ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
14.02.2022 Справа №905/1962/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.
при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,
про стягнення 3115769,97 грн.,
за участю представників сторін:
від позивача: Литвин А.Б. - довіреність, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;
від відповідача: не з`явився, -
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.11, 16, 509, 610, 612, 615, 626, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 218, 230, 231 Господарського кодексу України.
29.10.2021 від позивача до суду надійшов супровідний лист №219 від 21.10.2021 з додатками, а саме: належним чином засвідченими копіями претензії №22102020.10/010 від 22.10.2020, додатку №1 до претензії №22102020.10/010 від 22.10.2020, повідомлення №22102020.11/010 від 22.10.2020, а також статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит».
08.11.2021 від представника відповідача судом отримано відзив б/н б/д на позовну заяву (надіслано поштою 02.11.2021, згідно інформації, що міститься на поштовому конверті, у якому надійшли документи), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення даної позовної заяви, зважаючи на обставини, які мали вплив на виконання договірних відносин, а саме, посилається на форс-мажорні обставини, викликані винятковими погодними умовами - посухою протягом 2020 року, що призвели до недостатньої кількості врожаю соняшнику, яка є предметом поставки спірного договору; вказані обставини не залежали від волі відповідача і об`єктивно унеможливили належне виконання відповідачем свого зобов`язання за договором у повному обсязі; у діях відповідача відсутня вина та протиправна поведінка зобов`язаної особи, що виключає стягнення з відповідача штрафу; вказує, що зі сторони відповідача жодних порушень технології вирощування соняшнику встановлено не було; звертає увагу суду, що позивачу, на момент подачі позовної заяви, достеменно відомо про наявність несприятливих погодних умов, оскільки позивачем подано ряд ідентичних позовних заяв до інших суб`єктів господарювання, під час розгляду яких, судами вже встановлювались наведені у відзиві обставини об`єктивної неможливості виконання договірних відносин з поставки товару з підстав, що не залежали від волі відповідача; зазначено, що позивачем не надано доказів на виконання пп.а) п.5.2 договору в частині надання транспортного засобу для відвантаження товару, відтак підстави вважати простроченим виконання зобов`язання відповідача з поставки товару у суду відсутні; навів судову практику з розгляду спорів у справах №914/2173/19, №913/18/21, №908/122/21, рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 №7-рп/2013; посилається на ст.233 Господарського кодексу України та говорить, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Поряд з цим, звернуто увагу на п.13.1.1 договору та на те, що укладаючи договір відповідач розраховував виростити, зібрати та поставити позивачу саме насіння соняшника у заздалегідь обумовленому обсязі. Також зауважено, що штрафні санкції мають носити компенсаторний характер, не можуть розглядатися кредитором, як спосіб отримання доходів.
До відзиву додано у копіях: довідку Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України б/н від 12.08.2020; лист Донецького регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій №07/07/03-469/1189 від 11.11.2020 «Спеціалізована інформація»; акт Селянського (фермерського) господарства «Артем» про обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення №1/09 від 07.09.2020; лист Головного управління Статистики у Донецькій області №01-03/3780-20 від 04.12.2020; сертифікат Донецької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-20-1995 від 18.12.2020 та докази надсилання відзиву на адресу позивача.
Разом з відзивом від представника відповідача судом отримано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат б/н б/д, визначено у розмірі 250000,00грн., з вказанням про надання доказів понесених відповідачем судових витрат в порядку та строки, що передбачені ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
До відповіді на відзив додано у копіях: службову записку торгівельного представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» б/н від 10.10.2020; звіт по приходу від СФГ «Артем» за період 23.07.2020 по 24.11.2021; договори про надання послуг транспортно-експедиційного обслуговування №210820/1 від 21.08.2020 з додатковою угодою №1 до нього, №3/2020 від 21.08.2020 з додатковою угодою №1 до нього, №4/2020 від 21.08.2020 з додатковою угодою №1 до нього, №2/2020 від 20.08.2020 з додатковою угодою №1 до нього, №6/2020 від 25.08.2020 з додатковою угодою №1 до нього, №7/22 від 25.08.2020 з додатковою угодою №1 до нього; лист Міністерства аграрної політики та продовольства України №21-1650-10/9785 від 20.10.2021; лист Державної служби статистики України №06.2-09/142-21 від 15.11.2021.
06.12.2021 від представника відповідача на офіційну електронну поштову скриньку суду надійшли заперечення б/н б/д, за змістом яких викладено доводи та положення законодавства України щодо відповідності наданих відповідачем доказів вимогам §1 гл.5 Господарського процесуального кодексу України, зазначено, що позивачем не спростовується дійсність виданого Донецькою торгово-промисловою палатою сертифікату, не надано докази його оскарження, а також не спростовуються обставини непереборної сили у вигляді аномальної посухи, що мало місце у Донецькій області у період з червня по вересень 2020 року; зазначено, що при аналізі довідки б/н від 12.08.2020 представник позивача вдається до надмірного формалізму в частині наявності чи відсутності відомостей щодо наявності/відсутності порушень технологічних прийомів вирощування соняшнику; зазначено, що акт №1/09 від 07.09.2020, у розглядуваному випадку, і не мав складатись відповідно до Інструкції №2285 та відомості відображені у ньому відповідають відомостям отриманим від галузевих служб та органів, які здійснюють незалежну професійну діяльність та до компетенції яких віднесено встановлення тих чи інших фактів/обставин; навів пояснення щодо можливості та реальності виконання зобов`язання за договором, про які стверджує позивач, зауважено щодо обов`язку відповідача відповідно до п.13.1.1 договору бути виробником товару, що постачається, а товар має бути таким, що постачається вперше; наголошено, що з огляду на зростання ціни соняшнику з жовтня по грудень 2020 більше ніж на 50% ціни за договором, економічно унеможливлює купування насіння соняшника у третіх осіб для подальшої поставки позивачу; стверджує на обов`язковому наданні позивачем відповідних транспортних засобів, відсутність доказів виникнення моменту обов`язку у відповідача завантажити та поставити товар позивачу; зауважено, що показники 9,7ц/га не свідчать, що відповідачем було зібрано саме 1430т урожаю соняшнику, що відповідають вимогам ДСТУ 4694:2006, як це було узгоджено сторонами у п.1.1 договору. Від показника 9,7ц/га необхідно відняти масу невикористаних відходів (маса після доробки), а також масу урожаю соняшнику, що не відповідає вимогам п.1.1 договору, адже за висновками комісії 80% посівної площі урожаю соняшнику було у незадовільному стані; свідчить про неможливість поставити залишок недопоставленого товару за рахунок власного врожаю з підстав, що не залежали від відповідача; вважає недостовірним доказом подану позивачем службову записку від 10.10.2020, беручи до уваги те, що вона не містить відмітки про реєстрацію та облік (таке унеможливлює встановити час її створення, жодних первинних доказів, які підтверджують відомості у ній не надано), перебування особи, яка її склала, у трудових відносинах із позивачем не підтверджено; надано заперечення щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу; звернуто увагу, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що недопоставка відповідачем товару завдала йому збитків.
Примірник заперечень представника відповідача б/н б/д, надісланий засобами поштового зв`язку, отримано через канцелярію суду 10.01.2022.
07.12.2021 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання б/н від 07.12.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи, просить визнати поважною причину неподання разом із позовною заявою доказів, які долучені до даного клопотання та поновити позивачу строк на їх подання, приєднати до матеріалів справи оригінал заяви свідка ОСОБА_1 від 29.11.2021 (на бланку з нотаріальним засвідченням підпису, зареєстрованої в реєстрі за №2168).
10.01.2022 від представника відповідача на офіційну електронну поштову скриньку суду отримано клопотання б/н б/д про долучення до матеріалів справи доказів у підтвердження звернення до інших суб`єктів господарювання з проханням продати максимальну можливу кількість насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року, а саме копію договору поставки №26/08/20 від 26.08.2020, видаткові накладні №15 та №16 від 26.08.2020, №17 та №18 від 27.08.2020, №19 та №20 від 28.08.2020, товарно-транспортні накладні №Р15 та №Р16 від 26.08.2020, №17 та №18 від 27.08.2020, №19 та №20 від 28.08.2020, лист Фермерського господарства «Агро-Еко» №15 від 06.09.2020.
