ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року

м. Київ

cправа № 916/2853/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (далі - ТОВ "УКРКАВА", позивач, скаржник) - Попова М.О. (адвокат),

відповідача - акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк", відповідач) - Саранчук В.С. (адвокат),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича (далі - приватний нотаріус Малий О.С.),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ДВС) - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ТОВ "УКРКАВА"

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 (головуючий - суддя Смелянець Г.Є.) та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 (головуючий - суддя Принцевська Н.М., судді Діброва Г.І., Ярош А.І.),

у справі №916/2853/20

за позовом ТОВ "УКРКАВА"

до АТ "Ощадбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Малий О.С.; ДВС

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання неправомірними дій.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ВСТУП

Причиною звернення до Верховного Суду є наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та визнання дій неправомірними.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ТОВ "УКРКАВА" звернулося до суду з позовом до АТ "Ощадбанк", в якому просило:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Малого О.С., вчинений 09.11.2017 та зареєстрований в реєстрі за №2727 за заявою публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ Ощадбанк;

- визнати неправомірними дії АТ "Ощадбанк", спрямовані на вчинення виконавчого напису, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності позивачу та переданий ТОВ "УКРКАВА" в іпотеку відповідачу за іпотечним договором, посвідченим 28.12.2011 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за №7545, зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін від 10.12.2012 №1, зареєстрованим за №5513, договором про внесення змін від 04.03.2014 №2, зареєстрованим за №694, договором про внесення змін від 28.08.2014 №3, зареєстрованим за №2895, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. Б з навісами літ. б, 61 загальною площею 7 665,5 кв.м., будівель насосної літ. В з підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв.м., споруд: №1,8 - огорожі,

№2,3,9 - ворота, №4 - градирні, №5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, №7 - резервуар для шламу, №10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14А, в рахунок часткового погашення вимог АТ "Ощадбанк" щодо погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011 №86 (зі змінами та доповненнями), укладеними з ТОВ "УКРКАВА", що станом на 31.10.2017 становить: 2 999 385,40 доларів США - заборгованість за основним боргом (кредитом) за траншами, виданими в іноземній валюті; 39 965 000 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом) за траншами, виданими у національній валюті (виконавчий напис від 09.11.2017 №2727).

1.2. Позов мотивовано тим, що виконавчий напис від 09.11.2017 №2727 вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 закрито провадження у справі №916/2853/20 за позовом ТОВ "УКРКАВА" до АТ "Ощадбанк" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Малого О.С., вчиненого 09.11.2017 та зареєстрованого в реєстрі за №2727 за заявою відповідача з підстав вчинення виконавчого напису з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат" і з підстав вчинення виконавчого напису за наявності спірної заборгованості; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

2.2. Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 апеляційну скаргу ТОВ "УКРКАВА" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 у справі №916/2853/21 - без змін.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ТОВ "УКРКАВА", посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної

інстанції оскаржувані судові рішення у справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права, без врахування висновків щодо застосування норми права, викладених:

- у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №910/6753/20 та від 08.12.2020 у справі №910/7013/20 стосовно того, що, посилання в позовах на різні обставини спірності заборгованості, в рахунок погашення якої вчинено оскаржуваний виконавчий напис, є різними підставами позову та не свідчить про їх тотожність;

- у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №640/7778/18, від 08.04.2020 у справі №910/16868/19, від 19.05.2020 у справі №910/6569/19, від 02.09.2020 у справі №417/7171/19, де зазначено, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору;

- у постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі №161/8523/18, від 14.04.2020 у справі №133/1967/17.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Ощадбанк" заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. АТ "Ощадбанк" (банк) і ТОВ "УКРКАВА" (позичальник) 28.12.2011 укладено договір кредитної лінії №86 (далі - Договір), за умовами якого:

- банк зобов`язується надати на умовах Договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені Договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором (пункт 2.1);

- кредит надається у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.12.2016 (пункт 2.2);

- сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в еквіваленті 40 000 000 грн (пункт 2.3);

- кредит позичальнику може надаватися в таких валютах: гривня, долар США, євро. Погашення кредиту (його частини) здійснюється у валюті надання кредиту (його частини) (пункт 2.3.1);

- сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з графіком (пункт 2.3.5 Договору);

