ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатом розгляду скарги на дії державного виконавця

02.06.2022м. ДніпроСправа № 904/8196/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В.

та представників:

від прокуратури: Трубіцина В.Д.;

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: Чирва М.В.;

від позивача-3: не з`явився;

від відповідача (скаржника): не з`явився;

від відділу державної виконавчої служби: не з`явився,

розглянувши скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (м. Дніпро)

на дії державного виконавця

у справі:

за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (м. Дніпро) в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій (м. Київ) в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (м. Дніпро) та в особі 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів (м. Кам`янське, Дніпропетровська область)

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 6 964 336 грн. 94 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 05.01.2022) Суддя Фещенко Ю.В. Прокопенко А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - позивач-1) в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач-2) та в особі 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач-3) із позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просив суд стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю робіт з охорони від пожеж ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" № 17 від 29.01.2016 та додаткових угод до нього у загальному розмірі 7 601 852 грн. 94 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів - 6 799 510 грн. 68 коп. - основного боргу, 67 849 грн. 63 коп. - інфляційних втрат, 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних, розстрочивши виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами наступним чином: по 30.03.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.04.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.05.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.06.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.07.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.08.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.09.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.10.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.11.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.12.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.01.2023 - 580 361 грн. 41 коп.; по 28.02.2023 - 580 361 грн. 43 коп.; стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 104 465 грн. 05 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

08.02.2022 господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/8196/21 видано відповідні накази.

Від Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" надійшла скарга на дії державного виконавця (вх. суду № 13517/22 від 11.05.2022), в якій останнє просить суд:

- визнати протиправними дії Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- скасувати постанову від 20.04.2022, ВП № 68849362, з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/8196/21, виданого 08.02.2022, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі № 904/8196/21, винесену Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- припинити примусове виконання Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2022, ВП № 68849362, про примусове стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів - 6 799 510 грн. 68 коп. - основного боргу, 67 849 грн. 63 коп. - інфляційних втрат, 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних, наступним шляхом: по 30.03.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.04.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.05.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.06.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.07.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.08.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.09.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.10.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.11.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.12.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.01.2023 - 580 361 грн. 41 коп.; по 28.02.2023 - 580 361 грн. 43 коп., на підставі наказу № 904/8196/21, та дії спрямовані на примусове стягнення виконавчого збору у сумі 696 434 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи подану скаргу ДП "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" посилається на таке:

- Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є об`єктом права державної власності, належить до сфери управління Державного космічного агентства України. Означена інформація є в загальному доступі на сайті https://usr.minjust.gov.ua;

- до набрання чинності Законом України № 145-IX від 02.10.2019 "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (Закон № 847-ХIV), (набрав чинності 20.10.2019) підприємство було внесене до цього Переліку. Відповідно до статті 4 закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" не підлягає приватизації як об`єкт аерокосмічної галузі. Дана інформація наявна в загальному доступі на сайті https://zakon.rada.gov.ua. Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-IX: "Забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами". Означена норма є імперативною, наказує правило поведінки: заборону вчиняти виконавчі дії щодо визначених об`єктів права державної власності;

- Закон № 145-ІХ забороняє вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом. Отож, пункт 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 145-IX наказує виключення із загального правила, встановленого цією нормою щодо заборони вчиняти виконавчі дії за виключенням виконавчих дій щодо грошових коштів і товарів, переданих в заставу за кредитними договорами. Означені висновки підтверджуються Висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/80 від 02.04.2021: Мовне оформлення пункту 3 розділу III "Прикінцевих положень" Закону України № 145-ІХ від 02.10.2019 "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (Закон № 847- ХIV) дає лінгвістичні підстави стверджувати, що у висловленні "крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані у заставу за кредитними договорами" мова йде водночас про:

1) грошові кошти, що були передані в заставу за кредитними договорами;

2) товари, що були передані в заставу за кредитними договорами;

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 по справі №904/8196/21 боржнику була надана розстрочка виконання судового рішення на 12 місяців. З аналізу означеної норми Закону вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання починає свій перебіг 01.03.2023, тобто після закінчення встановленого судом строку для виконання судового рішення. Боржником не був здійснений перший платіж 30.03.2022 внаслідок надзвичайних, невідворотних, незалежних від нього причин, саме: Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є підприємством аерокосмічної галузі; включене до переліку 15-ти особливо важливих підприємств, які в будь-якому разі мають лишитися в державній власності (Постанова КМУ від 04.03.2015 № 83 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 08.06.2016 № 398), тобто, має стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

- Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом №2102-IХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

- Наказом від 28.02.2022 № 75 "Про простій підприємства" на Державному підприємстві "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М, Макарова" встановлено простій без присутності працівників на робочих містах до відміни дії вказаного Наказу. Станом на день звернення із скаргою Наказ від 28.02.2022 № 75 "Про простій підприємства" не відмінений. Означені обставини є нездоланними, непереборними, такими, що не залежать від волі сторін, тобто, форс-мажорними;

- відповідач, приймаючи постанову від 20.04.2022 № 68849362 про арешт коштів боржника, допустив зловживання своїми професійними правами, діяв упереджено, на користь особистим інтересам.

Ухвалою суду від 16.05.2022 скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на дії державного виконавця прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 02.06.2022.

Призначаючи скаргу до розгляду, судом було враховано, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

За вказаних обставин рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 було рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Так, відповідно до рішення зборів суддів Господарського суду Дніпропетровської області № 2 від 24.02.2022 та розпорядження голови суду № 30 від 24.02.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Господарським судом Дніпропетровської області з 24.02.2022 не відбувався до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

З метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги обставини даної справи суд вважав за доцільне призначити розгляд скарги, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав, шляхом визнання явки у вказане засідання необов`язковою та роз`яснення можливості подання додаткових пояснень, заяв чи клопотань будь-якими засобами зв`язку, зокрема, електронними.

Враховуючи вказані обставини, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд вважав за доцільне призначити судове засідання для розгляду скарги в межах розумного строку.

Від позивача-2 надійшли пояснення (вх. суду. № 14646/22 від 20.05.2022), в яких він просить суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідно до пункту 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами;

- нормою Закону № 145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Такої позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.08.2020 у справі №911/5057/15, 14,08.2020 у справі № 910/7187/19, 15.09.2020 у справі № 910/5702/19;

Крім того, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/12809/19 визнав помилковим посилання скаржника на те, що передбачена пунктом 3 Розділу III "Перехідні та прикінцеві положення" Закону № 145-ІХ можливість проводити виконавчі дії стосується лише стягнення тих грошових коштів і товарів, які були передані у заставу за кредитними договорами, оскільки положення щодо заборони вчинення виконавчих дій, передбаченої вказаною нормою, слід застосовувати таким чином, що така заборона не поширюється на стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також окремо на стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, які були ними укладені. Суд визнав очевидними і такими, що не викликають розумних сумнівів висновки судів про можливість вчинення виконавчих дій щодо ДП ПМЗ ім. О.М. Макарова стосовно стягнення грошових коштів. Таким чином, дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та у подальшому накладання арешту на кошти боржника спрямовані па виконання виконавчого документу про стягнення заборгованості, та цілком відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження";

- у зв`язку з визнанням Торгово-промисловою палатою України військової агресії Російської Федерації проти України форс-мажорною обставиною (обставини непереборної сили), сторони за договором можуть припинити виконання зобов`язань, через неможливість їх виконання, без застосування відповідальності за порушення договірних зобов`язань. Водночас Закон України "Про торгово-промислові палати України" не вирішує питань виконавчого провадження і виконавчих процедур, а згідно Закону України "Про виконавче провадження" відсутні підстави для невиконання рішення суду;

- постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження АСВП №68849362 з примусового виконання виконавчого документа: наказ № 904/8196/21, що виданий 08.02.2022 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП ПМЗ ім. О.М Макарова на користь 2ДПРЗ заборгованості у загальному розмірі 1 6 964 336 грн. 94 коп. та інші постанови в рамках виконавчого провадження винесено правомірно та у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII.

Від позивача-1 надійшли пояснення (вх. суду № 15538/22 від 27.05.2022), в яких він просить суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- нормою Закону № 145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Такої позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.08.2020 у справі №911/5057/15, 14,08.2020 у справі № 910/7187/19, 15.09.2020 у справі № 910/5702/19;

- Закон України "Про торгово-промислові палати України" не вирішує питань виконавчого провадження і виконавчих процедур, а згідно Закону України "Про виконавче провадження" відсутні підстави для невиконання рішення суду;

- скаржником не наведено доводів щодо того, якими діями державного виконавця, на думку боржника, порушено порядок здійснення примусового виконання виконавчого документа, тому постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження АСВП №68849362 з примусового виконання виконавчого документа: наказ № 904/8196/21, що виданий 08.02.2022 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП ПМЗ ім. О.М Макарова на користь 2ДПРЗ заборгованості у загальному розмірі 1 6 964 336 грн. 94 коп. та інші постанови в рамках виконавчого провадження винесено правомірно та у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII.

Від позивача-3 надійшли пояснення (вх. суду № 15920/22 від 31.05.2022), в яких він просить суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, вказуючи на те, що підстави для невиконання рішення суду відсутні, а отже, постанова заступника начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчого провадження винесена законно та у відповідності до Закону № 1404-VIII.

Від Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли заперечення на скаргу (вх. суду № 16100/22 від 01.06.2022), в яких він відділ державної виконавчої служби просить суд відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі, обґрунтовуючи власну позицію наступним:

- на виконання до відділу надійшов виконавчий документ Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2022 у справі № 904/8196/21 та відповідно до вимог статей З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" 20.04.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного виконавчого документа, яка направлена боржнику рекомендованим листом (реєстр поштових відправлень № 409). Керуючись статтею 42 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, 20.04.2022 винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 270 грн. 00 коп., яка направлена боржнику (реєстр поштових відправлень №409). Вказані дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та у подальшому накладення арешту на кошти боржника спрямовані на виконання виконавчого документа про стягнення заборгованості, та в повній мірі відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження";

- Закон України "Про торгово-промислові палати України" не регулює питання виконавчого провадження, тому, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у боржника відсутні підстави для невиконання рішення суду та скаржником не наведено доводів щодо того, якими саме діями державного виконавця, на думку скаржника, порушено порядок здійснення примусового виконання виконавчого документа;

- скаржник, стверджує, що приймаючи постанову від 20.04.2022 № 68849362 про арешт коштів боржника, виконавець допустив зловживання своїми професійними правами, діяв упереджено, на користь особистим інтересам, що є необґрунтованим та не відповідає дійсності, оскільки, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №68849362 постанова про арешт коштів боржника не виносилася;

- що стосується винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2022, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.04.2022 , постанови про стягнення виконавчого збору від 20.04.2022, винесених в рамках виконавчого провадження № 68849362, то зазначені постанови не перешкоджають діяльності підприємства, а є фактом невиконання скаржником (боржником) вимог виконавчого наказу №904/8196/21, виданого 08.02.2022 Господарським судом Дніпропетровської області;

- з 20.04.2022 по дату надання заперечення до суду (01.06.2022), скаржником (боржником) не надано до відділу підтвердження сплати трьох прострочених платежів у сумі 1 741 084 грн. 23 коп. відповідно до наказу № 904/8196/21. Також, не надані якісь пояснення щодо неможливості виконання вимог наказу № 904/8196/21;

- що стосується постанови про стягнення виконавчого збору від 20.04.2022, то виконавчий збір стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати. Отже, на даний час сума виконавчого збору боржником не сплачена за три прострочених платежів та становить 174 108 грн. 42 грн.

Від відповідача (скаржника) засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 16046/22 від 01.06.2022), в якому він просив суд відкласти розгляд скарги у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, введенням в Україні воєнного стану та перебуванням представника ДП ПМЗ ім. О.М Макарова (адвоката Дружини Т.Г.) за межами міста Дніпра, а саме: евакуацією у місто Львів.

Від прокуратури надійшли пояснення щодо скарги на дії державного виконавця, які залучені до матеріалів справи 02.06.2022, в яких остання вказує на те, що підстави для задоволення скарги відсутні з огляду на таке:

- в обґрунтування доводів щодо протиправності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не наведено жодної підстави, визначеної частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання, а наведені в скарзі обставини не визначені законом, як так;

- редакція пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень втратила чинність 06.10.2021. На час звернення підприємства зі скаргою положення зазначеного пункту законодавцем встановлені в іншій редакції, а саме: "Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на майно відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами". Тобто, на цей час Законом заборонено звернення стягнення за рахунок майна боржника, щодо інших виконавчих дій законодавчі заборони чи обмеження не встановлені;

- на цей час Законом України "Про виконавче провадження" не визначено порядок та підстави припинення примусового виконання органом державної виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження, яке просить застосувати боржник. Окрім того, боржником не наведено таких правових підстав у скарзі, таким чином, підстави для задоволення скарги відсутні.

У судове засідання 02.06.2022 з`явилися прокурор та представник позивача-2, представники позивача-1,3, відповідача та відділу державної виконавчої служби у вказане засідання не з`явились, при цьому судом враховані подані останніми пояснення та клопотання, з яких вбачається, що учасники судового процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання з розгляду скарги.

