ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2022 р. Справа№ 910/18085/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022

у справі № 910/18085/21 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко"

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про стягнення 52 500,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" (далі - ТОВ "Крамар Еко", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київський метрополітен" (далі - КП "Київський метрополітен", відповідач) про стягнення 52 500,00 грн заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 481-П-18 від 10.07.2018 в частині повної оплати наданих позивачем послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21 позов задоволено повністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог щодо надання відповідачу послуг.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, КП "Київський метрополітен" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що умовою для розрахунку за надані послуги є підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг, відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи підписаного акта, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 поновлено КП "Київський метрополітен" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Київський метрополітен"; розгляд апеляційної скарги КП "Київський метрополітен" постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; ТОВ "Крамар Еко" встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18085/21.

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 10.07.2018 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (замовник за договором, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" (виконавець за договором, позивач) було укладено договір № 481-П-18 (далі - договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги: «Утилізація сміття та поводження зі сміттям», код 90510000-5 згідно з ДК 021:2015 (перевезення та розміщення відходів), далі - послуги, а замовник зобов`язується надані належним чином послуги прийняти та оплатити.

Згідно з пунктом 1.2 договору перелік послуг, їх вартість та обсяги, а також місця утворення та тимчасового зберігання (накопичення) відходів (будівельних та/або виробничих), визначено в Технічній специфікації (додаток 1) до договору, що є його невід`ємною частиною.

У пунктах 2.1, 2.2 договору визначено, що виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідатиме встановленим в п. 2.2. цього договору критеріям. Критеріями якості послуг є дотримання виконавцем: строків надання послуг (за винятком настання обставин непереборної сили); вимог законодавства, зокрема Закону України «Про відходи», стандартів, норм, порядків і правил у сфері поводження з відходами.

За умовами пунктів 3.1. - 3.3. договору ціна на послуги встановлюється в національній валюті України - гривні.

Сума цього договору становить 3 283 500,00 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 547 250,00 грн за 13 134 м3.

Тарифи на послуги з перевезення та розміщення відходів, що надає виконавець за 1 м3 становить:

- для будівельних відходів - 250,00 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 41,67 грн;

- для виробничих відходів - 250,00 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 41,67 грн.

За змістом пункту 4.2. договору розрахунок за надані послуги здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів від дати підписання обома сторонами акта приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 5.7 договору за результатами наданих послуг, що є предметом цього договору, уповноваженими представниками сторін щомісячно (до 3 числа місяця наступного за звітним) підраховується фактичний обсяг наданих на умовах цього договору послуг, про що складається акт приймання-передачі наданих послуг.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками сторін і діє до 30.06.2021 (пункт у10.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного сторонами договору, відповідно до поданих відповідачем заявок № 36/11-114 від 28.05.2021, № 27/08-1747 від 10.06.2021, № 27/08-1669 від 03.06.2021, № 27/08-1612 від 28.05.2021, № 27/08-1743 від 10.06.2021, № 27/08-1541 від 24.05.2021, № 27/08-1683 від 04.06.2021, № 27/08-1715 від 09.06.2021, № 27/08-1660 від 02.06.2021, позивачем було надано послуги з перевезення та розміщення відходів, про що складено акт надання послуг № 2665 від 29.06.2021.

Листом № 28 від 05.07.2021 позивач направив відповідачу два примірника акта надання послуг № 2665 від 29.06.2021 з проханням їх підписати, скріпити печаткою та направити відповідний примірник позивачу. Окрім того, з метою оплати наданих послуг позивачем було направлено відповідачу рахунок на оплату № 2515 від 29.06.2021 на суму 52 500,00 грн. Вказаний лист було отримано відповідачем 05.07.2021 за № 05, що підтверджується відповідною відміткою, проставленою на листі.

Листом № 27/08-2085 від 13.07.2021 відповідач повідомив позивача про наявність помилок у акті наданих послуг. Також відповідач зазначив про відсутність підстав для підписання вищезазначеного акта та здійснення розрахунків, оскільки строк дії спірного договору сплив 30.06.2021.

Листом № 31 від 20.07.2021 позивач направив відповідачу для підписання два примірника акта надання послуг у новій редакції, з урахуванням зазначених відповідачем недоліків. Окрім того, позивач зазначив про необхідність оплати наданих послуг. Вказанй лист було отримано відповідачем 21.07.2021 за № 512, що підтверджується відповідною відміткою, проставленою на листі.

Листом № 27/08-2435 від 13.08.2021 відповідач повідомив позивача про відмову у підписанні актів наданих послуг, мотивуючи свою позицію неналежним оформленням актів та направленням їх після закінчення строку дії договору.

13.08.2021 позивачем вручено відповідачу вимогу № 39 щодо сплати заборгованості за договором.

23.09.2021 відповідачу позивачем вручено лист № 60 від 22.09.2021 з проханням підписати акти надання послуг № 2665 від 29.06.2021 та направити один примірник позивачу.

Відповідач направлений позивачем акт наданих послуг № 2665 від 26.06.2021 на суму 52 500,00 грн відповідно до умов договору не підписав, надані послуги не оплатив.

У свою чергу відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки підставою для здійснення розрахунків за надані послуги відповідно до умов договору є підписаний позивачем та відповідачем акт надання послуг, проте позивачем не подано до суду відповідного акта, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення заборгованості. Аналогічні твердження викладено відповідачем в апеляційній скарзі.

Посилаючись на наявність непогашеної заборгованості відповідача за вказаним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 52 500,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді обставин справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства та вищевказані межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання вищевказаного договору, колегія суддів зазначає, що такий за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, укладення ТОВ "Крамар Еко" та КП "Київський метрополітен" договору від 10.07.2018 № 481-П-18 було спрямоване на отримання останнім послуг та одночасного обов`язку по здійсненню їх оплати.

Судом першої інстанції правомірно відхилено доводи відповідача щодо відсутності підписаного сторонами акта наданих послуг, який відповідно до умов спірного договору є доказом надання послуг, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5.8 договору виконавець направляє замовнику належним чином оформлений акт приймання-передачі наданих послуг, який замовник підписує протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання або надає мотивовану відмову від його підписання.

Пунктом 5.9 договору визначено, що у випадку мотивованої відмови замовника від приймання наданих послуг сторони у п`ятиденний термін складають акт з переліком виявлених недоліків і термінами їх усунення виконавцем. У цьому випадку оплата наданих послуг буде здійснюватися після усунення виконавцем всіх недоліків.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, матеріали справи не місять жодних доказів направлення відповідачем позивачу у визначені договором строки мотивованої відмови від підписання акта наданих послуг.

Судом обґрунтовано встановлено, що направлений позивачем листом № 31 від 20.07.2021 акт наданих послуг прийнято відповідачем 05.08.2021 без жодних зауважень, оскільки відповідно до п. 5.9 договору кінцевою датою для направлення мотивованої відмови є 04.08.2021, проте відповідна відмова була надана позивачу листом № 27/08-2435 від 13.08.2021, тобто із пропуском встановленого строку.

Крім цього, з листування відповідача вбачається, що відповідач фактично не заперечує проти факту надання послуг вартістю 52 500,00 грн, а лише вказує на допущенні у складених позивачем актах помилки, які останнім було усунено.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність зі сторони відповідача обґрунтованих заперечень щодо факту надання послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність факту надання послуг відповідачеві на виконання умов договору про надання послуг від 10.07.2018 № 481-П-18 на загальну суму 52 500,00 грн.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, відповідач своєчасно та в повному обсязі не розрахувався за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 52 500,00 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати відповідно до договору настав, доказів повної оплати наданих послуг відповідачем не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення у повному обсязі не погашений, а його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та не спростований відповідачем, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню повністю в розмірі 52 500,00 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази та вимоги законодавства, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову повністю.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга Комунального підприємства "Київський метрополітен" має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/18085/21

4. Матеріали справи № 910/18085/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова