ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 Справа № 914/3806/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державної аудиторської служби України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик"

про стягнення 113685,72 грн.

за участю представників:

від позивача Аландаренко А.В.

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Державною аудиторською службою України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик про стягнення 113685,72 грн.

Ухвалою суду від 20.12.2021р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для виправлення допущених недоліків, що зазначені в цій ухвалі суду.

Позивачем на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2021р. подано клопотання (вх.№1261/22 від 18.01.2022р.) про усунення недоліків у справі № 914/3806/21. В прохальній частині клопотання позивач крім первинно заявлених вимог про стягнення заборгованості в розмірі 113685,72 грн. просить суд також розірвати договір від 14.05.2021р. № 55, який укладений між Державною аудиторською службою України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик».

Щодо цього суд зазначає, що відповідно до частини 2 та 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Тобто, з аналізу зазначеної статті вбачається, що позивач має усунути недоліки тієї позовної заяви, яку першочергово подав до суду.

Водночас положеннями статті 174 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості заявлення нових позовних вимог способом викладення їх у клопотанні про усунення недоліків позовної заяви.

Як вбачається з поданого позивачем клопотання, позивачем фактично заявлено нову позовну вимогу про розірвання договору, і зокрема без викладення підстав цієї позовної вимоги, враховуючи те, що позовна вимога про розірвання договору не була заявлена при поданні позовної заяви вх.№ 002500-17/13402-2021 від 07.02.2021р. Відтак, усуваючи недоліки позовної заяви позивачем у клопотанні викладено нові позовні вимоги, тобто подано новий позов, що не відповідає порядку звернення до суду з позовом, визначеним Господарським процесуальним кодексом України та положенням статті 174 ГПК України.

Таким чином в межах даної справи суд розглядає позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик" 113685,72 грн., з яких 91717,20 грн. основний борг, 1751,79 грн. інфляційні втрати, 1047,84 грн. 3% річних, 12748,69 грн. пеня та 6420,20 грн. штраф.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено в протоколах судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2022р., яке проводилось в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання 26.05.2022р. не забезпечив, причин неявки представника не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив таке.

14.05.2021р. між Державною аудиторською службою України (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик" (продавець) укладено договір №55 про закупівлю бензину А - 95, відповідно до пункту 1.1 якого, в порядку і на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується у 2021 році передати у власність покупця продукти нафтоперероблення рідкі (бензин А-95) (з використанням бланків-дозволів внутрішнього обігу), а саме: бензин марки А-95 у кількості (обсязі), асортименті та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1 до цього договору) (далі - паливо) та відпускати паливо у роздріб безпосередньо через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), визначених у переліку АЗС (додаток 2 до цього Договору) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чеків), а покупець в порядку і на умовах визначених цим договором зобов`язується прийняти та оплатити продавцю вартість фактично отриманого палива.

Відповідно до пункту 1.2 договору, ціна (вартість), асортимент, кількість (обсяг), гарантійний термін палива визначено сторонами у специфікації (додаток 1 до цього договору), що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 1.3 договору обсяги закупівлі палива можуть бути зменшені/змінені залежно від реальної суми виділених покупцю бюджетних асигнувань.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що поставка палива (бланків-дозволів) здійснюється партіями, згідно з заявками покупця протягом трьох робочих днів з моменту отримання заявки. Весь обсяг палива (бланків-дозволів) має бути поставлений продавцем не пізніше 10 червня 2021 року. Передача палива здійснюється на АЗС продавця, перелік яких визначено у переліку/АЗС (додаток 2 до цього договору). Передача палива здійснюється по факту пред`явлення покупцем (користувачем) бланку-дозволу, емітованого продавцем. Бланк-дозвіл є документом встановленого зразка та форми, одноразового використання, що посвідчує право власності покупця та/або користувача на одержання певної кількості (обсягу) та певної марки палива на АЗС.

Бланк дозвіл на пальне виготовляється на паперовому носії, глянцевому паперовому носії, заламінованого плівкою; пластиковому носії. Містить емблему торгової марки, вказівку на вид (марку) палива та номінал. На бланк-дозвіл нанесено штрих-код, голографічне зображення та інші ступені захисту. Картка на пальне є товарно- розпорядчим документом на паливо, на підставі якого здійснюється відпуск палива на АЗС. Бланк-дозвіл на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом.

Відповідно до пункту 2.2. договору, право власності на паливо переходить від продавця до покупця після передачі бланків-дозволів продавцем покупцю в момент підписання сторонами видаткової накладної і може бути реалізоване цілодобово в будь-який момент на АЗС протягом строку дії бланку-дозволу. Продавець зобов`язується забезпечити наявність та відпустити у роздріб (передати) визначену (зазначену) на бланку-дозволі кількість (обсяг) та асортимент Палива за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним бланку- дозволу на відповідній АЗС згідно з умовами цього Договору.