Примірник вказаного клопотання представника відповідача б/н б/д отримано у судовому засіданні 13.01.2022, також разом із копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія Аграрій» від 15.09.2020.
12.01.2022 від представника відповідача на офіційну електронну поштову скриньку суду отримано клопотання б/н б/д про долучення до матеріалів справи заяви свідка б/н б/д (на бланку з нотаріальним засвідченням підпису, зареєстрованої в реєстрі за №39).
Оригінал заяви свідка отримано у судовому засіданні 13.01.2022.
Разом з поясненнями до суду надійшло клопотання б/н від 11.01.2020 про приєднання доказів до матеріалів справи, просить визнати поважною причину неподання разом із заявами по суті спору доказів, які долучено до даного клопотання та поновити позивачу строк на їх подання. До клопотання додано копії довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» б/н від 26.11.2021 та витягу з наказу №24-к від 03.02.2014 «Про прийом на роботу».
13.01.2022 представниками сторін надано згоду, згідно п.6 ст.183 Господарського процесуального кодексу України, на розгляд справи по суті у цю дату.
10.02.2022 від представника відповідача на офіційну електронну поштову скриньку суду отримано клопотання б/н б/д про зменшення розміру штрафних санкцій, за змістом якого стверджено, що загибель врожаю товару у 2020 році спричинено аномальними погодними умовами, а не бездіяльністю відповідача, доказів, що спростовували б аномальні погодні умови позивачем не надано, у діях відповідача відсутній склад вини, просить врахувати наявність обставин, що не залежали від волі відповідача; вказав про відсутність понесення збитків позивачем чи погіршення його фінансового стану та посилаючись на ст.233 Господарського кодексу України зазначає, що задоволення позовних вимог у розмірі більшому ніж 500000,00 грн. істотно погіршить матеріальний стан відповідача (з урахуванням обставин втрати врожаю у 2020 році спричиненою аномальною посухою та як наслідок не отримання прибутку), не дозволить належним чином виконувати наявні обов`язки перед пайовими власниками земельних ділянок, у яких відповідач орендує земельні ділянки для ведення господарської діяльності, а також не дозволить у належний спосіб провести заготівельні роботи для вирощування урожаю у 2022 році. Окремо зазначено, що у розумінні Господарського процесуального кодексу України дане клопотання не є заявою по суті спору, обмежень щодо строку подачі даного клопотання Господарський процесуальний кодекс України не містить.
11.02.2022 від представника позивача на офіційну електронну поштову скриньку суду отримано електронну копію пояснень б/н від 11.02.2022 у справі №905/1962/21 щодо заперечення проти зменшення штрафних санкцій, оскільки означене заявлено відповідачем на стадії судових дебатів, крім того, наполягає, що відповідачем зібрано більше врожаю насіння соняшника у 2020 році, ніж фактично поставлено позивачу та те, що низька врожайність у відповідача є його виною; свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між погодними умовами у Донецькій області в 2020 році та низькою врожайністю у відповідача; зазначено, що зменшення штрафних санкцій за ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України є виключною мірою, доцільність застосування якої відповідачем не доведено; надано звіт про фінансовий результат (звіт про сукупний дохід) позивача за 2020 рік, у якості підтвердження понесення збитків підприємством позивача у розмірі 561677000,00 грн.
У судових засіданнях представник позивача повністю заперечував проти викладеного відповідачем у відзиві, стверджував, що відповідач не повідомляв про обставини, що унеможливлюють виконання договору; вважає, відсутніми підстави для використання спеціальних знань, призначення експертизи у справі; зазначив про письмове звернення до відповідача з вимогою надати товар претензія від 22.10.2020; відповідно до статистики, яку надавав відповідач до органів статистики, вважає, що останній мав змогу виконати умови договору, а сертифікат Донецької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини є неналежним доказом у справі; зазначав, що заява свідка, представлена відповідачем, не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, а тому не може бути прийнята як допустимий доказ; посилаючись на заяву свідка представлену позивачем, зазначив, що не встановлено доцільності направлення транспорту та понесення витрат у зв`язку з цим; повідомив, що позивач зазнав негативних наслідків, але доказів цього не надавалось, бо це не є предметом спору, штрафні санкції стягуються незалежно від наявності збитків; зазначає, що за погодних умов було можливо зібрати врожай; зазначив, що відповідач не надав статистичну звітність стосовно кількості зібраного врожаю; стверджує про середню врожайність соняшнику в 2020 році на рівні 1,75 т/га; стверджує, що форс-мажорні обставини повинні бути підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати України відповідно до умов договору та законодавства, сертифікат Донецької торгово-промислової палати - недопустимий доказ; щодо оскарження представленого суду сертифікату повідомлено, що це право, а не обов`язок; якщо відповідач знав про несприятливі погодні умови, що загрожують врожаю ще в серпні, то міг застосувати вологозберігаючі технології, проте доказів цього не надав, як і дотримання інших вимог забезпечення врожайності соняшника не застосував; заперечив проти прийняття клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, вважає, що означене клопотання необхідно було подати під час підготовчого провадження.
У судових засіданнях представник відповідача стверджував, що відповідачем поставлено 500 тон насіння соняшника та через форс-мажорні обставини, несприятливі погодні умови не мав можливості виконати умови договору повністю; зазначив, що відповідачем наприкінці грудня 2020 року отримано сертифікат, який позивач не оскаржив, відповідно до законодавства, протягом трьох місяців з дня, коли йому стало відомо; у вересні 2020 року складено акт, що підтверджує перебування 80% посівних площ у незадовільному стані; підтверджено, що письмових звернень відповідача до позивача про неможливість поставити товар не було; питання призначення експертизи у справі залишив на розсуд суду; надавав для огляду оригінали сертифіката №1400-20-1995 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 18.12.2020, довідки Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції від 12.08.2020; листа Донецького регіонального центру з гідрометеорології №07/07/03-469/1189 від 11.11.2020; стверджував, що відповідач усно, засобом телефонного зв`язку, повідомив про форс-мажорні обставини, а саме про відсутність соняшника, і на це вказує службова записка працівника позивача від 10.10.2020; вважає, що позивач був повідомлений про форс-мажорні обставини належним чином; просить зменшити штрафні санкції саме до 500000,00 грн., оскільки більший розмір штрафних санкцій значно зашкодить фінансовому стану відповідача та не дозволить належним чином виконувати наявні у відповідача зобов`язання, а також не дозволить провести необхідні роботи для вирощування врожаю у 2022 році.
Директор підприємства відповідача у судовому засіданні 13.01.2022 свідчив, що ним велись перемови з представником позивача Корнійко Д.М., усно повідомляв йому про погіршення погодних умов та неможливість здійснення поставки; пояснив, що зібрання врожаю здійснюється поетапно, по мірі дозрівання соняшника, той що посаджено раніше зібрано і за його рахунок здійснено часткову поставку, окрім того залучено насіння третіх осіб для можливого виконання, проте внаслідок несприятливих погодних умов виконати умови договору було не можливо. У судовому засіданні 03.02.2022 повідомлено, що 20% врожаю загинуло, 80% врожаю перебувало у незадовільному стані; щодо твердження позивача, про середню врожайність соняшнику в 2020 році та розрахунку наведеного ним обсягу, зазначив, що не є зрозумілим, звідки позивач бере таку статистику, не було такого обсягу врожаю; повідомлено, що у жовтні 2020 року велися перемови по телефону; звернулись до Донецької торгово-промислової палати лише у грудні, а не у жовтні 2020, через поетапний збір врожаю, звернулися вже після зібрання усього врожаю.
ІІ. Процесуальній дії суду:
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1962/21 визначено суддю Кротінову О.В.
Ухвалою суду від 18.10.2021 прийнято позовну заяву №117 від 08.10.2021 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1962/21; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.11.2021; визначено позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 16.11.2021, одночасно надати докази її направлення учасникам справи; належним чином засвідчені копії: претензії №22102020.10/010 від 22.10.2020, додатку №1 до претензії №22102020.10/010 від 22.10.2020, повідомлення №22102020.11/010 від 22.10.2020, а також статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит», у строк згідно ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, а саме не більш ніж 10 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; роз`яснено позивачу, що не виконання означеного, буде мати наслідком вчинення процесуальної дії на підставі п.8 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України; визначено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 05.11.2021, але не пізніше 15 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
Ухвалою суду від 16.11.2021 відкладено підготовче засідання на 07.12.2021; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
Судом задоволено клопотання представника позивача в частині поновлення встановленого судом строку для подання відповіді на відзив, відповідь на відзив прийнято; прийнято заяву б/н від 25.11.2021 про уточнення позовних вимог у справі №905/1962/21 та вирішено розглядати справу з урахуванням її змісту; задоволено клопотання представника позивача б/н від 07.12.2021 в частині поновлення строку на подання доказів та поновлено строк для подання означених у ньому доказів, про що відображено в ухвалі суду від 07.12.2021.
Ухвалою суду від 07.12.2021 продовжено строки підготовчого провадження до 16.01.2022 (включно); відкладено підготовче засідання на 13.01.2022; продовжено строк позивачу на подання відповіді на відзив на позовну заяву; поновлено строк позивачу на подання доказів, долучених до клопотання б/н від 07.12.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи; повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження 13.01.2022 та призначення справи до судового розгляду по суті у відповідності до приписів ст.185 Господарського процесуального кодексу України; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.
У підготовчому засіданні 13.01.2022 судом оглянуто оригінали сертифіката №1400-20-1995 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 18.12.2020, довідки Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції від 12.08.2020, листа Донецького регіонального центру з гідрометереології №07/07/03-469/1189 від 11.11.2020, встановлено автентичність наявним у матеріалах справи копіям.
Ухвалою суду від 13.01.2022 закрито підготовче провадження у справі №905/1962/21; справу №905/1962/21 визначено призначеною до судового розгляду по суті у судовому засіданні 13.01.2022; поновлено строк позивачу та відповідачу на подання доказів.
У судовому засіданні 13.01.2022 оголошено перерву на підставі ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України по 03.02.22, представники сторін повідомлені під розписку.
У судовому засіданні 03.02.2022 оголошено перерву на підставі ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України по 14.02.2022, представники сторін повідомлені під розписку.
Представлені сторонами документи долучено до матеріалів справи, прийнято та враховано судом під час розгляду справи по суті, окрім наданої відповідачем заяви свідка, оскільки остання не відповідає вимогам ст.88 Господарського процесуального кодексу України.
Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, разом із доказами у його підґрунтя (клопотання б/н б/д, електронна копія якого отримана 14.02.2022 на офіційну електронну поштову скриньку суду), прийнято до розгляду.
Дане звернення є реалізацією права відповідача, регламентованого положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, подання якого не обмежено нормами процесуального господарського законодавства України.
З огляду на що, заперечення представника позивача у цій частині відхилено.
Твердження позивача стосовно того, що означене заявлено відповідачем на стадії судових дебатів відхилено судом, оскільки не відповідає дійсності, дана частина стадії розгляду справи по суті на час подання не розпочата.
Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також забезпечення з боку суду можливості учасників справи для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, як і для оголошення перерви у справі, та існуючою можливість розглянути спір у судовому засіданні 14.02.2022.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Як визначено п.2.1 договору, загальна кількість товару в заліковій вазі становить 2,000.000 тон +/- 5% за вибором покупця.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна товару становить 8,681.19 гривень без ПДВ за 1 тону, крім того ПДВ 20% - 1,736.24 грн., що еквівалентно 375.00 доларів США за 1 тону, згідно курсу НБУ на момент укладення договору 27.7798 грн. за дол.США.
Як встановлено пп.3.1.1 договору, оплата товару здійснюється виключно у гривні згідно курсу НБУ на момент укладення договору, за винятком оплати фінального рахунку. У разі збільшення чи зменшення курсу Нацбанку USD до гривні на день виставлення фінального рахунку за товар у відношенні до курсу на дату укладання договору сума оплати визначається шляхом перерахунку валютного еквіваленту в гривню за курсом НБУ, встановленого на дату виставлення фінального рахунку.
Відповідно до пункту 3.5 договору загальна вартість товару, що постачається, на дату укладення цього договору становить 20,834,856.00 гривень +/-5%, в тому числі ПДВ 20% - 3,472,476.00 гривень з урахуванням п.2.1 цього договору.
За умовами п.4.1 договору поставка товару здійснюється партіями автомобільним транспортом у строк з 01.09.2020 до 10.10.2020 в суворій відповідності до письмових дозволів експедитора покупця.
Згідно з п.4.5 договору, датою поставки та передачі (відвантаження) товару є дата прийняття товару покупцем у місці призначення, вказаному у п.7.1 договору.
За умовами пункту 8.2 договору сторони дійшли згоди, що в разі, якщо поставка товару покупцеві була здійснена пізніше строків, вказаних в підпункті 4.1 пункту 4 цього договору, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно поставленого (непоставленого) товару. В разі, якщо прострочення поставки перевищує 6 календарних днів, покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору, при цьому постачальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.
Умови звільнення від відповідальності закріплені в розділі 9 договору.
Згідно з пунктом 9.1 договору жодна із сторін не відповідає за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором у разі настання таких подій як повінь, пожежа, землетрус чи інших стихійних лих, а також воєнних дій, заколотів, державних заборонних актів чи інших обставин, якщо ці обставини настали після підписання сторонами даного договору і не залежать від їх волі. Якщо яка-небудь із обставин форс-мажору перешкоджає виконанню однією із сторін своїх зобов`язань в період дії договору, то даний договір може бути подовжений на строк протягом якого діє така обставина.
Пунктом 9.2 договору встановлено, що сторона, для якої виконання зобов`язань згідно з договором стало неможливим внаслідок настання обставин форс-мажору, повинна негайно, але не пізніше ніж через 10 днів після початку їх виникнення, письмово повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії і очікуваний час припинення цих обставин.
Інформація про дію обставин форс-мажору повинна бути підтверджена Торгово-промисловою Палатою України. Відсутність письмового повідомлення, а також несвоєчасне сповіщення про настання обставин форс-мажору позбавляє відповідну сторону права посилатись на ці обставини в якості причини невиконання зобов`язань по договору (пункт 9.3 договору).
Як визначено п.9.4 договору, сторони зобов`язуються докласти всі необхідні зусилля по зведенню до мінімуму всіх можливих несприятливих наслідків обставин форс-мажору. Якщо обставини форс-мажору перешкоджають виконанню якоюсь зі сторін її зобов`язань згідно договору протягом більш ніж 15 днів, то даний договір може бути розірваний за вимогою однієї із сторін без відшкодування збитків іншій стороні.
Підписанням даного договору постачальник підтверджує і гарантує, що на момент підписання цього договору він є сільськогосподарським підприємством і безпосереднім виробником товару, який постачається вперше, а також, постачальник має право на ведення господарської діяльності з оптової торгівлі, в тому числі, але не виключно, зерном, не переробленим тютюном, насінням і кормами для тварин відповідно до положень, встановлених його правовстановлюючими документами; у постачальника наявні відповідні необхідні ресурси (виробничі потужності, основні засоби, матеріальні і фінансові ресурси, наявність необхідної кількості працюючих з відповідними фаховими знаннями тощо) для досягнення результатів підприємницької діяльності та, відповідно, виконання умов договору/договорів, укладеного/укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сателлит» (пп.13.1.1, пп.13.1.4 договору).
Відповідно до п.13.4 договору він вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених даним договором. Після підписання цього договору всі попередні переговори щодо предмету даного договору вважаються недійсними. Цей договір, додатки, додаткові угоди до даного договору, а також будь-які пов`язані з його виконанням документи (довіреності, акти, розрахункові документи тощо) мають бути завірені печатками кожної зі сторін.
Згідно з п.13.5 договору, всі додатки до нього є його невід`ємною частиною. Зміни і доповнення до даного договору виконуються тільки в письмовій формі і є дійсними тільки після їх підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін.
За умовами п.13.12 договору, повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи одержує основні товарно-матеріальні цінності згідно даного договору, підтверджуються відповідно до встановленого покупцем документу: довіреність 979 від 23.07.2020 через Корнійко Д.М.
Означений договір підписано сторонами і скріплено печатками підприємств без зауважень.
- у кількості 74,3 тони на суму 725255,98 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №1 від 04.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8134,32 грн. без ПДВ/тону) №4 від 03.09.2020;
- у кількості 28,34 тони на суму 285885,19 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №2 від 07.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8406,41 грн. без ПДВ/тону) №8 від 05.09.2020;
- у кількості 100,88 тони на суму 1039411,02 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №3 від 09.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8586,2 грн. без ПДВ/тону) №10 від 08.09.2020;
- у кількості 68,04 тони на суму 677595,94 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №4 від 10.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8298,99 грн. без ПДВ/тону) №11 від 09.09.2020;
- у кількості 24,06 тони на суму 248968,45 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №5 від 14.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8623,18 грн. без ПДВ/тону) №16 від 12.09.2020;
- у кількості 26,64 тони на суму 273149,61 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №6 від 14.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8544,47 грн. без ПДВ/тону) №18 від 13.09.2020;
- у кількості 123,8 тони на суму 1290668,48 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №7 від 28.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8687,86 грн. без ПДВ/тону) №22 від 27.09.2020;
- у кількості 27,94 тони на суму 291461,25 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №8 від 30.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8693,07 грн. без ПДВ/тону) №24 від 29.09.2020;
- у кількості 30,54 тони на суму 322563,97 грн. з ПДВ (враховуючи розрахунок коригування №9 від 30.09.2020, ціна на день виставлення рахунку 8801,68 грн. без ПДВ/тону) №26 від 30.09.2020.
Загальна кількість 504,54 тони на загальну суму 5154959,89 грн.
Накладні підписано з боку позивача Корнійко Д.М., довіреність №979 від 23.07.2020.
За змістом довідки Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України б/н від 12.08.2020, відображено, що комісією у складі завідувача відділу технологій виробництва сільськогосподарської продукції Чугрій Г.А., старших наукових співробітників Вискуб Р.С. та Василенко Т.Ф., згідно листа відповідача від 10.08.2020 про встановлення відповідності агротехнологічних заходів при вирощуванні соняшнику на площі 1500га, який зазнав впливу посушливих умов весняно-літнього періоду 2020 року, встановлено, що всі технологічні прийоми вирощування соняшнику проводились без порушень агротехнічних строків. Проте, агрокліматичні умови вегетаційного періоду 2020 року не дозволили рослинам ефективно протистояти посусі протягом основних критичних фаз органогенезу, що призвело до значного зниження продуктивності рослин.
Повноваження осіб, що склали даний документ та його зміст не заперечується. Зазначаючи про те, що, у тому числі, даний документ викликає сумнів у його достовірності, позивачем не наведено в чому саме. Відтак твердження є необґрунтованим, а отже таким, що не заслуговує на увагу. Відповідність оригіналу встановлено судом під час підготовчого провадження.
Як свідчить у судових засіданнях директор Селянського (фермерського) господарства «Артем» Смагін С.Г. та представник відповідача, у серпні 2020 року погодні умови у східних областях України істотно погіршились, розуміючи втрату більшої частини врожаю товару, з метою максимального збільшення поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Сателлит», відповідач почав звертатись до інших суб`єктів господарювання щодо купівлі у них насіння соняшника українського походження врожаю 2020, проте, у зв`язку з неврожаєм сезону 2020, вдалося викупити у третіх осіб лише 135 тон товару, який в подальшому поставлено позивачу.
У підтвердження означених обставин до матеріалів справи додано договір поставки №26/08/20 від 26.08.2020, укладений між Селянським (фермерським) господарством «Артем» (покупець) та фермерським господарством «Время» (постачальник), видаткові накладні №15 від 26.08.2020, №16 від 26.08.2020, №17 від 27.08.2020, №18 від 27.08.2020, №19 від 28.08.2020, №20 від 28.08.2020 на поставку товару соняшник у загальній кількості 135 тон.
Відповідно до листа №15 від 06.09.2020 Фермерське господарство «Агро-Еко» (м.Лиман, Донецька область) відмовило Селянському (фермерському) господарству «Артем» у продажі врожаю насіння соняшника 2020 року в силу обставин втрати врожаю через погані погодні умови (відсутність необхідної кількості опадів), які призвели до недоотримання врожаю соняшника.
Відповідно до листа від 15.09.2020, мовою оригіналу: «О продаже подсолнечника урожая 2020 года» Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія Аграрій» (м.Краматорськ, Донецька область), на звернення відповідача відносно укладання договору купівлі-продажу соняшника врожаю 2020, повідомило, що у зв`язку з втратою більшої кількості врожаю соняшника через несприятливі погодні умови, а також вже законтрактованих обсягів з іншими контрагентами, не зможе продати Селянському (фермерському) господарству «Артем» соняшник врожаю 2020 року.
Крім цього директор Селянського (фермерського) господарства «Артем» Смагін С.Г. стверджує, що ним особисто велись перемови засобами телефонного зв`язку з представником позивача Корнійко Д.М., повідомлялось про погіршення погодних умов та неможливість здійснення поставки.
07.09.2020 комісією у складі голови Селянського (фермерського) господарства «Артем» Смагіна С.Г., заступника голови Селянського (фермерського) господарства «Артем» Пономаренко С.П., головного агронома Селянського (фермерського) господарства «Артем» Спіцина Є.В., головного бухгалтера Селянського (фермерського) господарства «Артем» Литвиненко К.В., трактористів Подземельника О.М., ОСОБА_2 , депутатів Марківської сільської ради Рябченко В.М., Артамонова К.М. та голови Марківської сільської ради Лаврухіна В.В., складено акт №1/09 про обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення Селянського (фермерського) господарства «Артем» про те, що на площах фермерського господарства, що підлягають обстеженню у період з 25.04.2020 по 10.05.2020 виконано посіви соняшнику, у період з 10.05.2020 по 10.06.2020 обприскування соняшнику. За даними Донецького регіонального центру по гідрометеорології у період червня-вересня 2020 року спостерігалось наступне: середня місячна температура повітря становила у червні-22,5оС, що вище норми на 3оС, у липні-23,4оС, що вище норми на 2оС, у серпні 21,4оС, вище норми 1оС та у вересні-18,3оС, що на 4оС вище від норми. У червні випало 7,9мм опадів при нормі 72мм, у липні 31,9мм при нормі 54мм, у серпні 12,7мм опадів при нормі 40мм, а у вересні 1,2мм при нормі 55мм. В результаті обстеження комісією встановлено недобір опадів, тривалі бездощові періоди в умовах підвищеного температурного режиму за період з червня по вересень 2020 року сприяли висушування ґрунту, що негативно вплинуло та призвело до пошкодження та недобору продукції соняшнику. Комісія, обстеживши посівні площі соняшнику в кількості 1845 га, прийшла до висновку: визнати загиблими посіви соняшнику на площі 370 га, що становить 20% від всіх посівів, а 80% (1475 га) в незадовільному стані. Вважати виникнення форс-мажорних обставин не внаслідок порушення технології вирощування вказаних сільськогосподарських культур фахівцями Селянського (фермерського) господарства «Артем». Для підтвердження форс-мажорних обставин в порядку, встановленому чинним законодавством України, керівництву Селянського (фермерського) господарства «Артем» звернутися в Донецьку торгово-промислову палату.
Позивач заперечує відносно даного документа, вважає його сфабрикованим доказом, оскільки містить дані, що наведено у листі Донецького регіонального центру з гідрометеорології датованого 11.11.2021, вважає неможливим огляд 1845га одразу ж 07.09.2020 та виявлення недобору опадів, на його думку акт обстеження складено особами, які не володіють спеціальними знаннями та не мають інструментів щодо визначення за один день та обміру температурного режиму в період з червня по вересень, встановлення недобору опадів рослинами на площі в 1845га, ступеня висушування ґрунту на площі в 1845га, а також відсутність порушення технології вирощування. Зазначає, що даний акт складено не у відповідності до вимог Інструкції №2285, затвердженої розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2285 від 24.09.2015 та наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №371 від 24.09.2015.
