ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3277/21

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 70)

про стягнення 79400,00 грн. штрафу та зобов`язання надати довідки про чистий дохід за договором № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р.

секретар судового засідання: Сех І.С.

Представники сторін:

від позивача: Старовойт М.Б. (довіреність № 01-22/7-8 від 04.01.2022 р.);

від відповідача: Гаврин Д.В. (довіреність б/н від 04.01.2022 р.).

Обставини справи:

Державне підприємство Міжнародний аеропорт Бориспіль (далі ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (далі ТОВ БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД, відповідач) про стягнення 79400,00 грн. штрафу та зобов`язання надати довідки про чистий дохід за договором № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ненадання відповідачем довідок про чистий дохід за договором № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р. за звітний місяць, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, із зазначенням в довідці даних про чистий дохід, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 79400,00 грн. передбаченого вказаним договором штрафу, а також зобов`язати відповідача надати довідки про чистий дохід за договором № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р. за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р., та стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2021 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.12.2021 р.

09.12.2021 р. до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 635 від 07.12.2021 р. (вх. № 28397/21 від 09.12.2021 р.), за змістом якого останній, зокрема, зазначає, що у зв`язку із запровадженням карантину, тимчасовим закриттям пунктів пропуску через державний кордон України та неможливістю потрапляння на територію пункту пропуску Бориспіль, відповідач не мав можливості користуватись орендованим майном за цільовим призначенням в період з 18.03.2020 р. по 14.06.2020 р. Поряд з цим, відповідач зазначає, що з поступовим відновленням своєї діяльності, останнім 10.09.2020 р. були відправлені довідки про чистий дохід на адресу позивача за березень 2020 р., липень 2020 р., серпень 2020 р., і в подальшому всі довідки направлялись вчасно, про що є докази направлення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2021 р. підготовче засідання було відкладено на 17.01.2022 р.

17.12.2021 р. до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву № 95-2211-636 від 15.12.2021 р. (вх. № 29147/21 від 17.12.2021 р.), в якій представник позивача зазначає, що позовні вимоги не охоплюють період з 18.03.2020 р. по 14.06.2020 р., протягом якого, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, він не здійснював господарську діяльність. Крім того, позовні вимоги у справі № 911/1344/21 не є тотожними позовним вимогам у справі № 911/3277/21, як про це помилково стверджує відповідач у відзиві.

10.01.2022 р. до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло заперечення проти відповіді на відзив Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль № 35-22/1-636 від 15.12.2021 р. (вх. № 326/22 від 10.01.2022 р.), відповідно до якого відповідач зазначає, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.05.2019 р. у справі № 640/7778/18, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу за ненадання довідок про дохід в період з липня 2020 р. по березень 2021 р. включно є тотожними позовним вимогам позивача у справі № 911/1344/21. Також в своєму запереченні відповідач зазначає, що твердження позивача відносно того, що відповідачем не надано довідки про чистий дохід за липень 2020 р., серпень 2020 р., вересень 2020 р., жовтень 2020 р., листопад 2020 р., грудень 2020 р., січень 2021 р., лютий 2021 р., березень 2021 р., квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р. та серпень 2021 р. не відповідають фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні 17.01.2022 р. представник позивача підтримувала позовні вимоги у повному обсязі та заявила про надання суду всіх наявних у позивача доказів, що мають значення для вирішення спору; представник відповідача у судове засідання не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2022 р. було закрито підготовче провадження і призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 28.02.2022 р.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України Про судоустрій і статус суддів, рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 р., враховуючи положення Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022 р., розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, наказу Господарського суду Київської області Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Київської області в умовах воєнного стану, яким, зокрема, було зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України, судове засідання у даній справі 28.02.2022 р. не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.04.2022 р., враховуючи припинення роботи суду в дистанційному режимі, судове засідання з розгляду даної справи по суті було призначено на 12 травня 2022 р.

У судовому засіданні 12.05.2022 р. представник позивача підтримував позовні вимоги у повному обсязі; представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у заявах по суті спору, а також зазначав про порушення позивачем приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України при нарахуванні штрафу, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 12.05.2022 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

11.06.2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (орендар) було укладено договір № 1584 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності.

Відповідно до п. 1.1 договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення № 3.2.60, частина приміщення № 3.2.48, приміщення №№ 3.2.49, 3.2.58 на третьому поверсі термінала D, загальною площею 797,8 кв. м. (далі майно), розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт Бориспіль, на 3-му поверсі пасажирського терміналу D (термінальний комплекс D, загальною площею 107850,5 кв.м., що перебуває на балансі Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.10.2018 р. і становить 70365960,00 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 1.2 договору оренди майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі.

Пунктом 5.10 договору оренди встановлено, що орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг, податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна з переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю.

Згідно з п. 7.1 договору оренди орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду майно згідно з договором за актом приймання-передавання майна.

Даний договір укладено строком на 20 років, що діє з 11.06.2014 р. до 10.06.2034 р. включно (пункт 10.1 договору оренди, в редакції договору про внесення змін від 27.12.2018 р. до договору оренди).

01.07.2014 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД підписано акт приймання-передавання орендованого майна, який є додатком до договору оренди № 1584 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 11.06.2014 р., відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно частини приміщення № 3.2.60, частини приміщення № 3.2.48, приміщення №№ 3.2.49, 3.2.58 на третьому поверсі пасажирського терміналу D (інв. № 47578), загальною площею 797,8 кв. м., розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт Бориспіль. Вказаний акт погоджено балансоутримувачем - ДП МА Бориспіль.

09.09.2014 р. між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (орендар) укладено договір № 80.1-14/1-25 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, із подальшими змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами від 24.10.2014 р. № 1, від 02.02.2016 р. № 2, від 19.02.2018 р. № 3, від 25.04.2019 р. № 4.

Відповідно до п. 1.1 договору № 80.1-14/1-25, у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування державного окремого індивідуально визначеного нерухомого майна - частини приміщення № 3.2.60, частини приміщення № 3.2.48, приміщення №№ 3.2.49, 3.2.58 на третьому поверсі пасажирського терміналу D, загальною площею 797,8 кв.м, для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі: балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці № 1, а саме: постачання теплової енергії (пункт 1); забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці працівника (пункт 2); вода використана для прибирання 1 самостійно орендарем (пункт 3); прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів (пункт 4); підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування Щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: чистий дохід орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди № 1584 від 11.06.2014 р. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендною платою (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно з договором оренди № 1584 від 11.06.2014 р. (пункт 5); водопостачання води холодної (пункт 6); водовідведення води стічної (пункт 7).

Згідно з п. 1.4 договору № 80.1-14/1-25 розмір оплати за послуги, які зазначені в пунктах 1-4 таблиці № 1, та всі послуги, що зазначені в таблиці № 2 цього договору, залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат балансоутримувача, пов`язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Підпунктом 2.1.6 п. 2.1 договору № 80.1-14/1-25 встановлено, що балансоутримувач зобов`язується щомісяця, до 12 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок за надані послуги за звітний місяць та складати акт приймання-здачі виконаних послуг, який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості.

Відповідно до пп. 2.2.3 п. 2.2 договору № 80.1-14/1-25, орендар зобов`язується щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт не буде повернутий балансоутримувачу та ненадана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами. Підписання акта орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг.

Поряд з цим, відповідно до пп. 2.2.2 п. 2.2 договору № 80.1-14/1-25 орендар зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

Пунктом 4.3 договору № 80.1-14/1-25 встановлено, що в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід орендар зобов`язаний сплачувати балансоутримувачу штраф в розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 10.06.2024 р. (п. 6.1 договору № 80.1-14/1-25).

Як зазначав позивач, відповідач в порушення умов договору № 80.1-14/1-25 не надав позивачу довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за період з липня 2020 року по серпень 2021 року включно, що і спричинило звернення ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до суду з даним позовом про стягнення штрафу в розмірі 79400,00 грн. за неподання довідок за липень 2020 року червень 2021 року в період з квітня по липень 2021 року (включно) та про зобов`язання відповідача надати довідки про чистий дохід за договором № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р. за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги у даній справі підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як зазначав відповідач, всупереч твердженню позивача, ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" на адресу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», на виконання п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору № 80.1-14/1-25, 10.09.2020 р. разом з поштовими повідомленнями з трек-номерами 661, 670 надіслало на адресу позивача довідку № 427 від 10.09.2020 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.07.2020 р. по 31.07.2020 р., довідку № 428 від 10.09.2020 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.08.2020 р. по 31.08.2020 р. У подальшому, ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" на адресу позивача 09.10.2020 р. поштовим повідомленням з трек-номером 740 було направлено довідку № 519 від 09.10.2020 та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.09.2020 р. по 30.09.2020 р.; 06.11.2020 р. поштовим повідомленням з трек-номером 062 було направлено довідку № 603 від 06.11.2020 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.10.2020 р. по 31.10.2020 р.; 08.12.2020 р. поштовим повідомленням з трек-номером 877 було направлено довідку № 649 від 08.12.2020 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.11.2020 р. по 30.11.2020 р.; 11.01.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 619 було направлено довідку № 4 від 11.01.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.12.2020 р. по 31.12.2020 р.; 09.02.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 370 було направлено довідку № 54 від 08.02.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.01.2021 р. по 31.01.2021 р.; 09.03.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 961 було направлено довідку № 99 від 09.03.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.02.2021 р. по 28.02.2021 р.; 07.04.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 369 було направлено довідку № 164 від 07.04.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.03.2021 р. по 31.03.2021 р.; 07.05.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 436 було направлено довідку № 213 від 07.05.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.04.2021 р. по 30.04.2021 р.; 06.07.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 880 було направлено довідку № 329 від 06.07.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.05.2021 р. по 31.05.2021 р.; 06.07.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 3901 було направлено довідку № 328 від 06.07.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.06.2021 р. по 30.06.2021 р.; 06.08.2021 р. поштовим повідомленням з трек-номером 106 було направлено довідку № 387 від 06.08.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.07.2021 року по 31.07.2021 р., 16.09.2021 р. підприємством було отримано довідку № 462 від 06.09.2021 р. та примірники періодичних звітів з касових апаратів за період з 01.08.2021 р. по 31.08.2021 р.

Натомість, за твердженням позивача, до ДП «МА «Бориспіль» надходили наступні листи відповідача: лист від 10.09.2020 р. № 155/20 без вказаних у листі додатків, про що позивачем було складено акт від 14.09.2020 р. № 01-26/6-6 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 10.09.2020 р. № 426 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 14.09.2020 р. № 01-26/6-2 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 10.09.2020 р. № 427 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 14.09.2020 р. № 01-26/6-3 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 10.09.2020 р. № 428 без вказаних у листі, додатків про що було складено акт від 14.09.2020 р. № 01-26/6-4 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 09.10.2020 р. № 519 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 15.10.2020 р. № 01-26/6-9 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 06.11.2020 р. № 603 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 10.11.2020 № 01-26/6-11 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 08.12.2020 р. № 649 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 10.12.2020 р. № 01-26/6-14 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 11.01.2020 р. № 4 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 14.01.2021 р. № 01-26/6-3 про відсутність вкладень у конверті, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 08.02.2021 р. № 54 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 11.02.2021 р. № 01-26/6-6, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 09.03.2021 р. № 99 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 11.03.2021 р. № 01-26/6-9, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 07.04.2021 р. № 164 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 12.04.2021 р. № 01-26/6-13, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом; лист від 07.05.2021 р. № 213 без вказаних у листі додатків, про що було складено акт від 13.05.2021 р. № 01-26/6-17, який був направлений відповідачу разом з отриманим листом.

