08.2021, укладеного між Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжметбрухт».

Ухвалою суду від 07.02.2022 у з`язку із першою неявкою сторін, розгляд справи відклали на 21.02.2022.

Через канцелярією Господарського суду 09.02.2022 від відповідача надйшло клопотання про долучення доказів.

Докази долучено до матеріалів справи.

Вісімнадцятого лютого 2022 року, до канцелярії Господарського суду Львівської області, від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову (Вх. 649/22).

Заяву про зміну підстав позову прийнято до розгляду.

У судовому засіданні 21.02.2022 суд ухвалив перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/91/22 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження; підготовче засідання у справі призначити на 21.03.2022.

У судовому засіданні 21.03.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №914/91/22 на 30 днів з 22.04.2022 та відклав підготовче засідання на 28.04.2022.

Ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження у справі №914/91/22, розгляд справи №914/91/22 по суті призначено на 09.05.2022.

Ухвалою від 09.05.2022 розгляд справи відкладено на 23.05.2022.

Канцелярією Господарського суду 20.05.2022 зареєстровано відзив на заяву про зміну підстав позову (Вх. №10651/22).

Відзив долучено до матеріалів справи.

У судове засідання 23.05.2022 з`явився представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції, просив позовні вимоги задовільнити.

У судове засідання 23.05.2022 представник відповідача з`явився, заявив усне клопотання про відкладення, в задоволені позовних вимог просив відмовити.

Протокольною ухвалою відмовлено представнику відповідача у клопотанні про відкладення.

У судовому засіданні 23.05.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором постачання металобрухту №660 від 25.08.2021 в частині передачі товару, за який позивачем відповідно до умов договору було сплачено 100 відсотків передплати вартості у розмірі 9000 грн.

Під час розгляду справи, позивачем змінено підстави позову, та зазначено наступне.

Оскільки, відповідач у відзиві вказує про відсутність договору №660 від 25.08.2021, тому відповідач просить повернути кошти сплачені відповідачу у розмірі 9000 грн., як безпідставно сплачені.

Правова позиція відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з наступних підстав.

Як видно з Довідки ДП «Львівський БТЗ» 03.02.2021 № 183/1 на Державному підприємстві «Львівський бронетанковий завод» відсутній договір №660 від 25.08.2021, укладений між Державним підприємством «Львівський бронетанковий завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжметбрухт» на поставку 4,50 тонн стружки сталевої вартістю 9 000,00 грн.

Оскільки між Позивачем та Відповідачем договір на поставку 4,5 тонни стружки сталевої (вид 503) укладений не був, посилання Позивача на порушення Відповідачем норм ЦК України та ГК України, які стосуються виконання зобов`язань, застосовані бути не можуть.

Також відповідач вказує, між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № 580 від 26.07.2021 відповідно до умов якого Відповідач (Постачальник за договором) зобов`язувався поставити Позивачу (Покупець за договором) 20 тонн брухту чорних металів (вид 500) на загальну суму 162 000,00.

У рамках виконання Договору № 580 від 26.07.2021 перевізники ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 (що надавали послуги перевезення на замовлення ТОВ «Запоріжметбрухт») 25.08.2021 прибули на територію ДП «Львівський БТЗ» для навантаження брухту чорних металів (вид 500) на транспортні засоби з метою його наступного вивезення. Причому таке навантаження повинне було здійснене власними силами ТОВ «Запоріжметбрухт».

Близько 16:30 год. транспортні засоби перевізників із завантаженим металобрухтом були затримані на КПП-1 ДП «Львівський БТЗ» при спробі виїзду з території підприємства. Причина - після огляду даних транспортних засобів співробітниками поліції охорони було встановлено невідповідність завантаженого товару (об`єму) наданим супровідним документам. А саме: замість зазначених у Договорі 1 брухту чорних металів (вид 500) фактично було завантажено: брухту чорних металів (вид 500) - 22,84 тонни (замість зазначених у супровідних документах 10 тонн). До речі, Договором 1 було передбачено поставку лише 20,0 тонн; стружки сталевої (вид 503) - 19,53 тонни (змість зазначених у супровідних документах 4,5 тонни).

За даним фактом 26.08.2021 слідчим відділом відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області зареєстроване кримінальне провадження №0000069 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

З цих підстав, як вказує відповідач, твердження позивача, про те, що поставка товару не відбулась є неправдивим.

Щодо безпідставно сплачених коштів, то відповідач зазначає, що згідно видаткової накладної № 364 від 25.08.2021 підписаної представником ТОВ «Запоріжметбрух» Соколенком В.Г. позивач отримав стружку сталеву у кількості 4500 кг. На суму 9 000 грн.

Обставини справи, встановлені судом.

Відповідачем складено рахунок-фактура №164 від 25 серпня 2021 згідно договору №660 від 25.08.2021 на стружку сталеву в кількості 4500,000 кг на загальну суму 9000,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №164 позивачем сплачено відповідачу кошти у розмірі 9000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2682 від 25 серпня 2021 року.

Згідно витягу з ЄРДР судом встановлено, що 26.08.2021 слідчим відділом відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області зареєстроване кримінальне провадження №0000069 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

Судом з ухвали Сихівського районного суду від 31.08.2021 у справі №464/6281/21 встановлено наступне.