Щодо клопотання скаржника про відкладення розгляду скарги суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання скаржник посилається на небезпечну ситуацію в місті Дніпро, при цьому, у м. Дніпрі, як і по всій Дніпропетровській області, з початку військової агресії не велися активні бойові дії, ситуація протягом всього часу воєнного стану в Україні є контрольованою Збройними Силами України.

Слід також наголосити на тому, що ухвалою суду від 16.05.2022 явка у судове засідання 02.06.2022 була визнана необов`язковою та роз`яснено учасникам справи можливість подання, зокрема, пояснень будь-яким засобом зв`язку із судом, однак жодних додаткових пояснень від скаржника не надходило.

Крім того, суд також відзначає, що клопотання скаржника про відкладення розгляду скарги, яке надійшло до суду засобами електронного зв`язку, не містить жодної інформації щодо неможливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Більше того, протягом 17-ти днів у скаржника була можливість надати повноваження іншому представнику, навіть, якщо представник, про якого вказано у клопотанні, на даний час не має можливості забезпечити явку у судове засідання.

Також, скарга була подана до суду втретє різними представниками, з чого вбачається, що представник, про якого вказує у клопотанні скаржник, не є єдиним представником на підприємстві.

Крім того, як вбачається з поданого скаржником 01.06.2022 клопотання про відкладення розгляду скарги, останній обізнаний про день, час та місце даного судового засідання.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18, від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання скаржника про відкладення розгляду скарги та вважає за можливе здійснити розгляд скарги у даному судовому засіданні.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція щодо поданої скарги.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Крім того, враховуючи введення в Україні воєнного стану, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд вважав за доцільне здійснювати розгляд скарги в межах розумного строку.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті скарги, заслухавши прокурора та представника позивача-2,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів - 6 799 510 грн. 68 коп. - основного боргу, 67 849 грн. 63 коп. - інфляційних втрат, 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних, розстрочивши виконання рішення суду на 12 місяців рівними частинами наступним чином: по 30.03.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.04.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.05.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.06.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.07.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.08.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.09.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.10.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.11.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.12.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.01.2023 - 580 361 грн. 41 коп.; по 28.02.2023 - 580 361 грн. 43 коп.; стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 104 465 грн. 05 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

08.02.2022 господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/8196/21 видано відповідні накази.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Користуючись вказаним правом, Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" було подано скаргу на дії державного виконавця, в якій скаржник просить суд:

- визнати протиправними дії Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- скасувати постанову від 20.04.2022, ВП № 68849362, з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/8196/21, виданого 08.02.2022, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі № 904/8196/21, винесену Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- припинити примусове виконання Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2022, ВП № 68849362, про примусове стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь 2-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів - 6 799 510 грн. 68 коп. - основного боргу, 67 849 грн. 63 коп. - інфляційних втрат, 96 976 грн. 63 коп. - 3% річних, наступним шляхом: по 30.03.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.04.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.05.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.06.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.07.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.08.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.09.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.10.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.11.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.12.2022 - 580 361 грн. 41 коп.; по 30.01.2023 - 580 361 грн. 41 коп.; по 28.02.2023 - 580 361 грн. 43 коп., на підставі наказу № 904/8196/21, та дії спрямовані на примусове стягнення виконавчого збору у сумі 696 434 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи подану скаргу ДП "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" посилається на таке:

- Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є об`єктом права державної власності, належить до сфери управління Державного космічного агентства України. Означена інформація є в загальному доступі на сайті https://usr.minjust.gov.ua;

- до набрання чинності Законом України № 145-IX від 02.10.2019 "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (Закон № 847-ХIV), (набрав чинності 20.10.2019) підприємство було внесене до цього Переліку. Відповідно до статті 4 закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" не підлягає приватизації як об`єкт аерокосмічної галузі. Дана інформація наявна в загальному доступі на сайті https://zakon.rada.gov.ua. Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-IX: "Забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами". Означена норма є імперативною, наказує правило поведінки: заборону вчиняти виконавчі дії щодо визначених об`єктів права державної власності;

- Закон № 145-ІХ забороняє вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом. Отож, пункт 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 145-IX наказує виключення із загального правила, встановленого цією нормою щодо заборони вчиняти виконавчі дії за виключенням виконавчих дій щодо грошових коштів і товарів, переданих в заставу за кредитними договорами. Означені висновки підтверджуються Висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/80 від 02.04.2021: Мовне оформлення пункту 3 розділу III "Прикінцевих положень" Закону України № 145-ІХ від 02.10.2019 "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (Закон № 847- ХIV) дає лінгвістичні підстави стверджувати, що у висловленні "крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані у заставу за кредитними договорами" мова йде водночас про:

1) грошові кошти, що були передані в заставу за кредитними договорами;

2) товари, що були передані в заставу за кредитними договорами;

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 по справі №904/8196/21 боржнику була надана розстрочка виконання судового рішення на 12 місяців. З аналізу означеної норми Закону вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання починає свій перебіг 01.03.2023, тобто після закінчення встановленого судом строку для виконання судового рішення. Боржником не був здійснений перший платіж 30.03.2022 внаслідок надзвичайних, невідворотних, незалежних від нього причин, саме: Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є підприємством аерокосмічної галузі; включене до переліку 15-ти особливо важливих підприємств, які в будь-якому разі мають лишитися в державній власності (Постанова КМУ від 04.03.2015 № 83 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 08.06.2016 № 398), тобто, має стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

- Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом №2102-IХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

- Наказом від 28.02.2022 № 75 "Про простій підприємства" на Державному підприємстві "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М, Макарова" встановлено простій без присутності працівників на робочих містах до відміни дії вказаного Наказу. Станом на день звернення із скаргою Наказ від 28.02.2022 № 75 "Про простій підприємства" не відмінений. Означені обставини є нездоланними, непереборними, такими, що не залежать від волі сторін, тобто, форс-мажорними;

- відповідач, приймаючи постанову від 20.04.2022 № 68849362 про арешт коштів боржника, допустив зловживання своїми професійними правами, діяв упереджено, на користь особистим інтересам.

Розглянувши подану Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" скаргу на дії Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), господарський суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 1,2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Так, згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 № 145-ІХ, який набрав чинність 20.10.2019, забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (скаржник) включений до зазначеного переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Аналіз змісту вказаної вище норми Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" свідчить про необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, оскільки мають стратегічне значення для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс.

В комплексі з іншими заборонами та мораторіями на звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств, встановленими на момент прийняття вказаного Закону, законодавцем в основу правового регулювання, визначеного цією нормою права, було покладено як принцип обов`язковості виконання судових рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки, національної безпеки та з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур.

Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів, а також товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тобто вказаною нормою Закону з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема грошові кошти.

За викладеного, вбачається, що вказаною нормою Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами (аналогічні позиції викладені Верховим Судом у постановах від 18.08.2020 у справі № 911/5057/15, від 14.08.2020 у справі № 910/7187/19, від 15.09.2020 у справі № 910/5702/19).

Враховуючи вказане, суд відзначає, що позиція скаржника щодо того, що передбачена пунктом 3 Розділу III "Перехідні та прикінцеві положення" Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" можливість проводити виконавчі дії стосується лише стягнення тих грошових коштів і товарів, які були передані у заставу за кредитними договорами, оскільки положення щодо заборони вчинення виконавчих дій, передбаченої вказаною нормою, слід застосовувати таким чином, що така заборона не поширюється на стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також окремо на стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, які були ними укладені, є помилковою (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/12809/19).

Крім того, щодо посилань скаржника на форс-мажорні обставини у виконавчому провадженню, суд відзначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

У зв`язку з введенням з 24.02.2022 на території України воєнного стану, Торгово-промислова палата України 28.02.2022 прийняла рішення, яким для всіх суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили).

Вищезазначене рішення Торгово-промислової палати України, розміщено у відкритому доступі на офіційному сайті Торгово-промислової палати України та може бути надане сторонами договору, як доказ настання форс-мажорних обставин.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями статті 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Так, за вказаного, у зв`язку з визнанням Торгово-промисловою палатою України військової агресії Російської Федерації проти України форс-мажорною обставиною (обставини непереборної сили), сторони за договором можуть припинити виконання зобов`язань, через неможливість їх виконання, без застосування відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Проте, Закон України "Про торгово-промислові палати України" не регулює питання виконавчого провадження та виконавчих процедур, а згідно з Законом України "Про виконавче провадження" у боржника відсутні підстави для невиконання рішення суду.

Зокрема, згідно зі статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій за власної ініціативи або за заявою стягувана чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Також, згідно зі статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в цій статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Проте, скаржником не надано обґрунтованих та належних доказів щодо того, якими діями державного виконавця було порушено порядок здійснення примусового виконання виконавчого документа.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно зі статтею 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи вказане, скарга Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на дії державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на дії Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 02.06.2022 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 07.06.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко