ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 Справа № 914/465/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатзахідтранс, м. Рівне

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.Б.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут, м. Львів до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатзахідтранс, м. Рівне про стягнення 18 429,58грн. заборгованості за електричну енергію.

Ухвалою суду від 28.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 24.03.2022 о 09:40 год.

З метою надання сторонам можливості реалізувати свої права та обов`язки, та з врахуванням думки представника позивача протокольною ухвалою суду від 24.03.2022 року розгляд справи по суті відкладено на 28.04.2022 року.

У звязку з неявкою усіх учасників справи, ухвалою суду від 28.04.2022 року розгляд справи по суті відкладено на 12.05.2022 року на 12год. 10хв.

Ухвалою суду від 12.05.2022 року розгляд справи по суті відкладено на 26.05.2022 року.

У судове засідання 26.05.2022 сторони явку повноважних представників не забезпечили, були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції господарського суду Львівської області за 13.05.2022 року про повідомлення учасників справи. 26.05.2022 року через канцелярію суду представником позивача подано клопотання за вх.№11097/22 про розгляд справи без участі представника позивача.

Від відповідача жодних заяв, клопотань, відзиву до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомлено. 02.05.2022 року та 26.05.2022 року на адресу суду від відповідача повернувся конверт із зазначенням причини повернення на довідці: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана позивачем у позовній заяві.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення відповідача про розглядуваний спір. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про судовий процес та відповідачу відомо про розгляд справи, судом неодноразово відкладався розгляд справи з метою надання можливості відповідачу подати відзив на позовну заяву чи заперечення, однак відповідач своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України, суд дійшов висновку про прийняття рішення по справі.

Аргументи позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг (58086) шляхом споживання електричної енергії (а також шляхом її оплати) на умовах комерційної пропозиції № 3, яка є додатком 2 до договору та разом із ним розміщена на офіційному веб-сайті позивача. За умовами договору, постачальник продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 5.10 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені комерційною пропозицією. Згідно комерційної пропозиції № 3 оплата здійснюється до 19-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду. Остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електроенергію згідно з даними комерційного обліку, протягом п`яти робочих днів, з дня отримання споживачем рахунку за розрахунковий період. Порядок одержання споживачем рахунку на оплату визначається комерційною пропозицією.

Своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати за електроенергію споживач належним чином не виконав, що привело до утворення заборгованості в розмірі 18429,58 грн. за червень- липень 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.09.2021 року у справі № 914/2975/21 було скасовано судовий наказ від 07.09.2021 року №914/2653/21 про стягнення вказаної заборгованості з боржника. Позивач стверджує, що такі обставини, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і стали підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду у порядку позовного провадження та просить стягнути з відповідача 18 429,58грн. заборгованості за електричну енергію.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Згідно пунктів 3.1.5., 3.1.7., 3.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до публічного договору розробленого електропостачальником на умовах комерційної пропозиції, опублікованих електропостачальником на офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Судом встановлено, що між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг (58086) шляхом споживання електричної енергії (а також шляхом її оплати) на умовах комерційної пропозиції № 3, яка є додатком 2 до договору та разом із ним розміщена на офіційному веб-сайті позивача. За умовами договору, постачальник продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 5.10 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені комерційною пропозицією. Згідно комерційної пропозиції № 3 оплата здійснюється до 19-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду. Остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електроенергію згідно з даними комерційного обліку, протягом п`яти робочих днів, з дня отримання споживачем рахунку за розрахунковий період. Порядок одержання споживачем рахунку на оплату визначається комерційною пропозицією.

Згідно п. 5.9 договору, розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів.

Розрахунковим періодом за умовами договору та Комерційної пропозиції є календарний місяць.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (тобто оператор системи розподілу - ПрАТ Львівобленерго, до мереж якого приєднані електроустановки позивача).

Обсяг спожитої відповідачем електроенергії за вказаний період становить 6072 кВт/год, що підтверджується актами про прийняття-передавання фактичних обсягів спожитої електричної енергії, що підписані між позивачем та оператором системи розподілу (ПрАТ Львівобленерго), до мереж якого приєднаний боржник.

Зобов`язання з повної та своєчасної оплати за електроенергію споживач належним чином не виконав, що привело до утворення заборгованості в розмірі 18429,58 грн. за червень-липень 2021 року.

Норми права та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно пунктів 3.1.5., 3.1.7., 3.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до публічного договору розробленого електропостачальником на умовах комерційної пропозиції, опублікованих електропостачальником на офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Судом встановлено, що між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг (58086) шляхом споживання електричної енергії (а також шляхом її оплати) на умовах комерційної пропозиції № 3, яка є додатком 2 до договору та разом із ним розміщена на офіційному веб-сайті позивача. За умовами договору, постачальник продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.10 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені комерційною пропозицією.

Згідно комерційної пропозиції № 3 оплата здійснюється до 19-го числа місяця, що передує розрахунковому періоду. Остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електроенергію згідно з даними комерційного обліку, протягом п`яти робочих днів, з дня отримання споживачем рахунку за розрахунковий період. Порядок одержання споживачем рахунку на оплату визначається комерційною пропозицією.

Згідно п. 5.9 договору, розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів.

Розрахунковим періодом за умовами договору та Комерційної пропозиції є календарний місяць.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (тобто оператор системи розподілу - ПрАТ Львівобленерго, до мереж якого приєднані електроустановки позивача).

Зобов`язання з повної та своєчасної оплати за електроенергію споживач належним чином не виконав, що привело до утворення заборгованості в розмірі 18429,58 грн. за червень-липень 2021 року.

Обсяг спожитої відповідачем електроенергії за вказаний період становить 6072 кВт/год, що підтверджується актом про прийняття-передавання фактичних обсягів спожитої електричної енергії, що підписані між позивачем та оператором системи розподілу (ПрАТ Львівобленерго), до мереж якого приєднаний боржник.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 18429,58грн. заборгованості за електричну енергію є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення та підтверджується матеріалами справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості за електричну енергію, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає 18 429,58грн. заборгованості за електричну енергію.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.09.2021 року у справі № 914/2975/21 було скасовано судовий наказ від 07.09.2021 року №914/2653/21 про стягнення вказаної заборгованості з боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За подання заяви про видачу судового наказу про стягнення з ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» заборгованості за спожиту електроенергію, ТзОВ «Львівенергозбут» було сплачено 227,00 грн. судового збору, що підтверджується копією платіжного доручення №83975 від 25 червня 2021 року, відтак судовий збір за подання позовної заяви сплачується з урахуванням вказаної суми.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в загальній сумі 2481,00 грн., з урахуванням сплаченого судового збору у розмірі 227,00грн. що підтверджується платіжним дорученням №98277 від 14 лютого 2022 року та копією платіжного доручення №83975 від 25 червня 2021 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2481,00грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатзахідтранс (33028, м. Рівне, вул. Котляревського, будинок 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут (79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1; ) 18429,58грн. та 2481,00грн. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2022 року.

Суддя Коссак С.М.