25.08.2021 о. 18:00 год. до ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від працівників УПО ДП «Бронетанковий завод» та працівника СБУ у Львівській області щодо розтрати державного майна, а саме металобрухту та металевої стружки ДП «Бронетанковий завод». В ході проведення огляду місця події на території «Бронетанковий завод», що адресою: м. Львів, вул.Стрийська, 73 виявлено та вилучено в період часу з 00:01 год. по 00:15 год. 26.08.2021 та в період часу з 20:00 год. по 23:00 год. 25.08.2021 документи, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів спеціалізовані напівпричепи, транспортні засоби, металобрухт та металеву стружку, яка була в середині спеціалізованих напівпричепах, які перелічені в протоколах огляду місця події від 25 та 26.08.2021. Вилучене майно визнано речовими доказами відповідно до постанов слідчого від 26.08.2021. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що вказане вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, таке має суттєве значення для проведення досудового розслідування, а відтак виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Особи, які беруть участь у судовому розгляді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердили, що виконували замовлення щодо перевезення металобрухту та стружки металевої з ДП «Бронетанковий завод».

З наданої відповідачем видаткової накладної № 364 від 25.08.2021, складеної на ДП «ЛБТЗ» встановлено наступну інформацію про господарську операцію: назву сторін - ДП «ЛБТЗ» і ТОВ «Запоріжметбрухт»; підставу господарської операції - «Договір № 660 від 25.08.2021»; назву товару, його кількість та загальну ціну - «Стружка металева (вид 503), 4500 кг., 9000 грн.

Відповідна видаткова накладна підписана представником ТОВ «Запоріжметбрухт» - Соколенко Вадимом Григоровичом за довіреністю № 2508/1 від 25.08.2021.

Видаткова накладна завірена належним чином, та як встановлено судом, ухвалою Сихівського районного суду від 31.08.2021 у справі №464/6281/21 на відповідну видаткову накладну накладено арешт, про що зазначено у відповідній ухвалі.

01.12.2021 позивач звернувся до відповідача листом № 0112/02 з проханням повернути передплату за договором №660 від 25.08.2021 у розмірі 9000, 00 грн.

Довідкою №183/1 від 03.02.2022 відповідачем повідомлено, що договір №660 від 25.08.2021 відсутній на Державному підприємстві «Львівський бронетанковий завод».

Аргументи та висновки суду.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 ЦК України.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі

№ 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Як встановлено судом Відповідачем складено рахунок-фактура №164 від 25 серпня 2021 згідно договору №660 від 25.08.2021 на стружку сталеву в кількості 4500,000 кг на загальну суму 9000,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №164 позивачем сплачено відповідачу кошти у розмірі 9000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2682 від 25 серпня 2021 року.

З наданого позивачем листа директора ТОВ «Запоріжметбрухт» від 01.12.2021 №011/02 до відповідача вбачається, що дійсно 25.08.2021р. було заплановано отримання товару, для чого уповноважений працівник ОСОБА_3 прибув на ДП «Львівський бронетанковий завод». Під навантаження було надано два автомобілі: перевізник ФОП ОСОБА_1 авто RENAULT державний номер НОМЕР_1 причеп НОМЕР_2 ; перевізник ФОП ОСОБА_2 авто RENAULT державний номер НОМЕР_3 причеп НОМЕР_4 . Однак поставка товару не відбулась.

З ухвали Сихівського районного суду, встановлено наступне, 25.08.2021 о. 18:00 год. до ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від працівників УПО ДП «Бронетанковий завод» та працівника СБУ у Львівській області щодо розтрати державного майна, а саме металобрухту та металевої стружки ДП «Бронетанковий завод». В ході проведення огляду місця події на території «Бронетанковий завод», що адресою: м. Львів, вул.Стрийська, 73 виявлено та вилучено в період часу з 00:01 год. по 00:15 год. 26.08.2021 та в період часу з 20:00 год. по 23:00 год. 25.08.2021 документи, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів спеціалізовані напівпричепи, транспортні засоби, металобрухт та металеву стружку, яка була в середині спеціалізованих напівпричепах, які перелічені в протоколах огляду місця події від 25 та 26.08.2021. Вилучене майно визнано речовими доказами відповідно до постанов слідчого від 26.08.2021. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що вказане вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, таке має суттєве значення для проведення досудового розслідування, а відтак виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Особи, які беруть участь у судовому розгляді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердили, що виконували замовлення щодо перевезення металобрухту та стружки металевої з ДП «Бронетанковий завод».

З наданої відповідачем видаткової накладної № 364 від 25.08.2021 вбачається, що відповідач отримав металеву стружку в розмірі 4500,000 кг. Загальною вартістю 9000 грн.

Видаткова накладна підписана зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріждметбрухт» Соколенком Вадимом Григоровичом за довіреністю № 2508/1 від 25.08.2021.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначено в постанові КГС ВС від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, «необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує»

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, беручи до уваги, що представником відповідача наданими доказами у їх сукупності доведено безпідставність позовних вимог позивача, тому суд постановляє у задоволені позовних вимог відмовити.

Судові витрати.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір слід покласти на позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2022

Суддя Синчук М.М.