Згідно пункту 2.3 договору, передача бланків-дозволів та перехід права власності на відповідну кількість (обсяг) та асортимент палива посвідчується підписаною сторонами видатковою накладною. Передача бланків-дозволів покупцеві або уповноваженому ним представникові (за наявності довіреності) здійснюється в момент підписання сторонами видаткової накладної. Оператор АЗС продавця після завершення відпуску палива покупцю (користувачу) зобов`язаний видати касовий чек, в якому зазначаються дата, місце, час обслуговування, марка та кількість (обсяг) відпущеного палива.

Пунктом 2.4 договору, сторонами погоджено, що з моменту переходу до покупця права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, пальне перебуває на повному відповідальному безкоштовному зберіганні у продавця.

Згідно пункту 4.1 договору, загальна ціна (вартість) палива за цим договором відповідно до розрахунків, визначених сторонами у специфікації (додаток 1 до цього договору) становить: 131400,00 грн., у тому числі ПДВ: 21900,00 гривень.

Загальна ціна (вартість) палива включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені законодавством України. До ціни палива входить також вартість зберігання палива продавцем в резервуарах АЗС протягом 1 календарного року.

Відповідно до пункту 4.2 договору, оплата покупцем здійснюється за фактично поставлене продавцем паливо відповідно до розрахунків, визначених сторонами у специфікації (додаток до цього договору) протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на паливо.

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок продавця (пункт 4.3договору).

Згідно пункту 4.4 договору, у разі поставки (передачі) палива окремими партіями розрахунки між сторонами здійснюються за фактично поставлене продавцем паливо відповідно до специфікації (додаток 1 до цього договору) протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на паливо.

Відповідно до пункту 4.7 договору, зобов`язання покупця щодо оплати палива за цим договором вважається виконаним належно і у належний строк, у момент проставляння на видатковій накладній на паливо відмітки Державної казначейської служби України або її відділення (далі-казначейство) про «Зареєстровано та взято на облік» та подання покупцем до Казначейства платіжного доручення на оплату таких зобов`язань, або у день надсилання такої інформації через електронний документообіг.

Пунктом 5.2 договору передбачено, зокрема що продавець зобов`язаний: забезпечити покупцеві поставку палива (бланків-дозволів) у строки, встановлені цим договором; у разі технічної аварії на АЗС забезпечити передачу (відпуск) палива покупцеві через найближчу розташовану АЗС; забезпечити достатню кількість, асортимент та відповідну якість палива на АЗС з метою своєчасного та належного виконання своїх обов`язків згідно цього договору.

Відповідно до пункту 6.1 договору, за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та законодавством України.

Згідно пункту 6.3 договору, у разі порушення продавцем строків передачі (відпуску) палива (бланків-дозволів) згідно з умовами цього договору продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості палива (бланків-дозволів), з якого допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Сплата штрафу та/або пені чи застосування інших санкцій за цим договором не звільняє сторони від взятих на себе зобов`язань за цим договором (пункт 6.5 договору).

Відповідно до додатку №1 "Специфікація" до договору визначено кількість, ціна та найменування товару, а саме: бензин А-95 в кількості 5000 л. на загальну суму 109500,00 грн. без ПДВ (21,90 грн. ціна за одиницю товару без ПДВ), ПДВ 21900,00 грн. Тобто, загальна сума договору разом з ПДВ складає 131400,00 грн.

Додатком № 2 до договору визначено перелік та розташування (розміщення) стаціонарних АЗС у м. Києві та АЗС по всій території України (крім тимчасово окупованої території Донецької, Луганької областях та АР Крим) на яких здійснюється передача палива продавця.

Відповідачем на виконання умов договору передано бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 на загальну суму 131400,00грн., що підтверджується видатковими накладними №110521/4 від 17 травня 2021року на загальну суму 52560,00 грн. та № 70621/6 від 07 червня 2021 року на загальну суму 78840,00 грн.

Державна аудиторська служба України оплатила товар, переданий по вищеперелічених видаткових накладних, що підтверджується платіжними дорученнями № 399 від 18.05.2021р. на суму 52560,00 грн. та № 511 від 14.06.2021р. на суму 78840,00 грн.

Як зазначено у позовній заяві, починаючи з липня 2021 року Державна аудиторська служба України не мала змоги отримувати за талонами пальне, а саме бензин А-95 на мережах АЗС «WOG», перелік яких визначено у специфікації у додатку 1 до договору № 55.

Позивачем було надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» лист від 27.07.2021 № 00100-14/9466-2021 з проханням надати пояснення та вжити заходів для вирішення виниклих обставин, та претензію про невиконання умов договору від 22.10.2021р.

Крім того, з метою отримання інформації щодо неможливості безперешкодного отримання бензину А-95 Держаудитслужба надіслала лист від 22.07.2021 № 000100-14/9246-2021 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ КАРД».

Як вбачається з матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» надано відповідь від 05.08.2021 № 3556 на лист Державної аудиторської служби України від 27.07.2021 № 00100-14/9466-2021 в якій зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» не відмовляється від виконання своїх договірних зобов`язань та повідомлено про наявні технічні проблеми в системі відпуску пального у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Кард», у зв`язку з чим використання талонів для відпуску пального стане можливим після проведення технічних робіт в повному обсязі. Також у вказаній відповіді на лист зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» гарантує виконання умов договору в повному обсязі та відпуск палива на АЗС в найкоротші строки, про що буде повідомлено Держаудитслужбу окремим листом або в телефонному режимі.

Як зазначає позивач, відповіді від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ КАРД» на його лист він не отримав.

Позивачем, з метою досудового врегулювання спору надіслано відповідачу претензію від 22.10.2021 № 000100-14/13449-2021 про невиконання умов договору, однак як вказано у позовній заяві відповідач вимоги цієї претензії не виконав.

Згідно листа від 12.11.2021р. №3860 відповідач, розглянувши претензію зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик" не відмовляється від виконання договірних зобов`язань та повідомив про наявність технічних проблем у системі відпуску пального, а також зазначив, що про відновлення Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР КАРД» роботи з талонами Державну аудиторську службу України буде повідомлено.

Позивач стверджує, що на момент подання позовної заяви до суду питання щодо отримання пального, а саме бензину А-95 в мережах АЗС «WOG» не вирішено, оскільки талони на бензин мають статус «Заблоковано», що підтверджується заявами водія.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо поставки оплаченого товару, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» на свою користь 113685,72 грн., з яких 91717,20 грн. основний борг, 1751,79 грн. інфляційні втрати, 1047,84 грн. 3% річних, 12748,69 грн. пеня та 6420,20 грн. штраф.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 14.05.2021р. між Державною аудиторською службою України (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик" (постачальник) укладено договір №55 про закупівлю бензину А - 95, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку і на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується у 2021 році передати у власність покупця продукти нафтоперероблення рідкі (бензин А-95) (з використанням бланків-дозволів внутрішнього обігу), а саме: бензин марки А-95 у кількості (обсязі), асортименті та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток 1 до цього договору) (далі - паливо) та відпускати паливо у роздріб безпосередньо через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), визначених у переліку АЗС (додаток 2 до цього Договору) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чеків), а покупець в порядку і на умовах визначених цим договором зобов`язується прийняти та оплатити продавцю вартість фактично отриманого палива.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути отриманий позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених бланків-дозволів.

Факт оплати позивачем зазначеного товару підтверджується платіжними дорученнями № 399 від 18.05.2021р. на суму 52560,00 грн. та № 511 від 14.06.2021р. на суму 78840,00 грн. з відміткою Державної казначейської служби України «Оплачено».

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З аналізу укладеного між сторонами договору та суті правовідносин вбачається, що під поставкою товару розуміється саме фактична поставка палива, в свою чергу передача бланків-дозволів не свідчить про повне виконання умов договору поставки.

Як вбачається із матеріалів справи, зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик" за вищезазначеним договором щодо поставки позивачу пального належним чином не виконано, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вартість оплаченого, але непоставленого пального на загальну суму 91717,20 грн. Докази поставки товару на вказану суму чи повернення відповідачем вказаної суми позивачу в матеріалах справи відсутні, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, позовна вимога про стягнення з відповідача 91717,20 грн. вартості непоставленого товару (пального) є обгрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 1751,79 грн. інфляційних втрат та 1047,84 грн. 3% річних слід зазначити, що згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалося судом, відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, а саме із листів та претензій позивача, Державна аудиторська служба України вимагала у відповідача виконати вимоги договору щодо поставки пального, а не повернути сплачену за товар грошову суму.

Таким чином, оскільки позивач вимагав у відповідача передати саме товар, а не повернути грошові кошти, позовні вимоги про стягнення 1751,79 грн. інфляційних втрат та 1047,84 грн. 3% річних на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено наслідки невиконання саме грошового зобов`язання, в даному випадку є безпідставними, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 12748,69 грн. пені та 6420,20 грн. штрафу слід зазначити таке.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно пункту 6.3 договору у разі порушення продавцем строків передачі (відпуску) палива (бланків-дозволів) згідно з умовами цього договору продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості палива (бланків-дозволів), з якого допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача 12748,69 грн. пені та 6420,20 грн. штрафу є обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученнями №1264 від 02.12.2021р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2214,10 грн., оскільки позов у даній справі слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондор Логістик" (79044, місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84, квартира 1Б, ідентифікаційний код 39046990) на користь Державної аудиторської служби України (04070, місто Київ, вулиця П.Сагайдачного, будинок 4, ідентифікаційний код 40165856) 91717,20 грн. основного боргу, 12748,69 грн. пені, 6420,20 грн. штрафу та 2214,10 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.06.2022р.

Суддя Петрашко М.М.