ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 905/513/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Укрриба"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донфільтр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

про стягнення 287 353,19грн

Державне підприємство "Укрриба" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донфільтр" про стягнення 287 353,19грн, з яких: 263 362,68грн основна заборгованість; 12 507,54грн пеня; 2 886,38грн 3% річних; 8 596,59грн інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №905/513/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.07.2021 постановлено матеріали справи №905/513/21 за позовом Державного підприємства "Укрриба" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донфільтр", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про стягнення 287 353,19 гривень передати за встановленою підсудністю на розгляд Господарського суду Житомирської області .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 справу №905/513/21 передано на розгляд судді Шніт А.В.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.08.2021 постановлено прийняти справу №905/513/21 до провадження суду; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначити на 20.09.2021.

Ухвалою суду від 11.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №905/513/21 до судового розгляду по суті; призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 27.04.2022 постановлено призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 26.05.2022 о 12:30.

Представник позивача в судове засідання 26.05.2022 не з`явився. 10.05.2022 надіслав до суду заяву №11-09/13 від 04.05.2022 про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника. Водночас, зазначив, що ДП "Укрриба" позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 85, т.2).

Представник відповідача в судове засідання 26.05.2022 також не з`явився. 26.05.2022 засобами електронного зв`язку надіслав заяву від 26.05.2022 про розгляд справи без його участі. Крім того, зауважив, що ТОВ "Донфільтр" частково визнає позовні вимоги, а саме - в межах розрахунків з нарахуванням ПДВ (а.с. 92, т.2).

Представник третьої особи в судове засідання 26.05.2022 також не прибув, про причину неявки суд не повідомив, хоча з датою, часом і місцем розгляду справи був ознайомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 87, т.2).

Зважаючи на те, що неявка представників сторін та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

06.12.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (орендодавець, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донфільтр" (орендар, відповідач) укладено договір оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір) (а.с. 19-24, т.1), за умовами з п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, що належить до сфери управління Державного агентства рибного господарства України та перебуває на балансі ДП "Укрриба" (балансоутримувач, позивач), а саме:

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - нагульного ставу площею 134,4997га в тому числі водного дзеркала 112,46га в руслі р.Унава, права притока р. Ірпінь, басейн р. Дніпро, що знаходяться за межами с.Романівна Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ854;

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - нагульного ставу площею 91,6335га, в тому числі, водного дзеркала 80,5106га в руслі р.Унава, права притока р.Ірпінь, басейн р.Дніпро, що знаходяться за межами с.Кошляки Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ847;

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - риборозплідника площею 12,6699га в складі: виросних ставків №№1,2,3,5, зимувального ставка №1, нерестового ставка №1, водопостачального каналу в руслі р.Унава, права притока р.Ірпінь, басейн р.Дніпро, що знаходяться за межами с. Кошляки Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ888 (далі - майно), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.07.2019 і становить за незалежною оцінкою 1442131,00грн без ПДВ.

Майно не підлягає передачі в суборенду.

Згідно п.1.2 Договору майно передається в оренду з метою риборозведення (розміщення рибних господарств).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п.3.1 Договору орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) та за результатами конкурсу, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2019 року 54 500,00грн.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди грудень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень, листопад, грудень 2019 року.

Згідно п.3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п.3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу в співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

За змістом п.5.3 Договору орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується "Призначення платежу" за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 06 грудня 2019 року до 04 грудня 2022 року включно (п.10.1 Договору).

Пунктом 10.7 договору сторони визначили, що цей договір буде достроково розірвано на вимогу орендодавця, якщо орендар: користується майном не відповідно до умов цього договору; погіршує стан майна; не сплачує орендну плату протягом трьох місяців підряд; не застрахував об`єкт оренди та не надав копії договору страхування та платіжного доручення про сплату страхових платежів; не сплатив завдаток; не робить згідно договору поточний ремонт майна; без письмового дозволу орендодавця передав майно, його частину у користування іншій особі; перешкоджає співробітникам орендодавця та/або уповноваженого органу управління здійснювати контроль за використанням майна, виконанням умов цього договору.

Відповідно до п.10.10 Договору в разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів орендар повертає орендодавцю/балансоутримувачу (або юридичній особі, яку вкаже орендодавець).

Додатком №1 до Договору сторони погодили розрахунок плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна (а.с. 25, т.1).

Згідно акту приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності від 06.12.2019 (Додаток №2 до Договору) орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв вищевказане в п.1.1 Договору майно (а.с. 26, т.1).

Судом встановлено, що щомісячне нарахування орендної плати позивач здійснював, у відповідності до умов п.п.3.1, 3.3, 3.6 Договору.

За період з травня 2020 року по лютий 2021 року відповідачу нараховано орендної плати на загальну суму 283 301,68грн, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період травень 2020 року - лютий 2021 року (а.с. 11-20, т.2) і карткою рахунку №361 за період 01.05.2020-17.03.2021 (а.с.115-118, т.1).

За оренду державного майна відповідачем сплачено позивачу 20 000,00грн орендної плати, про що свідчать банківські виписки по рахунку позивача за 17.06.2020, 25.06.2020, 30.07.2020, 11.09.2020, 02.12.2020, 11.12.2020, 29.12.2020 (а.с. 119-128, т.1). Варто зауважити, що сума сплати відповідачем в розмірі 3 000,00грн врахована при постановленні Господарським судом Донецької області рішення від 15.10.2020 (а.с. 39-48, т.1).

З огляду на вищевикладене, згідно викладеного у позовній заяві розрахунку заборгованості з орендної плати, позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача 263 362,68грн основного боргу за період травень 2020 року - лютий 2021 року (а.с. 3-8, т.1) та у зв`язку з простроченням сплати орендних платежів - вимоги щодо стягнення 12 507,54грн пені, 2 886,38грн 3% річних, 8 596,59грн інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України ) зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договорів, інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини оренди на підставі договору оренди №41-у індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 06.12.2019.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який діяв на момент укладання договору оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності визначено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зазначеного в позовній заяві розрахунку заборгованості з орендної плати позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача 263 362,68грн основного боргу за період травень 2020 року - лютий 2021 року (а.с. 3-8, т.1).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (далі - Постанова № 611) врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном.

Так, відповідно до п.1 Постанови №611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, здійснюється у розмірі:

- 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

- 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Відповідно до п.2 Постанови №611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, п о ч и н а ю ч и з д а т и в с т а н о в л е н н я к а р а н т и н у.

Згідно п.2 Додатку 2 (Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків) до Постанови №611 до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків, віднесено вітчизняні юридичні і фізичні особи, що є суб`єктами малого підприємництва, фізичні особи, які провадять виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (зокрема, в аеропортах).

Частиною 3 статті 55 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі, до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва.

Суб`єктами малого підприємництва є, зокрема, юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії фінансової звітності малого підприємства за 2019, 2020 роки ТОВ "Донфільтр", його річний дохід за вказані роки не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України. Середня кількість працівників - одна особа (а.с.91-94, т.1).

Крім того, як судом зазначалося вище, умовами п.1.1 договору оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, що належить до сфери управління Державного агентства рибного господарства України та перебуває на балансі ДП "Укрриба" (балансоутримувач, позивач), а саме, зокрема:

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - р и б о р о з п л і д н и к а площею 12,6699га в складі: виросних ставків №№1,2,3,5, зимувального ставка №1, нерестового ставка №1, водопостачального каналу в руслі р.Унава, права притока р.Ірпінь, басейн р.Дніпро, що знаходяться за межами с. Кошляки Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ888 (далі - майно), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.07.2019 і становить за незалежною оцінкою 1442131,00грн без ПДВ.

Так, за змістом ст.1 Закону України "Про аквакультуру" рибогосподарська технологічна водойма - штучно створена водойма спеціального технологічного призначення, що визначається технічним проектом та/або паспортом, яка наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд і пристроїв та призначена для створення умов існування і розвитку об`єктів а к в а к у л ь т у р и.

А к в а к у л ь т у р а ( р и б н и ц т в о ) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг (ст.1 Закону України "Про аквакультуру").

При цьому, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №27659539 від 18.08.2021 (а.с. 218-221, т.1), одним з видів економічної діяльності відповідача зазначено саме "Прісноводне рибництво (аквакультура)".

Отже, з огляду на викладене, відповідач відповідає вищезазначеним критеріям суб`єкта малого підприємства, а тому, як орендар, входить до переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків (Додаток 2 до Постанови №611).

З огляду на викладене, нарахування орендної плати за державне майно повинно здійснюватись орендодавцем у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №611, а не в повному розмірі, як визначено позивачем.

Варто зазначити, що оскільки Постанова №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі, не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само, як і внесення змін до договору оренди, цією постановою не вимагається.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 26.08.2021 у справі №910/13397/20, від 09.12.2021 у справі №911/354/21.

Судом критично оцінюється посилання позивача, в якості заперечень проти доводів відповідача щодо необхідності нарахування орендної плати за спірний період у розмірі 50% від передбаченого Договором розміру орендної плати, на існування судової практики у вигляді постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі №905/1094/20 і постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі №902/17/21, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах В е р х о в н о г о С у д у, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах В е р х о в н о г о С у д у.

Таким чином, зазначені вище постанови апеляційних інстанцій не мають визначального значення при здійсненні оцінки наявних у даній справі доказів, доводів учасників судового провадження щодо обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що згідно з Постановою №611, починаючи з дати встановлення карантину, нарахування орендної плати за Договором підлягає здійсненню у розмірі 50 відсотків від суми нарахованої орендної плати.

Таким чином, за період з травня 2020 року по лютий 2021 року за договором оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 06.12.2019, з урахуванням зменшення на 50% орендної плати, відповідач мав сплатити на користь позивача орендної плати в розмірі 141 681,34грн, а саме за:

- травень 2020 року - 13 954,55грн;

- червень 2020 року - 13 982,46грн;

- липень 2020 року - 13 898,57грн;

- серпень 2020 року - 13 870,78грн;

- вересень 2020 року - 13 940,13грн;

- жовтень 2020 року - 14 079,54грн;

- листопад 2020 року - 14 262,57грн;

- грудень 2020 року - 14 390,93грн;

- січень 2021 року - 14 578,02грн;

- лютий 2021 року - 14 723,80грн.

Враховуючи проведену відповідачем сплату орендної плати на загальну суму 20 000,00грн (про що судом зазначалося вище), основна заборгованість відповідача станом на дату винесення рішення становить 121 681,34грн (141 681,34грн - 20 000,00грн) і саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача. У стягненні 141 681,34грн орендної плати суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю її нарахування та заявлення до стягнення.

Крім того, позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача 12 507,54грн пені за невиконання своєчасно обов`язку зі сплати орендних платежів за період 16.06.2020-18.03.2021.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як судом зазначалося вище, згідно п.3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок пені (а.с.8-11, т.1), суд встановив, що пеня обрахована невірно та з порушенням вимог чинного законодавства, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу. День фактичної сплати суми заборгованості не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені. Однак, позивач, здійснюючи розрахунок, вищевказане не взяв до уваги і нарахування пені проводив без урахування дня, коли відповідачем проводилась часткова сплата заборгованості.

Крім того, позивачем не враховано приписи ч.6 ст.232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня, нарахована за період 16.06.2020 по 18.03.2021, (з врахуванням приписів ч.6 ст.232 ГК України, часткового погашення орендних платежів, 50%-го нарахування орендної плати, а також зміною розміру облікової ставки НБУ), на заборгованість з орендної плати, яка мала місце у цей період, і її розмір за підрахунком суду (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон") становить 4 146,55грн, а саме:

- за період 16.06.2020 (на суму 13 954,55грн) розмір пені складає 4,58грн;

- за період 17.06.2020-24.06.2020 (з врахуванням проплати від 17.06.2020, на суму 10 954,55грн) розмір пені складає 28,73грн;

- за період 25.06.2020-15.07.2020 (з врахуванням проплати від 25.06.2020, на суму 5 954,55грн) розмір пені складає 41,00грн;

- за пеірод 16.07.2020-29.07.2020 (на суму 19 931,01грн) розмір пені складає 91,51грн;

- за період 30.07.2020-15.08.2020 (з врахуванням проплат від 30.07.2020, на суму 14 437,01грн) розмір пені складає 80,47грн;

- за період 16.08.2020-10.09.2020 (на суму 28 335,58грн) розмір пені складає 242,21грн;