Позивач наголошував на тому, що відповідач не врахував складені акти та продовжував надсилати листи, в яких ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" не вказувався розмір отриманого останнім чистого доходу від здійснення господарської діяльності у відповідний період, у зв`язку з чим, на переконання позивача, направлені відповідачем листи не свідчать про виконання останнім свого обов`язку, встановленого пп. 2.2.2 п. 2.2 договору, і, як наслідок, позивач не має можливості виставити рахунки ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" за надання послуг, передбачених п. 5 таблиці № 1 договору, і надані позивачем послуги залишаються неоплаченими.

Поряд з цим, відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що позовні вимоги ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», у справі № 911/3277/21 в частині стягнення з ТОВ "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" штрафу за ненадання довідок про дохід в період з липня 2020 року по березень 2021 року включно є тотожніми позовним вимогам підприємства у справі № 911/1344/21, яка також перебувала на розгляді Господарського суду Київської області, та що рішенням від 05.10.2021 р. Господарський суд Київської області задовольнив частково позов ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у справі № 911/3277/21.

З приводу заперечень відповідача в цій частині суд відзначає, що позовні вимоги у даній справі в частині стягнення штрафу не є тотожними позовним вимогам у справі № 911/1344/21, як про це помилково стверджує відповідач, оскільки вони охоплюють інший період ненадання довідок, а саме починаючи з 01.04.2021 р.

Як зазначалось вище, пп. 2.2.2 п. 2.2, п. 4.3 договору встановлено, що відповідач зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці. Відповідальність для відповідача за ненадання довідки про чистий дохід передбачена п. 4.4 договору.

Обов`язок відповідача надавати вищезазначену довідку щомісяця до 7 числа звітного місяця встановлений з метою нарахування позивачем вартості послуг та виставлення до 12 числа місяця, що слідує за звітним, акту приймання-здачі виконаних послуг та рахунку для оплати послуг, які надаються відповідно до п. 5 таблиці № 1 пп. 1.1.1 п. 1 договору.

Зокрема, у п. 5 таблиці № 1 пп. 1.1.1 п. 1 договору визначено, що послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо-портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування оплачуються за наступною формулою: чистий дохід орендаря х 18 % - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди № 1584 від 11.06.2014 р. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць.

З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний був надавати позивачу щомісяця довідку про чистий дохід за звітний місяць, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні із зазначенням у цій довідці даних про чистий дохід.

При цьому, попри не встановлення безпосередньо договором форми довідки про чистий дохід, визначальним у даному випадку є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір доходу, отриманого в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні.

Водночас, суд зауважує, що умовами договору не передбачено надання відповідачем позивачеві примірників періодичних звітів з касових апаратів, як не встановлено умовами договору і те, що чистий дохід підтверджується даними періодичних звітів.

Отже, надання відповідачем позивачеві (якщо таке мало місце) примірників періодичних звітів не може свідчити про виконання відповідачем обов`язку, встановленого пп. 2.2.2 п. 2.2 договору № 80.1-14/1-25.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що щомісяця, на виконання умов договору № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р., він надавав позивачу довідки будь-якої форми, які б містили розмір чистого доходу, отриманого від діяльності в орендованому приміщенні за липень 2020 р., серпень 2020 р., вересень 2020 р., жовтень 2020 р., листопад 2020 р., грудень 2020 р., січень 2021р., лютий 2021 р., березень 2021 р., квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., як це передбачено умовами вказаного договору.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо порушення відповідачем встановленого договором обов`язку щодо надання позивачеві довідок про чистий дохід за спірні періоди.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Поряд з цим, у судовому засіданні 12.05.2022 р. з розгляду справи по суті представник відповідача заявив про те, що згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Іншого укладеним між сторонами договором передбачено не було. З огляду на зазначене, на переконання відповідача, позивач зобов`язаний був зупинити нарахування штрафу після закінчення 6-місячного строку, чого зроблено останнім не було, у зв`язку з чим порушено норми зазначеної вище ч. 6 ст. 232 ГК України.

