ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2022 р. Справа №909/259/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Малех І.Б.,

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion адвоката Сенька М. М. в інтересах Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Малєєва О. В.) від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20 за позовом Фізичної особи - підприємця Миринда Михайло Михайлович до Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фізична особа - підприємець Молчанов Віталій Андрійович, про стягнення 10 629, 90 євро, з яких основний борг - 7 620 євро, штраф - 2 781, 30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228, 60 євро

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Миринда Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон (Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion) про стягнення 10629,90 євро, з яких основний борг - 7620 євро, штраф - 2781,30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228,60 євро.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 березня 2019 року між сторонами був укладений контракт №2/2019. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором щодо поставки пиломатеріалів. Відповідач, як покупець, зобов`язання щодо оплати за поставлену продукцію не виконав. З огляду на несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати за поставлену продукцію позивач нарахував 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 228,60 євро та згідно з умовами договору нарахував штраф у розмірі 2 781, 30 євро.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 13 грудня 2021 року частково задовольнив позовні вимоги. Присудив стягнути з Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion на користь Фізичної особи - підприємця Миринди Михайла Михайловича 7 620 євро основного боргу, а також 37 060,28 грн судових витрат, з яких 4 936,53 грн - судовий збір, 32 123,75 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Відмовив у частині стягнення 3 009,90 євро, з яких штраф - 2 781,30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228,60 євро.

Апеляційну скаргу подав представник Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion адвокат Сенько М. М. в інтересах Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон (відповідач). Просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Суд першої інстанції не урахував той факт, що відповідач оплатив спірну поставку, однак внаслідок умисних дій позивача за співучасті з третьою особою по справі та неуважності відповідача, оплата поставки була скерована на розрахунковий рахунок ФОП Молчанова. Вважає безпідставними витрати на професійну правничу допомогу у сумі 32 123,75 грн.

18 квітня 2022 року до суду від Фізичної особи-підприємця Молчанов Віталій Андрійович (третя особа) надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить залишити рішення Господарського Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що ФОП Молчанов Віталій Андрійович не є стороною контракту на поставку пиломатеріалів №2/2019 від 26 березня 2019 року, не укладав цього контракту, не здійснював його підписання і не має жодних зобов`язань по ньому щодо виконання, а тому його не стосується. Твердження апелянта про те, що він оплатив поставку, але внаслідок умисних злочинних дій позивача за співучастю із ФОП Молчанов Віталій Андрійович та своєї неуважності здійснив на інший рахунок є голослівним. Також не має жодних доказів звернення апелянта до органів досудового розслідування з наведених підстав і матеріали справи не містять таких доказів.

Західний апеляційний господарський суд у справі №909/259/21:

ухвалою від 31 січня 2022 року залишив без руху апеляційну скаргу представника Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion адвоката Сенька М. М. в інтересах Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон та надав строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази сплати 7404,79 грн судового збору;

ухвалою від 03 березня 2022 року поновив строк на апеляційне оскарження; відкрив провадження за апеляційною скаргою представника Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion адвоката Сенька М. М. в інтересах Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20; витребував з матеріали справи №909/259/20;

ухвалою від 18 березня 2022 року призначив розгляд справи на 19 травня 2022 року.

Сторонам повідомлено належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

18 травня 2022 року до апеляційного суду від адвоката третьої особи адвоката Гриб О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні з огляду на таке.

Обставини справи:

26 березня 2019 року Фізична особа-підприємець Миринда Михайло Михайлович (продавець) та Zaklad wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion (покупець) уклали контракт №2/2019, згідно з п.1.1. якого в порядку та на умовах, викладених в цьому контракті, постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пиломатеріали, заготовки, вироби з деревини листяних та шпилькових (хвойних) порід, дрова колоті (іменовані надалі - товар), на умовах FCA-Івано-Франківськ, відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС (у редакції 2010 року).

Місце поставки відповідно до умов FCA, загальна кількість, асортимент, якість, ціна товару, який постачальник зобов`язується передати покупцеві, визначається у специфікаціях до цього контракту, які є невід`ємною частиною цього контракту (п.1.2. контракту).

Постачальник поставляє покупцю товар окремими партіями згідно специфікацій до цього контракту (п.1.3. контракту)..