- за період 11.09.2020-15.09.2020 (з врахуванням проплати від 11.09.2020, на суму 23 335,58грн) розмір пені складає 38,35грн;

- за період 16.09.2020-15.10.2020 (на суму 37 206,36грн) розмір пені складає 366,96грн;

- за період 16.10.2020-15.11.2020 (на суму 51 146,49грн) розмір пені складає 521,27грн;

- за період 16.11.2020-01.12.2020 (на суму 65 226,03грн) розмір пені складає 342,17грн;

- за період 02.12.2020-10.12.2020 (з врахуванням проплати від 02.12.2020, на суму 64 726,03грн) розмір пені складає 190,99рн;

- за період 11.12.2020-15.12.2020 (з врахуванням проплати від 11.12.2020, на суму 64 226,03грн) розмір пені складає 105,29грн;

- за період 16.12.2020-28.12.2020 (з врахуванням ч.6 ст.232 ГК України щодо боргу за травень 2020 року, на суму 67 534,05грн) розмір пені складає 287,85грн;

- за період 29.12.2020-15.01.2021 (з врахуванням проплати від 29.12.2020, на суму 67 034,05грн) розмір пені складає 396,51грн;

- за період 16.01.2021-15.02.2021 (з врахуванням ч.6 ст.232 ГК України щодо боргу за червень 2020 року, на суму 67 442,51грн) розмір пені складає 687,35грн;

- за період 16.02.2021-04.03.2021 (з врахуванням ч.6 ст.232 ГК України щодо боргу за липень 2020 року, на суму 68 121,96грн) розмір пені складає 380,73грн;

- за період 05.03.2021-15.03.2021 (на суму 68 121,96грн) розмір пені складає 266,88грн;

- за період 16.03.2021-18.03.2021 (з врахуванням ч.6 ст.232 ГК України щодо боргу за серпень 2020 року, на суму 68 974,98грн) розмір пені складає 73,70грн.

У частині вимог щодо стягнення 8 360,99грн пені (12 507,54грн - 4 146,55грн) суд відмовляє в позові.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 886,38грн 3% річних за період 16.06.2020-18.03.2021.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування трьох процентів річних на суму боргу є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Однак, суд не погоджується із зазначеним позивачем у позовній заяві розрахунком 3% річних (а.с. 11-14, т.1), оскільки позивачем при здійсненні нарахування 3% річних не було правильно враховано дні часткових проплат відповідачем орендних платежів.

Таким чином, враховуючи часткове погашення орендних платежів, 50%-ве нарахування орендної плати, перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", господарським судом здійснено перерахунок 3% річних, відповідно до чого загальна сума 3% річних, яка підлягає до задоволення, становить 1 223,76грн, а саме:

- за період 16.06.2020 (на суму 13 954,55грн) розмір 3% річних складає 1,14грн;

- за період 17.06.2020-24.06.2020 (з врахуванням проплати від 17.06.2020 року, на суму 10 954,55грн) розмір 3% річних складає 7,18грн;

- за період 25.06.2020-15.07.2020 (з врахуванням проплати від 25.06.2020, на суму 5 954,55грн) розмір 3% річних складає 10,25грн;

- за період 16.07.2020-29.07.2020 (на суму 19 937,01грн) розмір 3% річних складає 22,94грн;

- за період 30.07.2020-15.08.2020 (з врахуванням проплати від 30.07.2020, на суму 14 437,01грн) розмір 3% річних складає 20,12грн;

- за період 16.08.2020-10.09.2020 (на суму 28 335,58грн) розмір 3% річних складає 60,39грн;

- за період 11.09.2020-15.09.2020 (з врахуванням проплати від 11.09.2020, на суму 23 335,58грн) розмір 3% річних складає 9,58грн;

- за період 16.09.2020-15.10.2020 (на суму 37 206,36грн) розмір 3% річних складає 91,74грн;

- за період 16.10.2020-15.11.2020 (на суму 51 146,49грн) розмір 3% річних складає 130,31грн;

- за період 16.11.2020-01.12.2020 (на суму 65 226,03грн) розмір 3% річних складає 85,54грн;

- за період 02.12.2020-10.12.2020 (з врахуванням проплати від 02.12.2020, на суму 64 726,03грн) розмір 3% річних складає 47,75рн;

- за період 11.12.2020-15.12.2020 (з врахуванням проплати від 11.12.2020, на суму 64 226,03грн) розмір 3% річних складає 26,32грн;

- за період 16.12.2020-28.12.2020 (на суму 78 488,60грн) розмір 3% річних складає 83,64грн;

- за період 29.12.2020-15.01.2021 (з врахуванням проплати від 29.12.2020, на суму 77 988,60грн) розмір 3% річних складає 115,33грн;

- за період 16.01.2021-15.02.2021 (на суму 92 372,53грн) розмір 3% річних складає 235,38грн;

- за період 16.02.2021-15.03.2021 (на суму 106 957,54грн) розмір 3% річних складає 246,15грн;

- за період 16.03.2021-18.03.2021 (на суму 121 681,34грн) розмір 3% річних складає 30,00грн.

У частині вимог про стягнення 1 662,62грн 3% річних (2 886,38грн - 1 223,76грн) суд відмовляє в позові.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8 596,59грн інфляційних втрат за період травень 2020 року-лютий 2021 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зміст нормативних законодавчих приписів, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень норми статті 625 Цивільного кодексу України позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань до повного виконання грошового зобов`язання.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки, індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009 також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає пункту 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін", відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

Необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При цьому, варто зауважити, що відповідно до ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок інфляційних втрат (а.с. 14-16, т.1), суд вважає, що позивачем не враховано вищенаведені положення, а тому зважаючи на часткове погашення орендних платежів, 50%-ве нарахування орендної плати, судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", здійснено власний розрахунок інфляційних нарахувань, згідно якого стягненню з відповідача підлягає 5 187,76грн, з яких:

- за заборгованість з орендної плати за травень 2020 року (з врахуванням проплат від 17.06.2020, 25.06.2020, 30.07.2020), загальний розмір інфляційних втрат становить -36,64грн;

- за заборгованість з орендної плати за червень 2020 року (з врахуванням залишку боргу за травень 2020 року в сумі 454,55грн та проплат від 11.09.2020, 02.12.2020, 11.12.2020, 29.12.2020) загальний розмір інфляційних втрат становить 636,15грн;

- за заборгованість з орендної плати за липень 2020 року розмір інфляційних втрат становить 1 105,53грн;

- за заборгованість з орендної плати за серпень 2020 року розмір інфляційних втрат становить 1 028,82грн;

- за заборгованість з орендної плати за вересень 2020 року розмір інфляційних втрат становить 885,71грн;

- за заборгованість з орендної плати за жовтень 2020 року розмір інфляційних втрат становить 702,40грн;

- за заборгованість з орендної плати за листопад 2020 року розмір інфляційних втрат становить 577,97грн;

- за заборгованість з орендної плати за грудень 2020 року розмір інфляційних втрат становить 391,00грн (водночас, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог; пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача, з огляду на що суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних нарахувань у заявленому позивачем розмірі у даний період, а саме - 287,82грн);

- за заборгованість з орендної плати за січень 2021 року розмір інфляційних втрат становить 247,83грн (водночас, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог; пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача, з огляду на що суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних нарахувань у заявленому позивачем розмірі у даний період, а саме - 0,00грн).

У частині вимог щодо стягнення 3 408,83грн інфляційних нарахувань суд відмовляє в позові.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, зокрема, задоволення позову частково, судовий збір покладається на відповідача в розмірі, пропорційному сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донфільтр" (87528, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Будівельників, буд. 141А; ідентифікаційний код 32322188) на користь Державного підприємства "Укрриба" (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А; ідентифікаційний код 25592421):

- 121 681,34грн боргу з орендної плати;

- 4146,55грн пені;

- 1 223,76грн 3% річних;

- 5 187,76грн інфляційних втрат;

- 1 983,59грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 141 681,34грн боргу з орендної плати, 8 360,99грн пені, 1 662,62грн 3% річних, 3 408,83грн інфляційних нарахувань.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.06.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-А ) (рек.)

та на електронну пошту:

3 - відповідачу (рек.)

та на електронну пошту: ,

4 - РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській області (рек.)

та на електронну пошту: ,