Як слідує з матеріалів справи, згідно з п. 4.3 договору, в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (стаття 3 ЦК України).

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями частин другої та третьої статті 6 та частини першої статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В контексті вищевказаних норм закону свобода договору є однією з основоположних засад приватноправового регулювання, що знаходиться в одному ряду з іншими загальними засадами, такими як неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; визнання і недоторканності права власності; свобода підприємницької діяльності; судовий захист цивільних прав та інтересів тощо.

Свобода договору передбачає, зокрема, неприпустимість примусу щодо вступу у договірні відносини та можливість сторін вільно визначати умови (зміст) договору, який вони укладають.

Зміст будь-якого цивільно-правового договору складають його умови (пункти). Відповідно до принципу свободи договору, сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формують його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативне не визначений законом чи іншими правовими актами.

Переважна більшість цивільно-правових норм, зокрема тих, що визначають умови договорів, мають диспозитивний характер, що означає, що сторони в договорі можуть відступити від їх змісту і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Тобто, при укладанні договору сторони вільні у визначенні умов договору, в тому числі стосовно видів відповідальності за порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань, і ніхто не має право втручатися у правовідносини, які виникли між двома суб`єктами господарювання.

З огляду на викладені положення законодавства сторони, керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою визначили види штрафних санкцій, розмір та порядок їх нарахування за порушення господарського зобов`язання, що є їх правом.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом ст. 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною 5 ст. 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Суд зауважує, що умовами договору № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р. сторони не передбачили можливості нарахування штрафу понад шість місяців.

Відтак, позивачем при розрахунку штрафу приписи ч. 6 ст. 232 ГК України не дотримані в частині наступних нарахувань: за неподання довідки за липень 2020 року за період з 01.04.2021 р. по 30.04.2021 р. в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за серпень 2020 року за період з 01.04.2021 р. по 30.04.2021 р. в сумі 3000,00 грн., а також за неподання довідки за вересень 2020 року частково за період з 01.04.2021 р. по 08.04.2021 р., оскільки нарахування вказаних сум штрафу було здійснено за період понад 6 місяців, з огляду на що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного вище, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду доказів належного виконання зобов`язання щодо надання позивачу щомісяця довідок про чистий дохід за звітний місяць, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення штрафу підлягає частковому задоволенню в сумі 71200,00 грн., у тому числі за неподання довідки за вересень 2020 року в сумі 2200,00 грн. (за винятком нарахування з 01.04.2021 р. по 08.04.2021 р.), за жовтень 2020 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за листопад 2020 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за грудень 2020 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за січень 2021 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за лютий 2021 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за березень 2021 року в сумі 2300,00 грн., за неподання довідки за листопад 2020 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за грудень 2020 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за січень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за лютий 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за березень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за квітень 2021 року в сумі 2400,00 грн., за неподання довідки за грудень 2020 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за січень 2021 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за лютий 2021 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за березень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за квітень 2021 року в сумі 3000,00 грн., за неподання довідки за травень 2021 року в сумі 2300,00 грн., за неподання довідки за січень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за лютий 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за березень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за квітень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за травень 2021 року в сумі 3100,00 грн., за неподання довідки за червень 2021 року в сумі 2400,00 грн.

Поряд з цим, вимога позивача щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД виконати встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р. зобов`язання, а саме надати Державному підприємству Міжнародний аеропорт Бориспіль довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р., з огляду на відсутність у матеріалах справи на час прийняття у ній рішення доказів такого надання, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі.

Щодо решти пояснень та доводів учасників судового процесу суд зауважує наступне.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову у даній справі не спростовує.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, буд. 70, код 36953886) на користь Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) 71200 (сімдесят одну тисячу двісті) грн. 00 коп. штрафу, 4305 (чотири тисячі триста п`ять) грн. 51 коп. судового збору.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 70, код 36953886) виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору № 80.1-14/1-25 від 09.09.2014 р., а саме надати Державному підприємству Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27.05.2022 р.

Суддя В.М. Бабкіна