ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 травня 2022 року справа №903/806/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс", м. Полтава

про визнання грошових вимог на суму 3 104 254,41 грн.

по справі за заявами

Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Чернівці

Товариства з обмеженою відповідальністю "Статусінвестгруп", м. Вінниця

до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2022р., поруч з іншим, було відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на строком на сто сімдесят календарних днів до 12 серпня 2022 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чепелюка О.О., розгляд справи в попередньому засіданні призначено на 13.04.2022р.

Відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства 23 лютого 2022 року за №68524 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Ухвалою від 13.04.2022р. було залучено до участі у даній справі Сектор з питань банкрутства у Волинській області відділу банкрутства Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), залучено до участі у даній справі в якості органу, уповноваженого управляти державним майном, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор), розгляд справи в попередньому судовому засіданні відкладено на 16.06.2022р.

16 травня 2022 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" надійшла заява від 05.05.2022р. про визнання грошових вимог до боржника на суму 3 104 254,41 грн. з врахуванням 4 962 грн. понесених судових витрат. Ухвалою від 16.05.2022р. заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.05.2022р.

25 травня 2022 року судом були зареєстровані повідомлення (відзиви) розпорядника майна Чепелюка О.О. від 20.05.2022р. №02-01/903/806/21-87 про результати розгляду грошових вимог ТОВ "Санрайс Логистикс" та клопотання від 25.05.2022р. №02-01/903/806/21-89 про розгляд справи без його участі.

За наслідками дослідження в судовому засіданні матеріалів заяви, суд приходить до висновку про можливість визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс", зокрема, з врахуванням наступного:

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною 14 ст. 39 КУзПБ передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 КУзПБ, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розглянувши заяву ТОВ "Санрайс Логистикс" на загальну суму 3 104 254,41 грн. з врахуванням понесених судових витрат, суд встановив, що кредитором відповідну заяву подано в строки, встановлені КУзПБ, заборгованість підтверджена належними та допустимими доказами.

Кредиторські вимоги визнаються судом у визначеному розмірі із наступною черговістю їх задоволення:

- 3 099 292,41 грн. вимоги четвертої черги;

- 4 962 грн. понесених судових витрат вимоги першої черги.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті розпорядником майна, визнаються останнім у заявленому розмірі, що підтверджується відповідним повідомленням/відзивом розпорядника майна від 20.05.2022р. №02-01/903/806/21-87.

За наслідками дослідження долучених до заяви документів, судом встановлено, що:

- рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021р. по справі №903/290/21 ухвалено стягнути з ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Санрайс Логистикс" 1 419 499,41 грн. заборгованості, в т.ч. 1 318 887,98 грн. основний борг, 79 188,19 грн. інфляційні втрати та 21 423,24 грн. 3% річних, а також 21 292,49 грн. витрат по сплаті судового збору. На виконання зазначеного рішення суду було видано наказ №903/290/21-1 від 27.07.2021р.;

- додатковим рішенням від 13.07.2021р. по справі №903/290/21, ухвалено стягнути з ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Санрайс Логистикс" 57 500 грн. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021р. додаткове рішення від 13.07.2021р. у справі №903/290/21 було скасовано в частині стягнення 17 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в стягненні визначеної суми витрат, в решті додаткове рішення від 13.07.2021р. залишено без змін. На виконання додаткового рішення від 13.07.2021р., з врахуванням визначеної постанови суду апеляційної інстанції було видано наказ №903/290/21-2 від 10.11.2021р.;

- рішенням Господарського суду Волинської області від 17.06.2021р. по справі №903/291/21 ухвалено стягнути з ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Санрайс Логистик" 1 546 000,80 грн. основної заборгованості, 25 796,32 грн. суми збитків від інфляції, 10 495,88 грн. 3% річних, 1 582 293,00 грн., 11 867,20 грн. витрат по сплаті судового збору. На виконання рішення було видано наказ №903/291/21-1 від 15.07.2021р.;

- додатковим рішенням від 30.06.2021р. по справі №903/291/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021р., ухвалено стягнути з ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "Санрайс Логистик" 57 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На виконання додаткового рішення від 30.06.2021р. з врахуванням визначеної постанови суду апеляційної інстанції було видано наказ №903/291/21-2 від 06.09.2021р.

За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до п. п. 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії" п. 61)

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд засвідчує, що визначені суми обґрунтовані та підтверджені рішеннями та додатковими рішеннями Господарського суду Волинської області, постановами Північно-західного апеляційного господарського суду у справах №№903/290/21, 903/291/21.

Відтак, в даному випадку зобов`язання, з врахуванням визначених судових актів, у боржника виникають із рішень судів та встановленого факту їх невиконання всупереч положенням Конституції України.

Враховуючи викладені обставини суд засвідчує, що загальний розмір доведених у встановленому порядку та документально підтверджених вимог ТОВ "Санрайс Логистик" складає 3 099 292,41 грн. (1 419 499,41 грн.+40 000 грн.+1 582 293 грн.+57 500 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали заяви ТОВ Санрайс Логистик" про визнання грошових вимог з долученими документами, суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора слід визнати в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" (м. Полтава, вул. Європейська, 2, офіс 209, ) до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Україна, 43016, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на загальну суму 3 104 254,41 грн. та зобов`язати розпорядника майна Чепелюка О.О. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 4 962 грн. - вимоги першої черги;

- 3 099 292,41 грн. вимоги четвертої черги.

3. Зобов`язати розпорядника майна Чепелюка О.О. відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 26.05.2022р.

Суддя В. А. Войціховський