Оплату доставки товару проводить покупець (п. 1.4.). Ціна на товар, відповідно до умов цього контракту, визначається в євро і вказується в специфікації до цього контракту (п. 2.1.). Загальна вартість цього контракту становить 100 000 євро (п. 2.2. контракту).

Покупець проводить оплату за товар шляхом передоплати 100%, або по домовленості сторін на протязі трьох днів після прийому товару, також можлива оплата готівкою в касу банку на розподільчий рахунок продавця (не більше 10 000 дол. еквіваленту) (п.3.1. контракту).

Оплата товару проводиться в євро (п. 3.3.). Покупець приймає товар на своєму складі, згідно представлених супровідних товарно-транспортних документів (п. 4.1.). Датою переходу права власності на товар є дата оформлення вантажно-митної декларації (п. 4.3.). На кожну парію товару продавець надає документи, а саме: інвойс, CMR, фітосанітарний сертифікат (п. 5.3. контракту).

У разі несвоєчасної оплати, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 0,1% від неотриманої суми за кожен день прострочення (п.7.4 контракту).

У разі виникнення спірних питань сторони керуються правилами ІНКОТЕРМС-2000, матеріальним та процесуальним правом України (п.8.2.контаркту).

У разі виникнення будь-яких спорів щодо цього Контракту, які не можна вирішити шляхом переговорів, сторони вирішують такі спори в органах судової влади України відповідно до процесуального права України (п.8.4 контракту).

Контракт набуває чинності з дати його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому, але не більше ніж до 31 грудня 2019 року. Термін дії контракту може бути продовжений за і письмовою згодою сторін (п. 9.4.).

Відповідно до специфікації №1 від 01.04.2019 на дошку дубову необрізну 1-2-3 сорт (mix) під товаром, що постачається за контрактом від 26.03.2019 №2/2019 сторони розуміють дошку дубову необрізну, кількість дошок - 700, кількість пакетів 15 шт., всього - 19, 050 м3, пункт переходу границі - Рава-Руська.

Транспортування та отримання товару на суму 7 620 євро підтверджено митною декларацією від 02.04.2019 №ЕК10АА, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 01.04.2021 серія А №606541.

Для оплати товару позивач виписав рахунок-фактуру від 01.04.2019 №01/04/19 на суму 7 620 євро, який надіслав в електронній формі відповідачу.

Львівська митниця надала відповідь на адвокатський запит представника позивача, у якій зазначила, що товар пиломатеріали дубові, необрізні, нешліфовані, нестругані, не мають торцевих з`єднань, сорт 1-3 розміри, товщина 30 мм, ширина 170-450 мм, довжина 2 000 - 3 000 мм, к-сть пакетів - 15 шт, к-сть штук - 700, всього 19, 05 м3 за МД типу ЕК10АА №UA206010/2019/002467 від 02.04.2019 вивезено за межі митної території України 03.04.2019 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС. Згідно даних АСМО «Інспектор» Львівської митниці завершення митного оформлення вказаного товару здійснено посадовою особою митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС 03.04.2019 о 17:30:47 год., а його вивезення із зони митного контролю в напрямку виїзду з України до Республіки Польща 03.04.2019 о 18:22:40 год.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги Фізичної особи-підприємця Миринда Михайло Михайлович до Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон (Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion) про стягнення 10629,90 євро, з яких основний борг - 7620 євро, штраф - 2781,30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228,60 євро за невиконання умов Контракту №2/2019, укладеного сторонами 26 березня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги представника Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion адвоката Сенька М. М. переглядає рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20, яким суд позов задовольнив частково; присудив стягнути відповідача на користь позивача 7 620 євро основного боргу, а також 37 060,28 грн судових витрат, з яких 4 936,53 грн - судовий збір, 32 123,75 грн - витрати на професійну правничу допомогу; відмовив у позові в частині стягнення 3 009,90 євро, з яких штраф - 2 781,30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228,60 євро.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За визначенням частини першої статті626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з статтею 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.1, 2ст. 692 ЦК України).

Відповідно до з частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1ст. 611 ЦК України).

З обставин справи видно, що відповідно до умов контракту №2/2019 від 26 березня 2019 року позивач поставив відповідачу товар на суму 7 620 євро, який відповідач отримав, однак не оплатив вартість отриманого товару.

Відповідач не заперечує отримання ним цього товару, проте стверджує, що внаслідок умисних злочинних дій позивача і Молчанова В.А. та своєї (відповідача) неуважності, означену суму він (позивач) перерахував на рахунок ФОП Молчанов В.А, з яким 23 березня 2019 року уклав контракт №1/2019.

З цього приводу суд першої інстанції зазначив, що договірні правовідносини відповідача з третьою особою не пов`язані з виконанням сторонами зобов`язань за контрактом від 26 березня 2019 року №2/2019, а тому вказані обставини не стосуються предмету спору. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд відхилив посилання відповідача на шахрайські дії позивача та третьої особи, оскільки згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обставини вчинення злочину встановлюються в кримінально - процесуальному порядку.

Суд апеляційної інстанції поділяє обгрунтовані висновки суду першої інстанції, які відповідач в апеляційній скарзі не спростував.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у сумі 32 123,75 грн.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач заявив витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 123, 75 грн.

Відповідач подав місцевому господарському суду заперечення на остаточний розрахунок суми судових витрат. Вказав на відсутність погодженого сторонами переліку та вартості правових послуг, виду оплати. Крім того, за умовами договору надання послуг передбачено у Івано-Франківському окружному адміністративному суді.

Так, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги укладений від 23 березня 2020 року ФОП Миринда М. М. (клієнт) з адвокатом Олейняш М. І.

Відповідно до п. 1.1.договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу по захисту і представництву прав та охоронюваних законом його інтересів в Івано-Франківському окружному адміністративному суді.

За надання правової допомоги клієнт вносить адвокату винагороду згідно акту прийняття робіт та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, який є невід`ємною частиною договору. Засади кінцевого обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі, тощо) визначається за окремою домовленістю з адвокатом, виходячи із суттєвого зростання або зменшення обсягу допомоги, що має бути надана (п. 3.1.).

Адвокат має право стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних із виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо). Порядок їх погашення визначається за окремою домовленістю шляхом авансування або оплати по факту в певний строк (п. 3.2.)

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 4.1.).

Сторони підписали акт прийняття робіт та розрахунок витрат на правничу допомогу від 31 березня 2020 року, в якому вказано, що розмір адвокатського гонорару за 1 годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Також міститься посилання на Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01.01.2020 - 2 102 грн, з 01.07.2020 - 2 197 грн, з 01.12.2020 - 2270 грн.

В остаточному розрахунку суми судових витрат від 23 листопада 2021 року №225вих. та в акті прийняття робіт від 23 листопада 2021 року наведено перелік наданих адвокатом послуг, які відповідають матеріалам справи. Також наведено розрахунок вартості цих послуг відповідно до умов договору і визначено їх суму - 32 123,75 грн.

ФОП Миринда М. М. оплатив вказані послуги адвоката, що підтверджується квитанцією серії ВГ №20 від 31.03.2020 на суму 27 239,50 грн та квитанцією серії ВГ №117 від 23.11.2021 на суму 4 884,25 грн.

Господарський суд Івано-Франківської області дійшов висновку, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач подав відповідні докази, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість. Натомість відповідно до ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України відповідач не заявив про неспівмірність вказаних витрат, не подав відповідні докази на підтвердження таких обставин і не просив ці витрати зменшити. Зазначення ж у договорі найменування іншого суду суд визнав опискою, оскільки всі інші надані докази підтверджують надання послуг та виконання робіт у справі №909/259/20, що розглядалась Господарським судом Івано-Франківської області. Вказана помилка не може бути підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, які є підтвердженими.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції законними і обгрунтованими.

В апеляційній скарзі відповідач повторив зміст заперечень, які подавав суду першої інстанції, не спростовуючи при цьому обставин справи, висновків, наведених у рішенні Господарського Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20.

Відповідно до статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, суд покладає на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського Івано-Франківської області від 13 грудня 2021 року у справі №909/259/20 залишити без змін, апеляційну скаргу представника Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion адвоката Сенька М. М. в інтересах Заводу виробів з дерева "Lamela" Робер Фаріон без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Завод виробів з дерева "Lamela".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 27 травня 2022 року.

Головуюча суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех