ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01 червня 2022 року Справа № 926/5090/21

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» на бездіяльність органу ДВС по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС»

до Приватного виробничо-комерційного підприємства «ТУЛОН»

про стягнення боргу за перевезення в сумі 48276,00 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Меленко О.С.

Представники:

від заявника не з`явився

від боржника не з`явився

від відділу державної виконавчої служби - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» до Приватного виробничо-комерційного підприємства «ТУЛОН» про стягнення заборгованості в розмірі 48276,00 грн, 6800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

На виконання вказаного рішення 04 квітня 2022 року видано наказ про примусове виконання рішень.

12 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» звернулося до суду із скаргою на бездіяльність органу ДВС.

В обґрунтування поданої скарги, заявник вказує про те, що боржник не виконав рішення в добровільному порядку, а тому стягувач звернувся з наказом для примусового виконання до Першого відділу ДВС у місті Чернівці. Однак, 05 травня 2022 року не отримавши постанови про відкриття виконавчого провадження, чи будь якого іншого документа, який би свідчив про прийняття судового наказу до виконання останній самостійно здійснив перевірку стану виконавчого провадження. Так, скаржник довідався, що його право на виконання судового рішення порушено, оскільки виконавче провадження не розпочате, дані в реєстр не внесені, а постанова про відкриття виконавчого провадження не надіслана.

З огляду на викладене, скаржник просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Першого відділу ДВС у місті Чернівці ПЗМУМЮ, що виявилася у невиконанні ч. 5 ст. 26 та ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

2. Зобов`язати Перший відділ ДВС у місті Чернівці ПЗМУМЮ винести та надіслати стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 13 травня 2022 року прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» на бездіяльність органу ДВС; розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» на бездіяльність органу ДВС призначено на 23 травня 2022 року; повідомлено Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про подання скарги.

Ухвалою суду від 23 травня 2022 року відкладено в межах розумного строку розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» про бездіяльність органу ДВС на 01 червня 2022 року; зобов`язано Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати суду в строк до 01 червня 2022 року належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21, або повідомити суд про їх відсутність.

Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції будучи належним чином повідомлений про відкладення розгляду справи та про дату, час та місце проведення наступного судового засідання явку належного представника у судове засідання 01 червня 2022 року не забезпечив.

Разом з тим, 31 травня 2022 року Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду письмові пояснення (вх. №796).

В своїх письмових поясненнях старший державний виконавець вказаного органу ДВС зазначає, що подана скарга є необ`єктивною, необґрунтованою і задоволення якої порушуватиме норми матеріального та процесуального законодавства, нівелюватиме принцип законності та об`єктивності виконання судових рішень. Означене підтверджується виконавцем тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ДП «НАІС» тимчасово заблокував доступ державних виконавців до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, яка являє собою комп`ютерну програму, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист несанкційного доступу. Тому, у органу ДВС була відсутня можливість реєструвати виконавчі провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Так, 25 травня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №69094610, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Разом з тим, державний виконавець наголошує на тому, що реєстрація виконавчого документа в Автоматизованій системі виконавчих проваджень не являється виконавчою дією та не входить до посадових обов`язків державного виконавця, з огляду на що Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вбачає підстав для задоволення скарги заявника та просить суд в задоволені останньої відмовити.

Також на виконання ухвали суду Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав суду копії матеріалів виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21.

Заявник та боржник явку належних представників в судове засідання 01 червня 2022 року також не забезпечили, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали скарги, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 14 березня 2022 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» до Приватного виробничо-комерційного підприємства «ТУЛОН» про стягнення заборгованості в розмірі 48276,00 грн, 6800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

На виконання вказаного рішення 04 квітня 2022 року Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішень.

11 квітня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» звернулось з заявою про відкриття виконавчого провадження до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Жодної відповіді від органу ДВС щодо поданої заяви та можливих проблем з реєстрацією заяви стягувач не отримав, так як і копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

12 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» звернулось до Господарського суду Чернівецької області задля визнання протиправною бездіяльність Першого відділу ДВС у місті Чернівці ПЗМУМЮ, що виявилася у невиконанні ч. 5 ст. 26 та ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» та в просив суд зобов`язати Перший відділ ДВС у місті Чернівці ПЗМУМЮ винести та надіслати стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29 червня 2004 року заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29 червня 2004 року (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; "Ясіуньєне проти Латвії", заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53. ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01 (рішення від 07 червня 2005 року) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Відповідно до пункту 9.7. Постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження", статтею 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом

Таким чином, саме на виконавця покладаються функції держави щодо виконання судового рішення, та саме така особа визначає комплекс дій для виконання такого рішення, зокрема, й визначає необхідність звернення з конкретними запитами, керуючись чинним законодавством.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як визначено статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Отже, законодавством встановлені граничні строки для вчинення органом ДВС таких виконавчих дій, як: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документа; надсилання сторонам документів виконавчого провадження - не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Матеріали справи містять докази надіслання 13 квітня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяви про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом зазначеного судового наказу. За даними веб сервісу «Трекінг відправлень Укрпошта» щодо поштового відправлення за №773 від 13 квітня 2022 року міститься наступна інформація: «Відправлення вручено: за довіреністю 15 квітня 2022 року».

Отже, враховуючи встановлені частиною 5 статті 26 та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», граничні строки відкриття виконавчого провадження та направлення сторонам постанови про відкриття виконавчого провадження, останнім днем для прийняття відповідної постанови є 16 квітня 2022 року.

Також суд зазначає, що Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції був повідомлений про подання скарги шляхом телефонограми та направлення копії ухвали від 13 травня 2022 року на офіційну електронну адресу органу - , докази чого містяться в матеріалах справи.

Окрім цього, суд направив на офіційну електронну адресу органу копію ухвали суду від 23 травня 2022 року якою зобов`язано Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати суду в строк до 01 червня 2022 року належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21, або повідомити суд про їх відсутність.

Матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21 суд отримав лише 31 травня 2022 року.

Так, судом досліджено матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21 а саме: копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69094610 від 25 травня 2022 року, згідно якої вбачається, що державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерко Володимиром Ігоровичем розглянуто заяву стягувача про примусове виконання рішення та відкрито 25 травня 2022 року виконавче провадження з виконання судового наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21 про стягнення заборгованості в сумі 48276,00 грн, правничої допомоги в розмірі 6800,00 грн та судового збору у сумі 2270,00 грн.

Таким чином, з моменту звернення стягувачем із заявою про відкриття виконавчого провадження та повідомлення судом органу ДВС про прийняття скарги до розгляду, а саме з 13 травня 2022 року і до 25 травня 2022 року Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вчинював жодних дії щодо розгляду поданої стягувачем заяви та відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2022 року по справі 926/5090/21.

Разом з тим, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надав суду належних та допустимих доказів свого твердження про блокування доступу державних виконавців до Автоматизованої системи виконавчих проваджень та затримки реєстрації виконавчого провадження, а також не надав інформації з якого дня орган ДВС отримав доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень і відновив свою роботу з розгляду заяв стягувачів та винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень.

У пункті 2 Наказу Міністерства юстиції України від 04 квітня 2022 року № 1310/5 «Деякі питання доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру приватних виконавців України у період воєнного стану» вказано, що працівникам органів державної виконавчої служби, які є реєстраторами автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до цієї системи припиняється та відновлюється адміністратором автоматизованої системи виконавчого провадження на підставі письмового повідомлення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке готується у тому числі на підставі пропозицій начальників управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України. Таке повідомлення повинно містити регіон або перелік працівників органів державної виконавчої служби відповідного регіону, у якому працівникам органів державної виконавчої служби припиняється або відновлюється доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, тягар доведення обставин, на які посилається сторона в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на неї.

Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: належність, допустимість, та достовірність.

Так, відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України, визначене поняття допустимість доказів, яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вказано у статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що 25 травня 2022 року була винесена постанова ВП №69094610 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/5090/21 від 04 квітня 2022 року із порушенням встановленого частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» строку.

При розгляді даної скарги, суд враховує норми частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, де визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, враховуючи винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69094610 від 25 травня 2022 року, суд вважає за неможливе зобов`язувати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

З підстав викладеного, суд дійшов висновку частково задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС», а саме в частині визнання неправомірною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, котра виразилась у порушенні строків розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження та моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, з огляду на те, що на час розгляду скарги судом, органом ДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження з розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС в частині зобов`язання винести та надіслати стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження (пункт 2 прохальної частини скарги).

Керуючись статтями 231, 234, 235, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМП ТРАНС» (вх. 1751 від 12 травня 2022 року) на бездіяльність органу ДВС - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій під час відкриття виконавчого провадження.

3. Закрити провадження з розгляду скарги за відсутністю предмету спору щодо зобов`язання Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений статей 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя О.С.Тинок