Звернення із даною службовою запискою 10.10.2020 підтверджує представник позивача, сумніви щодо цього у суду відсутні, окрім того, на дану обставину посилається і сам представник відповідача, надаючи пояснення у судових засіданнях.
З огляду на що, зауваження відповідача у цій частині безпідставні та не приймаються до уваги судом.
До претензії додано розрахунок суми претензії, повідомлення №22102020.11/010 про відмову від виконання договору у односторонньому порядку та здійснення нарахування штрафу у розмірі 30% від вартості непоставленого товару за прострочення виконання зобов`язання більше ніж на 6 календарних днів.
Як свідчить позивач, наведену претензію відповідачем залишено без задоволення, договірні зобов`язання без виконання.
Дане відповідачем не заперечується.
Як вбачається з листа Донецького регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій №07/07/03-469/1189 від 11.11.2020 «Спеціалізована інформація», наявного в матеріалах справи, за даними спостережень найближчої метеостанції Бахмут до с.Маркове, середня місячна температура повітря становила у червні 22,5оС, що вище норми на 3оС, у липні 23,4оС, що вище норми на 2оС, у серпні 21,4оС, вище норми на 1оС та у вересні-18,3оС, що на 4оС вище від норми. Максимальна температура повітря за цей період досягала у липні 40оС. У червні спостерігалось 18 днів, у липні 18 днів, у серпні 16 днів, а у вересні 5 днів з температурою повітря вище 30оС. Поверхня ґрунту прогрівалась у червні до 65оС, у липні до 71оС, у серпні до 62оС, а у вересні до 59оС. Високі температури повітря та ґрунті, низька вологість повітря обумовили посилене випаровування вологи з поверхневого шару ґрунту та його висушування (відносна вологість повітря ?30% у червні 10 днів, у липні 13 днів, серпні 13 днів, а у вересні 18 днів). У червні випало 7,9мм опадів при нормі 72мм, у липні 31,9мм опадів при нормі 54мм, у серпні 12,7мм опадів при нормі 40мм, а у вересні 1,2мм при нормі 55мм. Максимальна швидкість вітру у червні та липні становила 11-13 м/с, у серпні 10-11 м/с, а у вересні 12-17 м/с днів. При швидкості більше 4-6 м/с вітер надає руйнівну дію на ґрунтову родючість. Він видуває прошарок теплого повітря, тим самим зміщуючи теплообмін в небажану сторону, сприяє висушуванню городнього ґрунту, погіршує вологозабезпеченість рослин, в тому числі і за рахунок більш інтенсивного випаровування вологи з їх поверхні. Недобір опадів, тривалі бездощові періоди в умовах підвищеного температурного режиму у вказаний період сприяли висушуванню ґрунту, що негативно вплинуло та призвело до пошкодження сільськогосподарських культур. Пояснення: норма це багаторічні агрокліматичні спостереження за останніх 20 років.
Зазначаючи про те, що, у тому числі, даний документ викликає сумнів у його достовірності, позивачем не наведено в чому саме. Відтак твердження є необґрунтованим, а отже таким, що не заслуговує на увагу. Відповідність оригіналу встановлено судом під час підготовчого провадження.
Відповідно до листа Головного управління Статистики у Донецькій області №01-03/3780-20 від 04.12.2020, за розрахунками за даними звітів за формами державних статистичних спостережень №29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» за 2016-2019 роки, №37-сг (місячна) «Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур» на 01.12.2020 врожайність соняшнику по Селянському (фермерському) господарству «Артем» склала: 2016 рік у масі після доробки 29,6 ц з 1 га зібраної площі, 2017 рік у масі після доробки 22,9 ц з 1 га зібраної площі, 2018 рік у масі після доробки 14,0 ц з 1 га зібраної площі, 2019 рік у масі після доробки 24,8 ц з 1 га зібраної площі та на 01.12.2020 (у початково оприбуткованій масі) 9,7 ц з 1 га зібраної площі.
Зазначаючи про те, що, у тому числі, даний документ викликає сумнів у його достовірності, позивачем не наведено в чому саме. При цьому, при формуванні позиції використовуються показники, приведені у цьому листі. Відтак твердження є необґрунтованим, а отже таким, що не заслуговує на увагу.
Зміст даного листа не заперечується, позивач говорить про недостовірність показників середньої врожайності соняшнику у 2020 році, наданих відповідачем до органу статистики, посилаючись на лист Державної служби статистики України від 15.11.2021 за №06.2-09/142-21. Відповідно останнього, середня врожайність соняшнику у 2020 році в Донецькій області (підконтрольної частини) склала 17,5 ц/га = 1,75 т/га. Також, оперуючи даними, наданими відповідачем, позивач вважає наявною обставину, яка свідчить про низьку врожайність насіння соняшника на підприємстві у 2020 році - є саме виною підприємства і відсутній зв`язок між врожайністю та погодними умовами в Донецькій області, адже врожайність всіх інших підприємств по Донецькій області є майже вдвічі більшою у розглядуваний період. Одночасно, використовуючи показник 9,7 ц/га = 0,97 т/га свідчить про збір відповідачем врожаю більше ніж поставлено позивачу та наявною можливість виконання зобов`язань за укладеним договором у обсязі більшому ніж є, а якщо виходити з показника середньої врожайності по Донецькій області 1,75т/га - у повному обсязі.
Факт звернення у грудні 2020 та отримання даного листа позивачем визнається.
Позивач заперечує проти даного документа, вважає його неналежним, недопустимим та недостовірним доказом, таким, що ґрунтується на недостовірних даних, а саме отриманих з акта №1/09 від 07.09.2020 про обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення Селянського (фермерського) господарства «Артем».
Відповідність оригіналу встановлено судом під час підготовчого провадження.
Відповідач факт не поставки товару у повному обсязі визнає, при цьому посилається на існування обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, та здійснення ним усіх можливих заходів по зведенню до мінімуму несприятливих наслідків цих обставин.
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Частиною 1, 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Встановлюючи фактичні обставини справи, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
Так, аналізуючи доводи позивача поряд із наявними у матеріалах справи документами, слід зазначити.
Виходячи з п.13.1.1 договору відповідач є виробником товару, поставка якого обумовлена.
Угода укладена у липні 2020.
Протягом вересня 2020 зобов`язання є виконаним у обсязі 504,54 т.
При цьому, даний обсяг сформовано за рахунок насіння соняшника українського походження врожаю 2020 придбаного у третіх осіб наприкінці серпня 2020.
Площі фермерського господарства розташовані у Костянтинівському районі, с.Маркове.
Дані обставини не заперечуються, під сумнів не ставляться. Суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними.
Беручи до уваги довідку Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України б/н від 12.08.2020, станом на цю дату відповідачем порушено питання встановлення відповідності агротехнологічних заходів при вирощуванні соняшнику на площі 1500га, який зазнав впливу посушливих умов весняно-літнього періоду 2020.
Агротехніка система заходів вирощування сільськогосподарських культур, завданням якої є забезпечення одержання високих і сталих врожаїв кращої якості при найменших затратах праці і низькій собівартості продукції (Енциклопедія Сучасної України).
У свою чергу технологія вирощування це система агротехнічних прийомів і матеріально-технічних засобів, що спрямовані на виробництво рослинницької продукції, одержання прибутку та відновлення родючості ґрунту.
У довідці Донецькою державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академії аграрних наук України зазначено, що комісією встановлено проведення всіх технологічних прийомів вирощування соняшнику без порушення агротехнічних строків. Що дає підстави дійти висновку про відсутність порушень у цій частині. Протилежного не доведено.
При цьому, у довідці міститься свідчення, з якого слідує, що агрокліматичні умови вегетаційного періоду 2020 не дозволили рослинам ефективно протистояти посусі протягом основних критичних фаз органогенезу, що і призвело до значного зниження продуктивності рослин.
Тобто, в районі розташування площ вирощування соняшнику відповідача зафіксовано наявність посушливих умов весняно-літнього періоду 2020, що віднесено як вегетаційний період 2020, та вплив цих умов на продуктивність рослин.
Позивач заперечуючи проти акта №1/09 про обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення Селянського (фермерського) господарства «Артем» не надає доказів його фальсифікації.
Доводи в частині неможливості огляду 1845га одразу ж 07.09.2020 та виявлення недобору опадів є припущеннями, що не підтверджені належним чином.
