ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" травня 2022 р. Справа № 911/713/22

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву та додані до неї матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», (08132, вул. Київська, буд. 8 В, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна-Агро», (09183, вул. Липки, буд. 2, с. Озерна, Білоцерківський район, Київська область)

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Київська обласна ЕК» звернулось в Господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до ТОВ «Озерна-Агро» про стягнення основної заборгованості за поставлену електричну енергію за період з грудня 2021 р. по січень 2022 р. у розмірі 26 512, 83 грн згідно з заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 р., договором про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р., укладеного на умовах комерційної пропозиції «Стандарт-1» між ТОВ «Київська обласна ЕК» та ТОВ «Озерна-Агро», та додатковою угодою від 27.08.2021 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р.

Розглянувши заяву заявника про видачу судового наказу у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява є такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

3. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

4. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 цього ж кодексу судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 ст. 150 цього ж кодексу передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви в якості доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, заявником додано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 р., договір про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р., укладений на умовах комерційної пропозиції «Стандарт-1» між ТОВ «Київська обласна ЕК» та ТОВ «Озерна-Агро», додаткову угоду від 27.08.2021 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р., положення Комерційної пропозиції «Стандарт-1», акт № А- прийняття-передавання електричної енергії за грудень 2021 р. від 31.12.2021 р. на суму 20 214, 74 грн, акт № А- прийняття-передавання електричної енергії за січень 2022 р. від 31.01.2022 р. на суму 10 371, 33 грн, рахунок-фактуру за спожиту електричну енергію № за грудень 2021 р. від 31.12.2021 р. на суму 16 141, 50 грн, рахунок-фактуру за спожиту електричну енергію № за січень 2022 р. від 31.01.2022 р. на суму 26 512, 83 грн.

Пунктом 1.1. договору про постачання електричної енергії споживачу (у редакції, що діє з 01.10.2020 р.) передбачено, що цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.

Пунктом 5.4. цього ж Договору визначено, що ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.7. цього ж Договору порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 2 до цього Договору. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим Договором без отримання рахунку Постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, Споживач може ознайомитися на веб-сайті Постачальника. Неотримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією.

Положеннями Комерційної пропозиції «Стандарт-1» (Додаток № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу) передбачено наступний порядок оплати: попередня оплата: 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період - повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; Остаточний розрахунок: проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції, та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку Постачальника.

Пунктом 1.1. Додаткової угоди від 27.08.2021 р. передбачено, що Постачальник за отриманими від Оператора системи розподілу даними проводить розрахунок плати за електричну енергію, формує відповідні рахунок/рахунки та акт приймання-передачі електричної енергії, Акт звіряння розрахунків (за необхідності), розміщує сформовані документи в «Кабінеті юридичного споживача» з накладанням ЕЦП у термін, що не перевищує 3-х робочих днів з дати отримання від Оператора системи розподілу даних про обсяги споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.2. цієї ж Додаткової угоди Споживач зобов`язується отримавши рахунок/рахунки та Акт приймання-передачі електричної енергії, у термін, що не перевищує 1 робочий день з дати отримання, повернути їх Постачальнику шляхом розміщення в «Кабінеті юридичного споживача» з накладанням ЕЦП.

Згідно з п. 1.3. цієї ж Додаткової угоди Споживач зобов`язується отримавши Акт звіряння розрахунків, у термін, що не перевищує 3 робочих дні з дати отримання, заповнити його та повернути Постачальнику шляхом розміщення в «Кабінеті юридичного споживача» з накладанням ЕЦП.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, заява-приєднання до положень договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 р. підписана від імені боржника директором Вільдом Б. К. А. та скріплена печаткою юридичної особи з найменуванням Іноземне підприємство «Агро Вільд Україна» з ідентифікаційним кодом 33353730, тобто юридичною особою, відмінною від особи, до якої заявлено вимоги про видачу судового наказу, що унеможливлює встановлення судом факту дійсного виникнення та існування господарських правовідносин між заявником та боржником щодо постачання електричної енергії за договором № 420056606 від 01.01.2019 р.

Крім того, вищевказані акт № А- прийняття-передавання електричної енергії за грудень 2021 р. від 31.12.2021 р. та акт № А- прийняття-передавання електричної енергії за січень 2022 р. від 31.01.2022 р. підписані лише заявником і не містять підпису боржника, а отже не є підписаним обома сторонами договору, а тому такі акти не можуть бути достатніми, належними та допустимими доказами купівлі-продажу електричної енергії у відповідні місяці постачання електричної енергії за заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 р., договором про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р., укладеного на умовах комерційної пропозиції «Стандарт-1» між ТОВ «Київська обласна ЕК» та ТОВ «Озерна-Агро», та додатковою угодою від 27.08.2021 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р.

Таким чином, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви заявником не додано усіх достатніх, належних та допустимих доказів, що б підтверджували обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме укладення між ТОВ «Київська обласна ЕК» та ТОВ «Озерна-Агро» договору про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р., належним чином оформлені та підписані акти постачання електричної енергії у заявлені заявником періоди та як наслідок існування заборгованості боржника у розмірі 26 512, 83 грн, що не відповідає вимогам ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

2. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

3. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

4. Суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Відповідно до ст. 153 цього ж кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

2. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 147, 148, 152, 153, 233 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви б/н від 18.05.2022 р. (вх. № 381 від 18.05.2022 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна-Агро» про стягнення основної заборгованості у розмірі 26 512, 83 грн за заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 р., договором про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р., укладеного на умовах комерційної пропозиції «Стандарт-1», та додатковою угодою від 27.08.2021 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу № 420056606 від 01.01.2019 р.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца