ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.2022м. СумиСправа № 920/69/22

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до відповідача Приватного підприємства «Науково-технічного ліцею «Фабрика»

про стягнення 71 662 грн. 50 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 71 662 грн. 50 коп. заборгованості по договору розробки науково-технічної продукції №2100241 від 19.01.2021, з них: 59 412 грн. 50 коп. пені та 12 250 грн. 00 коп. штрафу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено договір про виконання робіт (підряду). Відповідач не виконав своєчасно роботи за договором та допустив прострочення виконання робіт на 97 календарних днів. Тому вказане є підставою для стягнення з відповідача пені та штрафу.

Ухвалою суду від 25.01.2022 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Від відповідача 15.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1222/22), в якому він зазначив про те, що обумовлені в договорі роботи він виконав у повному обсязі хоча із запізненням на 29 днів. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу та частково у стягненні пені, яка має бути обрахована тільки за 29 днів з 01.10.2021 по 29.10.2021.

21.02.2022 від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. №606), яке він обґрунтовує тим, що на даний час сторони узгоджують умови мирової угоди, за наслідками підписання якої спір може бути вичерпано.

25.04.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив №2022.02.21/3-7578 (вх. №1505), в якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», зміною територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану відповідно до розпорядження Верховного Суду від 22.03.2022 №12/0/9-22 та відновленням із 25.04.2022 територіальної підсудності судових справ відповідно до розпорядження Верховного Суду від 22.04.2022 №25/0/9-22, ухвалою суду від 27.04.2022 розгляд справи відкладено на 26.05.2022 без повідомлення (виклику сторін).

Ухвала суду від 27.04.2022 відповідачем не отримана та повернута на адресу суду з відміткою на поштовому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом встановлено, що ухвала суду направлялась на адресу відповідача, з якої ним самим надсилалась кореспонденція на адресу суду (відзив, клопотання), а тому відповідач вважається належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені ст. 120 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

19.01.2021 між АТ «Нікопольський завод феросплавів» (Замовник) і ПП «Науково-технічний ліцей «Фабрика» (Виконавець) було укладено договір розробки науково-технічної продукції №2100241 (далі за текстом «Договір»). Вищезазначений факт підтверджується копією вказаного договору (а.с. 9-25).

Відповідно до п.п. 1.1.-1.2. Договору позивач взяв на себе зобов`язання власними силами, без залучення субпідрядних організацій виконати роботи з обстеження та паспортизації будівель і оцінки технічного стану будівельних конструкцій об`єктів АГЦ АТ НЗФ, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи. Термін здачі документації замовнику - лютий-травень 2021 р.

Згідно з умовами п. 2.1. Договору вартість науково-технічної продукції за цим Договором визначається кошторисом (Додаток №1) і становить 122500,00 грн. без ПДВ.

13.07.2021 Додатковою угодою № 1/2103550 до Договору було внесено зміни в п. 1.2 Договору, відповідно до яких було продовжено строк виконання робіт до 31 липня 2021 року.

Додатковою угодою № 2/2104786 від 20.09.2021 до Договору було внесено зміни до п. 1.2 Договору, відповідно до яких було визначено кінцевий строк виконання робіт до 30 вересня 2021 року.

Таким чином, останнім днем своєчасного виконання робіт за Договором було 30.09.2021.

Відповідно до п. 3.4. Договору після закінчення робіт виконавець передає замовнику акт здавання-приймання виконаних робіт (послуг) з додатком до нього комплекту науково-технічної продукції (документації) у т.ч. звіт про виконане обстеження у кількості 3-х примірників.

Замовник протягом 5-ти днів після отримання акту здавання-приймання виконаних робіт (послуг) та повного комплекту звітної документації зобов`язаний передати виконавцю підписаний акт здавання-приймання науково-технічної продукції або мотивовану причину відмови від приймання науково-технічної продукції (п. 3.5. Договору).

Відповідно до п. 3.6. та п. 3.7. Договору у разі вмотивованої причини відмови підписання замовником акту здавання-приймання виконаних робіт (послуг), складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок, термінів їх виконання.

Якщо протягом 5-ти робочих днів після отримання акту здавання-приймання виконаних робіт (послуг) та повного комплекту звітної документації за відповідним етапом замовник не підпише акт здавання-приймання робіт або не надасть виконавцю мотивовану відмову (перелік недоліків), роботи вважаються прийнятими замовником з дотриманням усіх умов цього Договору, а акт здавання-приймання робіт, підписаний з боку виконавця з позначкою «Зауважень від замовника не надходило» є підставою для здійснення оплати.

Відповідно до п.6.2 Договору у разі порушення термінів виконання робіт згідно з цим Договором більше 10 календарних днів виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від вартості робіт за кожен день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від суми невиконаних зобов`язань.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що оскільки до 30.09.2021 роботи виконані відповідачем не були, 24.11.2021 року він надіслав на адресу відповідача претензію №2021.11.24/45-7578, відповідно до якої було запропоновано Виконавцю сплатити на адресу Замовника штрафні санкції за порушення терміну виконання робіт за Договором № 2100241. Претензія отримана Відповідачем 29.11.2021, проте жодної відповіді на претензію на адресу позивача не надходило.

Станом на 05.01.2022 року Виконавець не виконав роботи зазначені в Договорі, а саме згідно п.3.4 Договору не надав замовнику комплект науково-технічної продукції (документації) у т.ч.: звіт про виконане обстеження у кількості 3-х примірників. Термін прострочення виконання робіт склав 97 календарних днів.

Оскільки відповідач штрафні санкції не сплатив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Щодо стягнення пені та штрафу.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони при виконанні договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови договору, а не ухилятись від виконання обов`язків з формальних причин.

Отже, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини, а саме відносини підряду, які регулюються Главою 61 ЦК України, з урахуванням особливостей, які встановлені ГК України.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Позивачем розрахунок пені та штарфу виконаний в тексті позовної заяви (а.с.2).

Пеня в розмірі 59412 грн 50 коп. нарахована позивачем за період з 01.10.2021 по 05.01.2022 за 97 днів прострочення виконання робіт з боку відповідача.

Відповідач, у свою чергу, у відзиві на позовну заяву (вх. №1222/22 від 15.02.2022) зазначив про те, що обумовлені в договорі роботи він виконав у повному обсязі хоча і з запізненням на 29 днів. Так, він зазначає, що всі технічні звіти (у трьох примірниках по кожному об`єкту) за результатами обстеження технічного стану об`єктів, чотири примірники акту здавання-приймання виконаних робіт, рахунок з додатком до них комплекту науково-технічної продукції (документації) були направлені уповноваженій особі позивача 30.11.2021 службою кур`єрської доставки «Нова пошта», про що свідчить копія експрес-накладної про направлення документів (а.с.98).

У той же час, суд не приймає зазначену копію експрес-накладної як доказ належного виконання взятих на себе зобов`язань по Договору з боку відповідача, оскільки з неї не вбачається, які саме документи (в накладній зазначено опис відправлення - «інше документи») були надіслані та яке відношення до відповідача має приватна особа відправник ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по Договору та відповідачем допущено прострочення термінів виконання робіт на 97 днів, право на стягнення пені передбачено Договором, а отже вимоги позивача про нарахування 59412 грн 50 коп. пені за період з 01.10.2021 по 05.01.2022 є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, враховуючи те, що судом встановлено факт прострочення з боку відповідача виконання зобов`язань по Договору на 97 днів, а право на стягнення штрафу у разі продовження прострочення більше 10 календарних днів передбачено Договором, вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 12250,00 грн також є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно до ч. 2 ст. 233 ГК України у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під «іншими учасниками господарських відносин» слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь у правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. Із мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Тому, судом враховано факт відсутності у відповідача основного боргу за укладеним між сторонами Договором, а також те, що порушення виконання зобов`язання за Договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Також, суд враховує не тільки фінансовий стан сторін, а й ступінь виконання боржником зобов`язань за Договором (зокрема, його повне виконання), стягнення сум інфляційних втрат та відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін.

У правовій позиції «Щодо підстав для зменшення розміру штрафних санкцій» Верховний Суд (пункт 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17) наголошує, що за змістом наведених вище норм зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 у справі № 924/709/17.

Враховуючи те, що позивачем не подано доказів спричинення йому або третім особам збитків неправомірними діями відповідача, а також беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру пені, викладене у відзиві на позов, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру належної до сплати пені на 50%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 29706 грн 25 коп.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача визнані обгрунтованими, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 2481 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до відповідача: Приватного підприємства «Науково-технічного ліцею «Фабрика» про стягнення 71 662 грн. 50 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Науково-технічного ліцею «Фабрика» (вул. Садовий Бульвар, буд. 17, м. Шостка, Сумська область, 41100, ) на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (вул. Електрометалургів, буд. 310, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53200, ) 29706 грн 25 коп. пені, 12250 грн 00 коп. штрафу, 2481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позову Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до відповідача: Приватного підприємства «Науково-технічного ліцею «Фабрика» про стягнення 29706 грн 25 коп. пені відмовити.

4. Видати Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 26.05.2022.

Суддя О.Ю. Резніченко