Різниця площі вирощування соняшника, зазначеної у акті (1845га) та довідці Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України б/н від 12.08.2020 (1500га) вбачається з того, що відповідачем здійснювався запит в частині площі, де посіви соняшнику визнані в незадовільному стані (1475га), адже на залишковій частині (370га) вони є загиблими.
Складання акту особами, які не володіють спеціальними знаннями та не мають інструментів щодо визначення за один день та обміру температурного режиму в період з червня по вересень, встановлення недобору опадів рослинами на площі в 1845га, ступеня висушування ґрунту на площі в 1845 га, а також відсутність порушення технології вирощування, не відповідає дійсності.
Аналізуючи даний документ слідує, що він містить висновки довідки Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України від 12.08.2020 в частині відсутності порушення технології вирощування та впливу погодних умов на рослини, в частині температурного режиму червня-вересня 2020, слід зауважити за станом на 07.09.2020, - данні Донецького регіонального центру з гідрометеорології за період червня-вересня 2020, що в свою чергу є організацією, яка надає інформацію про фактичні гідрометеорологічні умови (Положення про Донецький РЦГМ), і ця інформація, на яку міститься посилання у акті, не є спеціалізованою у розумінні Закону України «Про гідрометеорологічну діяльність». Тобто, не знаходиться в залежності від змісту листа Донецького регіонального центру з гідрометеорології датованого 11.11.2021, та є такою, що сформована як загальна уповноваженою організацію на дату складання акта (07.09.2020).
Одночасно, відомості, що містить акт №1/09 про обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення Селянського (фермерського) господарства «Артем» від 07.09.2020 в частині температурного режиму червня-вересня 2020 підтверджені спеціальною інформацією Донецького регіонального центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій, і таке не може слугувати підставою визнання акта сфабрикованим доказом.
В інший частині акт констатує обставини, що не потребують спеціальних знань, а також ті, встановлення яких можливе за результатами візуального огляду. Одночасно, у складі комісії перебував головний агроном, виходячи з визначень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 2. Сільське господарство та пов`язані з ним послуги, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України 07.11.2003 та погоджено Міністерством праці та соціальної політики України, є фахівцем сільського господарства з вищою освітою, що володіє всебічними знаннями переважно в галузі землеробства, у тому числі за означеними вище напрямками.
Приналежність осіб до займаних посад, що входять до складу комісії та підписали цей акт, не заперечується.
Також, судом звернуто увагу на зауваження позивача, відносно того, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не визначено повноважень ані голови сільської ради, ані депутатів сільської ради, затверджувати акти огляду посівів соняшнику, оцінювати дотримання технології вирощування соняшника, здійснювати метеорологічні прогнози та інше. Проте, відсутність вказання прямих повноважень на таке, не виключає можливості засвідчити ними обставини, що містить документ, у якості свідків.
Твердження позивача про невідповідність акта №1/09 про обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення Селянського (фермерського) господарства «Артем» Інструкції №2285, затвердженої розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2285 від 24.09.2015 та наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №371 від 24.09.2015, є безпідставним, оскільки ця Інструкція визначає порядок заповнення Акта визначення врожайності соняшнику, застрахованого з державною підтримкою від сільськогосподарських ризиків на весь період вирощування, методом контрольного обмолоту (страховий продукт 1) та не є обов`язковою дотримання під час складання досліджуваного акта.
Відтак, вважати даний документ таким, що не відповідає дійсності, є сфабрикованим та викладене в ньому об`єктивно неможливе, підстав не встановлено.
За сукупністю усіх представлених суду документів, має місце підвищений температурний режим у період червня - вересня 2020 (5 днів вересня 2020), який сприяв висушуванню ґрунту, що негативно вплинуло та призвело до пошкодження сільськогосподарських культур на означеній місцевості.
Дані обставини підтверджені сертифікатом Донецької торгово-промислової палати №1400-20-1995 від 18.12.2020 як форс-мажорні. Такий висновок сформовано на підставі низки документів, періодом дії таких обставин визначено 03.08.2020 - 07.09.2020.
Доводи вважати даний сертифікат регіонального органу Торгово-промислової палати України - Донецької торгово-промислової палати, як і висновки, викладені у ньому, недостовірними, не знайшли свого підтвердження. Відтак, обставини визначені у ньому є встановленими.
IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.
Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч.1 ст.174 Господарського кодексу України).
Оцінивши зміст означеного вище договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).
Відповідно до пп.13.1.1 договору, відповідач гарантував, що він є сільськогосподарським підприємством і безпосереднім виробником товару, який постачається вперше.
Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).
Згідно з ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
При цьому як свідчить сам відповідач, не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи, поставку товару у кількості 135 тон здійснено за рахунок насіння соняшника третіх осіб, що не суперечить умовам договору.
Інших поставок за договором здійснено не було.
Отже, з узгоджених сторонами 2000 тон, які мали бути поставлені до 10.10.2020, фактично відповідачем поставлено позивачу 504,54 тони.
Таким чином, відповідачем не виконано зобов`язання в частині поставки товару у кількості 1495,46 тон на суму 12982372,40 грн. без ПДВ (ціна з розрахунку на момент укладення договору).
Відповідач вказує, що невиконання поставки у повному обсязі зумовлено обставинами непереборної сили, посилається на сертифікат Донецької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-20-1995 від 18.12.2020.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Положеннями ст.614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення; у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності; не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Аналогічні норми містить ст.617 Цивільного кодексу України.
За визначенням ч.4 ст.219 Господарського кодексу України, сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.
Таким чином, виходячи з наведених положень закону, у випадку виникнення між сторонами договірних правовідносин визначальною в даному контексті є оцінка договору, який згідно із частиною другою ст.11 Цивільного кодексу України є підставою виникнення у сторін певного обсягу прав та обов`язків.
Так, ураховуючи предмет і підстави позову у цій справі, визначальним і ключовим для правильного вирішення спору за даних спірних правовідносин є питання визначення підстави для стягнення штрафу з огляду на умови договору, що нерозривно пов`язано з оцінкою дій сторін, направлених на набуття (зміну, припинення) ними певних прав та обов`язків.
Одночасно, передбачено умови за яких таке застосовується.
Пунктом 9.2 договору встановлено, що сторона, для якої виконання зобов`язань згідно з договором стало неможливим внаслідок настання обставин форс-мажору, повинна негайно, але не пізніше ніж через 10 днів після початку їх виникнення, письмово повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії і очікуваний час припинення цих обставин.
Інформація про дію обставин форс-мажору повинна бути підтверджена Торгово-промисловою палатою України. Відсутність письмового повідомлення, а також несвоєчасне сповіщення про настання обставин форс-мажору позбавляє відповідну сторону права посилатись на ці обставини в якості причини невиконання зобов`язань по договору (пункт 9.3 договору).
Відтак, у цій справі зміст спірних правовідносин становлять дії вчинені з виконання договору; повідомлення/неповідомлення сторони договору про неможливість виконання умов договору; дотримання порядку такого повідомлення, передбаченого договором; причини такого невиконання; взаємозв`язок наведених причин невиконання (неповного виконання) обов`язку щодо поставки товару з умовами договору щодо її предмета та об`єкта; наявність/відсутність підстав для стягнення грошових коштів з урахуванням пунктів 8.2, 9.2 договору та їх розмір.
Якщо навіть допустити повідомлення про такі обставини відповідачем представника позивача в телефонному режимі у серпні 2020, такий порядок не є припустимим. Також, потрібно врахувати те, що ці свідчення не підтвердженні належними та допустимими доказами, неможливо встановити точну дату здійснення такого повідомлення.
Відповідно до ч.1 ст.141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 №40(3) затверджено Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (далі - Регламент), який встановлює єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України.

У розумінні ст.3.3 Регламенту підтвердженням форс-мажору є сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Статтею 4.1 Регламенту передбачено, що Торгово-промислова палата України здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов зовнішньоторговельних угод та міжнародних договорів України, норм законодавства, відомчих нормативних актів, а також умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

Регіональні торгово-промислові палати здійснюють засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, норм законодавства, відомчих нормативних актів, органів місцевого самоврядування, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції регіональних торгово-промислових палат / відповідної регіональної ТПП (ст.4.2 Регламенту).

Умови договору вимагають засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Торгово-промисловою палатою України, отже безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України. У межах спірних правовідносин така функція до компетенції Донецької торгово-промислової палати не відноситься.

Відтак, у розглядуваному випадку, представлений суду сертифікат Донецької торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-20-1995 від 18.12.2020, не може бути розцінено, як допустиме підтвердження інформації про дію обставин форс-мажору.

З огляду на умови договору, відповідач, за викладених обставин, позбавлений права посилатись на обставини форс-мажору у якості причин звільнення від виконання зобов`язання, що могло мати наслідком безумовне звільнення від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань.

Таким чином, є наявними підстави для стягнення штрафу з огляду на умови договору.

Твердження відповідача про відсутність виникнення моменту обов`язку у нього завантажити та поставити товар позивачу, оскільки не надано доказів на виконання пп.а) п.5.2 договору в частині надання транспортного засобу для відвантаження товару, судом відхилено, як не спроможні, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи.

Як зазначено, п.8.2 договору, у разі, якщо прострочення поставки перевищує 6 календарних днів, покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору, при цьому постачальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Обставини справи свідчать про реалізацію цього права позивачем та наявність обов`язку відповідача сплатити штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Позивачем розмір штрафу визначено у загальній сумі 3115769,97 грн., з розрахунку 10417,43 грн. без врахування ПДВ/тону невиконаної частини зобов`язання.

Проте не обґрунтовано застосування вартості 1 тони непоставленого товару у розмірі 10417,43грн. без врахування ПДВ/тону.

З п.3.1 договору слідує встановлення ціни товару на рівні 8681,19 грн. без ПДВ/тону, з визначенням еквіваленту у доларі США та коригуванням у зв`язку з збільшенням чи зменшенням курсу Національного банку України долара США до гривні. Такий перерахунок має місце на день виставлення фінального рахунку, тобто оплата товару, що у розглядуваному випадку не відбулось, зважаючи на нездійснення його поставок.

За висновками суду, для розрахунку штрафної санкції повинно бути прийнята ціна, встановлена на дату укладання договору та зафіксована ним.

Отже, розмір штрафу, заявленого до стягнення, не відповідає фактичним обставинам справи, а отже перераховано судом та визначено у загальній сумі 2596474,48 грн., з розрахунку 8681,19 грн. без ПДВ/тону непоставленого товару.

При цьому, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 р. №7-рп/2013).

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Позивачем не подано суду доказів, які підтверджують, що недопоставка відповідачем товару завдала збитків Товариству з обмеженою відповідальністю «Сателлит» .

Суд не приймає до уваги твердження позивача про понесення ним збитків у розмірі 561677000,00 грн., які убачаються з представленого суду Звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2020 рік, оскільки підприємство позивача зазнало не лише через невиконання Селянським (фермерським) господарством «Артем» у повному обсязі своїх зобов`язань за договором поставки №90017 від 23.07.2020, окрім того не доведено, що воно їх зазнало саме у зв`язку з невиконанням спірних зобов`язань відповідачем.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Поряд з цим, не можна залишити поза увагою наявність обставин, що об`єктивно впливають на ступень вини відповідача як посуха та вжиття ним заходів для зменшення негативних наслідків.

Докази у підтвердження позиції представника позивача, що відповідач зібрав більше насіння соняшника ніж поставив позивачу, матеріали справи не містять.

Лист Державної служби статистики України №06.2-09/142-21 від 15.11.2021 про статистичні дані щодо середніх показників урожайності соняшника в Донецькій та Луганській областях у 2020 році, наданий позивачем, не спростовує інформацію, викладену у листі Головного управління статистики у Донецькій області №01-03/3780-20 від 04.12.2020.

Розрахунки представника позивача кількості можливого врожаю відповідача не можуть бути прийняті, як такі, що встановлюють певні обставини у справі, оскільки не здійснені належною особою (тобто особою, що має спеціальні знання у такій галузі), та ґрунтуються на показниках області, а не на певній місцевості для якої характерні відповідні погодні умови необхідні для врожайності. Одночасно, розрахунки представника позивача із застосуванням показника 0,97т/га також не може бути враховано, адже це загальна кількість врожаю у початково оприбуткованій масі, а не у масі після доробки (маса невикористаних відходів). Отже, не говорить про фактичну врожайність саме носіння соняшника у цих цифрах. Поряд з цим, як слідує з обставин справи, врожай зібрано з 80% посівної площі врожаю соняшнику у незадовільному стані, через агрокліматичні умови вегетаційного періоду 2020, що не може свідчити про факт зібрання більше врожаю насіння соняшника, що підлягає поставці за умовами договору.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд приймає до уваги, що ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов`язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв`язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, частина 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Інші доводи сторін не спростовують вищевикладені висновки суду.

Наведена судова практика не врахована судом, оскільки не встановлено подібності із вказаними сторонами справами, суть спору формує інші обставини у сукупності.

V. Висновки суду:

Виходячи з встановлених обставин справи, мотивів та положень законодавства, позовні вимоги в частині стягнення штрафу є обґрунтованими та доведеними належним чином, поміж тим, відповідачем реалізовано право на подання клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ч.1 ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

За висновками суду, оцінивши надані сторонами докази, враховуючи ступінь вини відповідача, поряд із специфікою спірних правовідносин сторін, враховуючи положення ст.129 Конституції України, та, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд дійшов висновку про наявність обставин, які є підставою для зменшення розміру суми штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

При вирішенні цього питання, суд виходив з пропорційності причин невиконання частини зобов`язання, наслідків порушення, недоведеності розміру заявленої до стягнення неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони. Також, з того, що відповідачем не доведено визначений розмір зменшення до 500000,00 грн. та підстави такого, якими він пояснюється.

Одночасно, бездіяльність відповідача не знайшла свого підтвердження та заявлена сума, з урахуванням встановлених обставин, є надмірною.

З огляду на таке, оцінив всі докази та пояснення сторін у справі, суд дійшов висновку про співмірність суми штрафу у розмірі 1000000,00 грн.

Таким чином, суд приймає до уваги частково доводи відповідача у цій частині та відхиляє заперечення позивача щодо цього.

На ряду з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 46736,56 грн. та на оплату професійної правничої допомоги в сумі 95106,36 грн.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.ч.1-4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В контексті ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати на оплату послуг адвоката підлягають стягненню за умови, якщо надання таких послуг підтверджено документально.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Представником позивача надано договір про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793--583 від 20.01.2016 укладений між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» (юридична фірма) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сателлит», предметом якого є зобов`язання юридичної фірми здійснити захист, представництво, надати адвокатські послуги та інші види правової допомоги замовнику на умовах і в порядку, що визначені договором та умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партенри», надалі «Умови надання послуг», а замовник зобов`язується оплатити надання адвокатських послуг (правничої допомоги) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.6 означеного договору, встановлено такі обов`язки юридичної фірми: захист прав і законних інтересів замовника адвокатами юридичної фірми, зокрема, адвокатами Ілляшевим М.І., Марченко Р.В., Копейчиковим М.В., Орлом А.М., Лефор Г.І., Соловйовим Є.О., Буртовим М.В., Герасимівим А.Й., Ситим В.О. або будь-яким іншим адвокатом, визначеним юридичною фірмою; представництво інтересів та захист замовника, надання йому інших видів правової допомоги адвокатами юридичної фірми в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування, в тому числі, але не обмежуючись цим, в судах…; надання консультацій правового характеру, складання, підписання, подання та отримання клопотань, заяв, запитів, пояснень, позовних заяв, скарг, повідомлень, актів, протоколів, постанов та будь-яких інших документів, замовлення та виготовлення експертиз та інших відповідних процесуальних документів, в тому числі отримання документів, їх дублікатів та копій в процесі представництва та захисту інтересів замовника; надання інших видів правової допомоги замовнику на вимогу замовника на умовах і в порядку, що визначені даним договором.

Пунктом 3.1 та 3.2 договору, визначено обов`язки замовника, як вчасне здійснення розрахунків з юридичною фірмою у повній відповідності до положень цього договору та умов надання послуг та відшкодування юридичній фірмі витрат, пов`язаних з виконанням договору, в розмірі та порядку, визначеному умовами надання послуг.

Відповідно до п.5.1 договору, вартість послуг (гонорар) юридичної фірми та порядок розрахунків визначається згідно з Умовами надання послуг.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017, якщо інший строк не буде визначено сторонами (п.8.1 договору).

Як вбачається з п.5.1 Умов надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери», який є невід`ємною частиною договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793--583 від 20.01.2016, вартість послуг «Ілляшев та Партнери», якщо інше не обумовлено з клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується виходячи з почасової ставки, встановленої «Ілляшев та Партнери» для виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна.

Відповідно до п.5.2 Умов, вартість послуг за час, витрачений виконавцем на поїздки у справах клієнта, перебування в робочий час у справах клієнта в іншому місті, протягом якого завдання клієнта не виконувались з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим) розраховується, виходячи з 50% почасової ставки, встановленої для виконавця.

Згідно з п.5.3 Умов, очікування в будь-якому місці за межами офісу «Ілляшев та Партнери» враховується як виконання завдання.

«Ілляшев та Партнери» встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару «Ілляшев та Партнери». Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами «Ілляшев та Партнери» на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів «Ілляшев та Партнери» та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх юридичних спеціалістів «Ілляшев та Партнери» становить від 100 Євро до 360 Євро, ставка перекладача становить 48 Євро (п.6 Умов).

Пунктом 8 Умов визначено, що «Ілляшев та Партнери», як правило, виставляє рахунки щомісячно. Рахунок містить дату, номер, платіжні реквізити «Ілляшев та Партнери», найменування клієнта, вартість послуг за період або суму авансового платежу, розмір податку на додану вартість, якщо такий застосовується, загальну суму, що підлягає сплаті. Разом з рахунком може надаватися деталізація, яка, як правило, містить номер та дату рахунку, до якого вона додається, період, за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт з зазначенням дати виконання, виконавця, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), розміру премії, загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за період. При цьому така деталізація не є бухгалтерським документом, повинна зберігатись в суворій таємниці та не може бути надана третім особам за будь-яких умов. Якщо інше не узгоджено, рахунки сплачуються клієнтом протягом 10 днів з дати отримання рахунку.

29.12.2017 між Юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (юридична фірма) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сателлит» (замовник) укладено додаткову угоду б/н до договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793--583 від 20.01.2016, відповідно до п.1, п.2 якої погоджено продовження строку дії договору до 31.12.2018; погоджено, що договір про надання юридичних послуг та послуг адвокатів від 20.01.2016 вважатиметься автоматично продовженим на 1 рік на тих самих умовах якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону в письмовій формі про припинення його дії не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення поточного терміну дії договору.

Сторонами у додатковій угоді б/н від 28.10.2016 до договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793--583 від 20.01.2016 визначено зобов`язання юридичної фірми здійснити захист, представництво, надати адвокатські послуги та будь-які інші види правової допомоги клієнту при розгляді господарськими судами справ за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит», зокрема, до Селянського (фермерського) господарства «Артем» у справі №905/1962/21.

Відповідно до п.2 додаткової угоди, захист прав і законних інтересів клієнта може здійснюватись будь-яким адвокатом юридичної фірми, визначеним нею.

Згідно з п.3 додаткової угоди, вартість послуг юридичної фірми, які надаються відповідно до пункту 1 цієї додаткової угоди, по кожному з вищевказаних позовів (справ) встановлюється за фіксованим тарифом в 3100 Євро в гривнях, визначеного згідно обмінного курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку юридичною фірмою, за правової допомоги клієнту в кожній окремій судовій інстанції.

Договір та додаткові угоди до нього складено і підписано сторонами.

Відповідно до наказу адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» №01-пр від 11.01.2018, Литвина Андрія Борисовича прийнято за сумісництвом на посаду адвоката з 11.01.2018 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

В матеріалах справи наявний рахунок №35461 від 30.11.2021 на загальну суму 95061,52 грн. з ПДВ з деталізацією рахунку №35461 від 30.11.2021 та рахунок №35813 від 31.12.2021, в яких відображено перелік послуг (робіт), які отримало Товариство з обмеженою відповідальністю «Сателлит».

Відповідно до актів здачі-прийняття виконаних робіт б/н від 30.11.2021 та б/н від 31.12.2021, з яких вбачається надання позивачу адвокатським об`єднанням «Юридичною фірмою «Ілляшев та партнери» адвокатських послуг у справі №905/1962/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» до (фермерського) господарства «Артем», згідно договору №0793-583 від 20.01.2016 та рахунку №35461 від 30.11.2021, вартість наданих послуг складає 95061,52 грн. з ПДВ та рахунку №35813 від 31.12.2021, вартість наданих послуг складає 44,84 грн. з ПДВ, відповідно.

Акти підписано сторонами без зауважень, містять відмітки, що послуги надані якісно та в повному обсязі, замовник не має до юридичної фірми жодних претензій.

Згідно представлених копій кредитних повідомлень №39486847 від 09.12.2021 та №186 від 11.01.2022 позивачем сплачено послуги за договором про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793--583 від 20.01.2016 за рахунками №35461 від 30.11.2021 та №35813 від 31.12.2021 у вказаному обсязі.

За приписом ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Статус адвоката Литвина А.Б. підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1450 від 25.03.2015.

Суд вважає надані документи належними у розумінні ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами надання позивачу юридичної допомоги для проведення даного процесу у Господарському суді Донецької області у справі №905/1962/21.

Посилання відповідача на приписи ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України та відсутність у позовній заяві відомостей, щодо понесених чи очікуваних понесених витрат на правничу допомогу, а також сумніви відповідача щодо доцільності залучення позивачем адвоката, враховуючи самостійну підготовку позовної заяви не приймаються судом до уваги, з огляду на таке.

Як вбачається з додаткової угоди б/н від 28.10.2021, адвокатське об`єднання «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» почало надавати свої послуги позивачу у справі №905/1962/21 з 28.10.2021, тобто після подачі позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Сателлит» до суду.

Відповідно до ст.59 Конституцій України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При цьому, чинне законодавство України не містить заборон щодо залучення представника до участі у справі на будь-якій стадії судового процесу.

Відтак, заперечення відповідача щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу відхиляються судом.

Клопотання відповідачем про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суду не представлено.

Враховуючи фактичний обсяг наданих послуг і виконаних робіт щодо правового супроводження розгляду спору у справі №905/1962/21, підготовку матеріалів справи, характер та рівень складності розглядуваних в межах справи №905/1962/21 правовідносин, кількість судових засідань, в яких у Господарському суді Донецької області брав участь залучений останнім адвокат, представлену базу доказування, суд дійшов висновку про наявність підстав покладання на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 95106,36 грн.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача у повному обсязі, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит», м.Київ, до Селянського (фермерського) господарства «Артем», с.Маркове Костянтинівського району Донецької області, про стягнення 3115769,97 грн., задовольнити частково.

2.Зменшити розмір стягуваної суми штрафу до 1000000,00 грн.

3.Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Артем» (85132, Донецька область, Костянтинівський район, село Маркове; , банківські реквізити не зазначено) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» (01133, місто Київ, вулиця Коновальця Євгена, будинок 32 Б, офіс 1019; , банківські реквізити не зазначено) 1000000,00 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 46736,55 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 95 106,36грн.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.У задоволенні решти вимог відмовити.

6.У судовому засіданні 14.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

7.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

8.З огляду на запровадження на території України воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з урахуванням Указів Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259 та від 17.05.2022 №341/2022, згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, враховуючи наказ Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 та запровадження роботи Господарського суду Донецької області з 18.04.2022 у віддаленому режимі на підставі розпорядження суду «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану» від 15.04.2022 №9-р., повний текст рішення складено та підписано 06.06.2022.

Суддя О.В. Кротінова