- виконання позичальником зобов`язання за Договором (у тому числі додатковими договорами до нього) забезпечується: іпотекою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Промислова № 14а, а саме: восьмиповерхової виробничої будівлі з навісами літ. "Б", "б", "б1", загальною площею 7 665,5 кв.м., будівлі насосної з підвальним поверхом літ. "В", загальною площею 76,1 кв.м., навіс літ. "Г", будівлі операторської літ. "Д", будівлі охорони літ. "Е", огорожі №1,2,3,8,9, градирні №4, резервуару для води №5, артезіанської свердловини №6, резервуарів для шламу №7, оглядових колодязів №10, покриття 1, загальною вартістю 33 584 483 грн (пункт 4.1.1);

- банк має право вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором (пункт 5.2.1);

- позичальник взяв на себе зобов`язання належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе зобов`язання (пункт 5.3.1);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором (пункт 10.5).

6.2. На виконання умов пункту 4.1 Договору та з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором 28.12.2011 ТОВ "УКРКАВА" (іпотекодавець) і АТ "Ощадбанк" (іпотекодержатель) було укладено договір наступної іпотеки (далі- Іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за №7545, відповідно до умов якого:

- іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених в Іпотечному договорі предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності (пункт 1.1);

- предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14 лит.А. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці кадастровий №511080000:02:031:0006 та №511080000:02:031:0007, яка знаходиться в користуванні іпотекодавця згідно з договором оренди земельної ділянки від 24.11.2005, зареєстрованого в реєстрі за №7430, яка знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14 лит. А, загальною площею 1,5937 га (пункт 1.1.1);

- для майна, зазначеного в пункті 1.1.1 Іпотечного договору право власності на предмет іпотеки підтверджується: свідоцтвом про право власності, виданим 09.02.2011 виконкомом Іллічівської міської ради на підставі рішення виконкому від 27.01.2011 за №24; витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2011 №29029693, виданим КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Іллічівська. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Іллічівська, номер запису 941 у книзі ГН-10 стор. 152; витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.11.2011 №32232735, виданим КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Іллічівська (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 32921134). Відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно загальна вартість нерухомого майна складає 21 510 111 грн (пункти 1.2.1.1, 1.2.1.2 та 1.2.1.3);

- вартість предмета іпотеки за взаємною згодою сторін оцінюється в 33 584 103 грн (пункт 1.3);

- право іпотеки виникає у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення Іпотечного договору (пункт 4.1);

- у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, та/або у випадках невиконання іпотекодавцем обов`язків за Іпотечним договором, а також у інших випадках, передбачених Іпотечним договором та/або законодавством, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному Іпотечним договором (пункт 4.2)

- іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбаченні Іпотечним договором та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконанні іпотекодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки встановлені кредитним договором, іпотекодавець не поверне (повністю або частково) іпотекодержателю суму кредиту, та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов`язання, у тому числі, у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, наданий іпотекодавцем у відповідності з Іпотечним договором, виявляться (стануть) недійсними.

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Іпотечного договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та або зобов`язань передбачених Іпотечним договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання або вчинення виконавчого напису відповідно до умов Іпотечного договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Іпотечного договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням поштового зв`язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі іпотекодавцем при отримані представником іпотекодавця зазначеного листа особисто (пункт 6.1);

- за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Із підписанням Іпотечного договору іпотекодавець погоджується що для вчинення виконавчого напису є достатнім подання іпотекодержателем нотаріусу таких документів, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника за зобов`язанням: заяви про порушення зобов`язання та (або) умов Іпотечного договору, розрахунку заборгованості, свого примірника Іпотечного договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику Іпотечного договору, який після нотаріального посвідчення виданий іпотекодержателю; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. викладене в пунктах 6.2.3.1 та 6.2.3.2 Іпотечного договору (пункти 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3);

- задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" та Іпотечним договором. Відповідно до Закону України "Про іпотеку" у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті Іпотечного договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що, буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Іпотечного договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем самостійно відповідно до пункту 6.3 Іпотечного договору; якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за зобов`язанням менший за договірну вартість предмета іпотеки або вартість, що вказана у висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю, розраховану відповідно до Закону України "Про іпотеку", на поточний рахунок іпотекодавця, зазначений в пункті 11 Іпотечного договору, протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки; сторони, з розумінням змісту Закону України "Про іпотеку" свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту договору є безумовним, і тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що зобов`язання виконане повністю та належним чином (пункт 6.2.3.1);

- задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку", за ціною, що може або дорівнювати договірній вартості предмета іпотеки або буде встановлена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим підпунктом Іпотечного договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, кандидатура якого визначається іпотекодержателем відповідно до пункту 6.3 Іпотечного договору. При цьому, сторони домовились, що ціну продажу предмета іпотеки, що дорівнюватиме або договірній вартості предмета іпотеки або визначатиметься відповідно до висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель встановлює самостійно на свій розсуд. Для реалізації іпотекодержателем права звернути стягнення на предмет іпотеки способом, визначеним попереднім абзацом пункту 6.2.3.2 Іпотечного договору, іпотекодавець, керуючись нормами Цивільного кодексу України щодо представництва, доручає іпотекодержателю отримувати витяги з Реєстру прав власності па нерухоме майно щодо предмета іпотеки, а також представляти інтереси іпотекодавця в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, бюро технічної інвентаризації, установах, організаціях та підприємствах незалежно від форми їх власності, у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами (незалежно від їх форм власності) з питань, пов`язаних із предметом іпотеки, підписувати відповідні заяви, клопотання та запити, а також отримувати будь-які документи відносно предмета іпотеки.

При цьому, іпотекодавець свідчить, що виконання дій, визначених попереднім абзацом пункту 6.2.3.2 Іпотечного договору, здійснюється іпотекодержателем на підставі Іпотечного договору, без отримання окремої довіреності (пункт 6.2.3);

- Іпотечний договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до Іпотечного договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх нотаріального посвідчення (пункт 11.2);

- сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, що направляються сторонами одна одній повинні бути здійсненні у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату посильним, цінним листом (листом із повідомленням про вручення із описом вкладання), телексом чи телефаксом за адресою, вказаною в пункті 12 Іпотечного договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні, відповідно до умов Іпотечного договору) або отриманий однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли іншій спосіб відправлення повідомлення прямо передбачений умовами Іпотечного договору (пункт 11.3).

6.3. Протягом дії Договору та Іпотечного договору сторони неодноразово вносили до них зміни, викладаючи їх у додаткових договорах до Договору (№№1-8) та договорах про внесення змін до Іпотечного договору (№№1-3).

6.4. Відповідач 20.02.2015 звернувся до позивача з листом за №24-1/144, в якому звернув увагу ТОВ "УКРКАВА", що в порушення умов Договору у січні 2015 року не погашено заборгованість з основного боргу за траншами: у гривні в розмірі 1 665 208,33 грн та у доларах США в розмірі 125 000 доларів США; у лютому 2015 року не погашено заборгованість з нарахованих відсотків: у гривні в розмірі 541 440,26 грн та у доларах США в розмірі 20 506,75 доларів США. При цьому, відповідач зазначив, що у разі не погашення заборгованості АТ "Ощадбанк" буде змушено стягнути кредит та інші платежі в судовому порядку, відповідно до вимог чинного законодавства. Як зазначає позивач ним отримано вказаний лист.

6.5. АТ "Ощадбанк" і ТОВ "УКРКАВА" 24.04.2015 укладено додатковий договір №7 до Договору, відповідно до умов якого, сторони, зокрема, погодили у пункт 2.3.5

Договору внести зміни та викласти його в такій редакції: сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування, відповідно до пунктів 2.4.1, 2.4.5. Договору в строки згідно з таким графіком зменшення ліміту кредитування по кожному з виданих траншів: для траншів, виданих в гривні з максимальним лімітом кредитування 39 965 000 грн, щомісяця рівними частками по 2 497 812,56 грн, починаючи з 30.09.2015 по 29.12.2017; для траншів, виданих в доларах США з максимальним лімітом кредитування 3 000 000 доларів США, щомісяця рівними частками по 187 500 доларів США, починаючи з 30.09.2015 по 29.12.2017, тощо.

6.6. АТ "Ощадбанк" направило ТОВ "УКРКАВА" 04.05.2016 (цінним листом із описом вкладення) вимогу про усунення порушень зобов`язань за №28/01-3/86/7402, в якій посилаючись на невиконання позичальником умов Договору, зазначило, що у ТОВ "УКРКАВА" виникла прострочена заборгованість за Договором на загальну суму 52 884 667,05 грн та 3 699 753,88 доларів США, виходячи з чого відповідач зазначив, що вимагає у строк, який не перевищує 30 календарних днів, усунути порушення зобов`язань за Договором шляхом сплати заборгованості за Договором (включаючи основу суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, які підлягають сплаті позичальником на користь АТ "Ощадбанк" відповідно до умов Договору) на загальну суму 3 699 753,88 доларів США та 52 884 667,05 грн, а також проценти та штрафні санкції, що будуть донараховані відповідачем на дату погашення заборгованості. У разі невиконання цієї вимоги, АТ "Ощадбанк" вказало на те, що буде змушено звернути стягнення на предмет іпотеки в буд-який спосіб на розсуд відповідача, який передбачений пунктом 6.2 Іпотечного договору, в тому числі, за рішенням суду.

6.7. Того ж числа, АТ "Ощадбанк" направило ТОВ "УКРКАВА" (цінним листом із описом вкладення) вимогу про дострокове повернення кредиту за №28/01-3/86/7403, в якій також посилаючись на невиконання позичальником умов Договору, виникнення заборгованості та її несплати, відповідач повідомив позивача про відкликання кредиту та вимагав не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення цього листа здійснити повне погашення заборгованості за Договором (включаючи основу суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, які підлягають сплаті позичальником на користь АТ "Ощадбанк") на загальну суму 3 699 753,88 доларів США та 52 884 667,05 грн, а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані на дату погашення заборгованості відповідно до умов Договору.

6.8. АТ "Ощадбанк" 09.11.2017 звернулося із заявою про вчинення виконавчого напису за №55/4-01/1099/36898/2017-00/Вих, на копії Іпотечного договору, з метою

звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ "УКРКАВА". До переліку доданих до заяви документів надано оригінал Іпотечного договору, посвідченого 28.12.2011 приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за №7545 зі змінами та доповненнями.

6.9. За зверненням АТ "Ощадбанк" 09.11.2017 нотаріус вчинив виконавчий напис (далі - Виконавчий напис), відповідно до якого з метою погашення частини заборгованості ТОВ «УКРКАВА» перед відповідачем звернув стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності боржнику та переданий в іпотеку за Іпотечним договором, а саме на будівлі та споруди заводу з виробництва розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхову виробничу будівлю (літ. «Б») з навісами (літ. «б», «б1») загальною площею 7 665,5 кв.м, будівлі насосної (літ. «В») з підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв.м, споруди №1, 8 - огорожі, №2, 3, 9 - ворота, №4 - градирні, №5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, №7 - резервуар для шламу, №10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 14 а.

6.10. Державний виконавець ДВС 25.01.2018 постановою ВП №55644595 відкрив виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого напису.

7. Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2022 відкрито касаційне провадження у справі №916/2853/20 за касаційною скаргою ТОВ "УКРКАВА" на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

7.2. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Бенедисюка І.М. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №916/2853/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Колос І.Б.

7.3. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 22.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. на лікарняному призначено повторний автоматичний розподіл судової справи

№916/2853/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Булгакова І.В., Львов Б.Ю.

7.4. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

7.5. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 року №133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

7.6. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року №259/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

7.7. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року №341/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

7.8. З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Верховному Суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

7.9. Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

7.10. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.11. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною виникнення даного спору є вчинення нотаріусом за заявою АТ "Ощадбанк" Виконавчого напису, який на думку скаржника, не підлягає виконанню.

8.2. Щодо підстави касаційного оскарження, зазначеної у пункті 4.1 цієї постанови, Верховний Суд зазначає таке.

8.3. Скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норму права, без врахування висновків щодо застосування норми права, викладених у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №910/6753/20 та від 08.12.2020 у справі №910/7013/20 стосовно того, що, посилання в позовах на різні обставини спірності заборгованості, в рахунок погашення якої вчинено оскаржуваний виконавчий напис, є різними підставами позову та не свідчить про їх тотожність.

8.4. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

8.5. Згідно з положеннями пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення; є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

8.6. Відповідно до частини другої статті 175 ГПК України суд не має права відмовити у відкритті провадження у справі у випадках, визначених пунктами 4, 5 частини першої цієї статті, якщо відповідне рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу було скасовано і розгляд справи в тому самому третейському суді, міжнародному комерційному арбітражі виявився неможливим.

8.7. Передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

8.8. Отже, для закриття провадження у справі, на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України, необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.

8.9. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

8.9.1. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

8.9.2. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

8.9.3. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

8.9.4. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

8.10. Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

8.11. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

8.12. У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/3006/17 за позовом ТОВ "УКРКАВА" до АТ "Ощадбанк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Малого О.С., ДВС, про визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

8.13. Отже, предмет позову в частині визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та учасники справ №916/3006/17 та №916/2853/20 є ідентичними.

8.14. Що ж до підстав позовів у вказаних справах, то скаржник вважає, що вони є різними, а тому суд першої інстанції, рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції, закрив провадження у справі №916/2853/20 в частині визнання Виконавчого наказу таким, що не підлягає виконанню (з підстав вчинення виконавчого напису з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат", та з підстав вчинення виконавчого напису за наявності спірної заборгованості), з порушенням норм процесуального права.

8.15. Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях дійшли висновку, що підстави позовів у справах №916/2853/20 і №916/3006/17 є тотожними, з огляду на таке.

8.16. Підставами позовних вимог у справі №916/2853/20 є:

- вчинення Виконавчого напису з порушенням строку для його вчинення;

- вчинення Виконавчого напису для погашення спірної заборгованості;

- вчинення Виконавчого напису після закінчення строку виконання основного зобов`язання.

8.17. У свою чергу, підставами позову у справі № 916/3006/17 є:

- вчинення Виконавчого напису з порушенням строку для його вчинення;

- вчинення Виконавчого напису для погашення спірної заборгованості.

8.18. Отже, дві з трьох підстав позову у справі № 916/2853/20 є тотожними із підставами позову у справі № 916/3006/17.

8.19. Слід заначити, що у постановах від 02.12.2020 у справі № 910/6753/20 та від 08.12.2020 у справі № 910/7013/20, на які посилається скаржник, Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про передчасність висновку суду першої інстанції про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, оскільки справи не є повністю ідентичними.

8.20. Так, Верховний Суд у вказаних вище постановах вказував, що підстави позову у справах були різними, оскільки, у першій справі підставою позову було те, що банк не надав нотаріусу документів, які підтверджують безспірність вимог, а у другій - те, що сума заборгованості, яка зазначена у спірному виконавчому написі, не є безспірною.

8.21. Водночас, у даному випадку ТОВ "УКРКАВА" і у позові по справі №916/3006/17 та у позові по справі №916/2853/20 зазначило тотожні підстави позову, а саме - вчинення Виконавчого напису для погашення спірної заборгованості, виходячи з такого.

8.22. Так, закриваючи провадження у справі №916/2853/20 в частини визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з підстав його вчинення за наявності спірної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що посилання ТОВ «УКРКАВА» на те, що Виконавчий напис вчинений для погашення спірної

заборгованості, що підтверджується рішенням суду у справі №916/2943/17 є іншими підставами позову, не є обґрунтованими та не приймаються до уваги, оскільки у справі №916/3006/17 підставою позову було вчинення виконавчого напису з порушенням вимог щодо його безспірності. Доказами, на які посилалося ТОВ "УКРКАВА" в підтвердження таких підстав позову, є існування між позивачем і відповідачем спору про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі.

8.23. Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що рішення по справі №916/2943/17 є новим доказом, а не новою підставою позову у справі №916/2853/20, який подано ТОВ «УКРКАВА» на підтвердження підстав позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Водночас, надання нового доказу, не є іншою (новою) підставою позову.

8.24. Разом з тим, у постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

- позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості (пункт 49);

- інформація про звернення АТ "Ощадбанк" до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не є свідченням недотримання умови щодо безспірності заборгованості у цій справі, оскільки позивач визнає наявність заборгованості на суму, вказану у виконавчому написі нотаріуса (пункт 50).

8.25. Що ж до питання закриття провадження у справі в частині вимог визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав його вчинення з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат", то слід зазначити таке.

8.26. Так, скаржник зазначає, що іншою підставою позову, яка доводить обґрунтованість позовних вимог щодо визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із вчиненням його з пропуском річного строку з дня виникнення права вимоги, є рішення Конституційного Суду України від 01.07.2020 №7-р(І)/2020 у справі № 3-239/2019 (5444/19).

8.27. Водночас суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі №916/2853/20, наголошував на тому, що така вимога з такою ж підставою була предметом розгляду у справі №916/3006/17.

8.28. Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

8.29. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

8.30. Таким чином, встановлена рішенням Конституційного Суду України від 01.07.2020 №7-р(І)/2020 у справі № 3-239/2019 (5444/19) конституційність положення частини першої статті 88 Закону України "Про нотаріат" є виключною обставиною, а не іншою (новою) підставою позову.

8.31. Крім того, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №916/3006/17 відмовлено у відкритті провадження за заявою АТ "Ощадбанк" про перегляд за виключними обставинами постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 за позовом ТОВ "УКРКАВА" до АТ "Ощадбанк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Малого О.С., ДВС, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

8.32. Так, Велика Палата Верховного Суду, відмовляючи у відкритті, зазначила таке:

- з описової частини рішення Конституційного Суду України від 01.07.2020 у справі №3-239/2019(5444/19) вбачається, що ТОВ "УКРКАВА" звернулося до Конституційного Суду України з клопотанням визнати таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини першої статті 88 Закону України "Про нотаріат", застосовані в остаточному судовому рішенні у справі товариства - постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019;

- рішенням від 01.07.2020 у справі №3-239/2019 (5444/19) Конституційний Суд України визнав такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини першої статті 88 Закону України "Про нотаріат" (пункт 1 резолютивної частини рішення);

- Велика Палата Верховного Суду при вирішенні справи №916/3006/17 висновку про те, що частина перша статті 88 Закону України "Про нотаріат" суперечить Конституції України, не робила;

- стаття 88 Закону України "Про нотаріат" (включно з її частиною першою) була застосована Великою Палатою Верховного Суду при вирішенні справи №916/3006/17. Тлумачення цієї статті (частини першої разом з частиною другою) наведене у постанові від 02.07.2019;

- ураховуючи висновок Конституційного Суду України про конституційність положень частини першої статті 88 Закону України "Про нотаріат", викладений у резолютивній частині рішенні від 01.07.2020 у справі №3-239/2019(5444/19), та беручи до уваги те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 застосувала визнану конституційною частину першу статті 88 Закону України "Про нотаріат" при вирішенні цієї справи, заява АТ "Ощадбанк" встановлених процесуальним законом підстав для перегляду Великою Палатою Верховного Суду постанови від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 у зв`язку з виключними обставинами не містить.

8.33. Отже, АТ "Ощадбанк" скористалося своїм правом на подання заяви про перегляд рішення по справі №916/3006/17 за виключними обставинами.

8.34. У свою чергу, ТОВ "УКРКАВА" такої заяви не подавало, натомість звернулося до суду з новим позовом і означило рішення Конституційного Суду України як нову підставу позову, що суперечить приписам ГПК України, зокрема, статті 320.

8.35. З огляду на викладене, судом касаційної інстанції відхиляються як необґрунтовані доводи скаржника щодо ухвалення судових рішень у цій справі з порушенням норм процесуального права в частині закриття провадження у справі.

8.36. Що ж до посилань скаржника на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не розглянули по суті доводи ТОВ "УКРКАВИ" в частині позовних вимог щодо визнання дій АТ "Ощадбанк" неправомірними, то вони не є обґрунтованими, виходячи з такого.

8.37. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами першої та апеляційної інстанції розглянуто позовну вимогу щодо визнання дій відповідача неправомірними та прийнято рішення, яким відмовлено у задоволенні позову у вказаній частині.

8.38. Водночас, скаржником не зазначено, яка саме норма процесуального та/або матеріального права була порушена судами першої та апеляційної інстанції, при винесенні судового рішення щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання дій відповідача неправомірними.

8.39. Верховний Суд бере до уваги та вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на міркування, наведені у цій постанові.

8.40. Касаційний господарський суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

8.40.1. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

8.40.2. Отже , правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

8.41. При цьому право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

8.42. У рішенні ЄСПЛ від 02.03.1987 у справі "Monnell and Morris v. the United Kingdom" (§ 56) зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

8.43. Отже , право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних передумов щодо доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

8.44. У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.

8.45. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

8.46. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

8.47. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

8.48. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише

тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

8.49. Верховний Суд зазначає, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких скаржником у цій справі аргументовано не доведено.

8.50. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні і ключові питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у цій справі як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у Розділі 8 цієї постанови.

9.2. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ТОВ "УКРКАВА" без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

10. Судові витрати

10.1. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення оскаржуваних судових рішень без змін, то судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" на рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі №916/2853/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов