ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/304/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Шимон О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ващук Ю.С. - ордер серії АМ №1009849 від 07.04.2021;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнвуд"

про стягнення 129189,31 грн

Процесуальні дії по справі.

Дочірнє підприємство "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнвуд" заборгованості за договором купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №99 від 18.07.2019 у розмірі 129189,31 грн, з яких: 117540,54 грн основного боргу, 4176,46 грн 3% річних та 7472,31 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

08.04.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів від 07.04.2021 (т.1, а.с.69-81).

Ухвалою суду від 28.04.2021 постановлено розгляд справи №906/304/21 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 12.05.2021.

Ухвалою суду від 12.05.2021 здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи №906/304/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.06.2021; клопотання позивача про витребування доказів від 07.04.2021 задоволено частково: витребувано в ГУ ДПС у Житомирській області належним чином засвідчені копії податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ "Файнвуд" (код 41395120) з додатком 5 "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту", що стосуються взаємовідносин із ДП "Пулинський лісгосп АПК" ЖОКАП Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (код 20420193) з липня 2019 року по теперішній час, в іншій частині вказаного клопотання на даній стадії відмовлено.

27.05.2021 на електронну адресу суду на виконання вимог вказаної ухвали від ГУ ДПС у Житомирській області надійшов лист від 27.05.2021 №701/06-30-20-02 з доданими до нього податковими деклараціями (т.1, а.с.91-99).

01.06.2021 до суду представником позивача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 01.06.2021 (т.1, а.с.101-143).

Ухвалою суду від 01.06.2021 відкладено підготовче засідання на 01.07.2021, сторонам рекомендовано провести звірку розрахунків та надати суду розгорнутий акт звірки за весь період дії договору.

Ухвалою суду від 01.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 15.07.2021.

15.07.2021 до суду засобами електронного зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 14.07.2021, відповідно до якого останній з позовними вимогами не погодився, вважає їх необґрунтованими та безпідставними (т.1, а.с.159-167).

15.07.2021 представник відповідача заявив клопотання про витребування від ГУ ДПС в Житомирській області інформації щодо включення ТОВ "Файнвуд" до податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними №150 від 17.10.2019, №186 від 18.10.2019, №257 від 25.10.2019, №302 від 30.10.2019, складеними ДП "Пулинський лісгосп АПК", та копії додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень та жовтень 2019 року ТОВ "Файнвуд" (т.1, а.с.169).

Ухвалою суду від 15.07.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від 15.07.2021; продовжено строк підготовчого провадження до 04.08.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 04.08.2021.

02.08.2021 на електронну адресу суду на виконання вимог вказаної ухвали від ГУ ДПС у Житомирській області надійшов лист від 02.08.2021 №1018/06-30-20-02 з витребуваними судом документами (т.1, а.с.176-186).

04.08.2021 на адресу суду від позивача надійшли відповідь на відзив від 04.08.2021 з додатком (т.1, а.с.187-190) та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 04.08.2021 (т.1, а.с.192-197).

Ухвалою суду від 04.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 10.09.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 10.09.2021.

10.09.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 10.09.2021 (т.1, а.с.211-227).

Ухвалою суду від 10.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 01.10.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 01.10.2021.

01.10.2021 представник відповідача подав до суду клопотання від 30.09.2021 про долучення до справи письмових документів в якості доказів, а саме: копії сертифікатів про походження лісоматеріалів та письмові зауваження від 30.09.2021 до акта звірки розрахунків (т.1, а.с.235-244).

У судовому засіданні 01.10.2021 оголошено перерву до 11.10.2021 о 14:15 у зв`язку з необхідністю представника позивача ознайомитися з поданими іншою стороною документами.

Ухвалою суду від 11.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 16.11.2021 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 16.11.2021.

08.11.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання від 04.11.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи (т.2, а.с.4-7).

Ухвалою суду від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/304/21 до судового розгляду по суті на 01.12.2021.

Ухвалою господарського суду від 01.12.2021 постановлено перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження; призначено підготовче засідання на 19.01.2022 о 14:30 (з урахуванням ухвали суду від 18.01.2022); витребувано в ГУ ДПС в Житомирській області наступну інформацію згідно клопотання позивача (вх № 02-44/607/21 від 08.04.2021), в задоволенні якого судом було частково відмовлено ухвалою від 12.05.2020, а також рекомендовано сторонам надати усі докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень, які є необхідними для вирішення цього спору (позивачу: належним чином засвідчену копію запиту позивача до Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства; відповідачу: заявки відповідача, видаткові накладні та ТТН за увесь період дії договору купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №99 від 18.07.2019, за якими відповідач не заперечує отримання товару від позивача).

10.01.2021 на електронну адресу суду на виконання вимог вказаної ухвали від ГУ ДПС у Житомирській області надійшов лист від 10.01.2022 №26/06-30-20-02 (т.2, а.с.34).

19.01.2022 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 19.01.2022 (т.2, а.с.41-45).

Ухвалою суду від 19.01.2022 продовжено строк підготовчого провадження до 02.02.2022 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 02.02.2022.

02.02.2022 надійшло клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи від 02.02.2022 (т.2, а.с.52-78).

Ухвалою господарського суду від 02.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/304/21 до судового розгляду по суті на 28.02.2022.

Ухвалою від 23.03.2022 судове засідання для розгляду справи по суті було перепризначено на 16.05.2022 об 11:50 у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та перебуванням судді Прядко О.В. у відпустці.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Відповідно до інформації з реєстру ф103 на відправку рекомендованої кореспонденції за 18.04.2022 та інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №718 (копія ухвали суду від 23.03.2022 у справі №906/304/21), надіслане відповідачу, станом на 27.04.2022 «не вручене під час доставки: інші причини».

Враховуючи положення ч.ч.2, 7 ст.120, ч.6 ст.242 ГПК України, а також обізнаність відповідача зі станом відомого йому судового провадження, беручи до уваги те, що інформація про слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті Господарського суду Житомирської області в мережі Інтернет, суд вважає, що відповідач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про слухання справи за його участю. Суд вжив усі залежні від нього заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

З огляду на те, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка останнього не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності представника відповідача, відповідно до ст.202 ГПК України.

У судовому засіданні 16.05.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №99 від 18.07.2019 в частині оплати отриманого товару.

Оскільки відпуск товару за вказаним договором відбувся без попередньої оплати, відповідач повинен був оплатити товар в день його отримання, однак взяті на себе зобов`язання повністю не виконав, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з вимогою про стягнення з ТОВ "Файнвуд" заборгованості у розмірі 129189,31 грн, з яких: 117540,54 грн основного боргу, 4176,46 грн 3% річних та 7472,31 грн інфляційних втрат.

У відзиві на позовну заяву від 14.07.2021 відповідач зазначив, що сторонами по договору №99 від 18.07.2019 були погоджені графіки поставки товару, які по 100% передоплаті були оплачені ТОВ "Файнвуд". Оскільки відповідач повністю розрахувався з продавцем (позивачем) за поставлений товар згідно цього договору, позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними (т.1, а.с.159-161).

Окремо відповідач зазначив, що договір №99 від 18.07.2019 зі сторони ТОВ "Файнвуд" було підписано неуповноваженою на те особою Надіровим Расімом, який не є директором товариства, а тому вважає, що цей договір є нікчемним і не може породжувати будь-які юридичні наслідки, не може бути належним і допустимим доказом, який підтверджував би відповідні договірні зобов`язання між сторонами.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 04.08.2021, за змістом якої останній вказав, що відповідач не здійснював 100% передоплату за поставлений товар, а розраховувався в основному вже після поставок. З приводу нікчемності Договору №99 від 18.07.2019 позивач зазначив, що такий підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками, що фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення правовідносин. Окрім того, відповідач на виконання умов цього договору вчиняв відповідні дії - здійснював оплати, приймав поставлений товар, що свідчить про схвалення правочину відповідачем, тому відсутні підстави вважати, що він не є доказом договірних зобов`язань між сторонами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

18.07.2019 між Дочірнім підприємством "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Файнвуд" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №99 (далі - Договір) (т.1, а.с.9-11), відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується відпустити покупцю лісопродукцію (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту фактичної передачі йому товару продавцем та підписання уповноваженими представниками сторін відповідних супровідних документів (п.1.2 Договору).

Сума цього Договору складається із загальної вартості товару, що буде відпущено покупцю згідно усіх відповідних супровідних документів (п.2.1 Договору).

Відповідно до п.2.2 Договору, кількість, порода і якість товару, одиниці виміру якого визначаються у специфікації (додаток №1 до цього Договору), протоколі погодження ціни (додаток №2 до цього Договору), які є невід`ємною частиною даного Договору (п.2.2 Договору).

Пунктами 2.3 - 2.4 Договору сторони погодили, що платіж здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% передоплати. Оплата за договором вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, зазначений в цьому Договорі.

У п.2.6 Договору зазначено, що при постачанні продукції двох і більше разів на місяць постачання вважати таким, що має безперервний або ритмічний характер. При безперервному або ритмічному характері постачання, відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, продавець має право виписувати зведену податкову накладну не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання.

У випадку зміни ціни на лісопродукцію протягом року продавець має право змінити ціну лісопродукції шляхом укладання додаткової угоди до Договору (п.2.7 Договору).

У розділі 3 Договору сторони погодили умови та строки поставки і передачі товару таким чином:

3.1. Товар відпускається покупцю після оплати за товар. Одиницею виміру поставляємого товару встановлюються метри кубічні (м.куб.).

3.2. Товар відпускається партіями відповідно до заявок покупця, на складі продавця протягом 30 (тридцяти) днів після його оплати.

3.3. В разі необхідності умови постачання товару можуть бути змінені за взаємною домовленістю сторін, про що повинно бути складено додаткову угоду до даного Договору.

3.4. Товар вважається фактично переданий покупцю з моменту підписання уповноваженими представниками сторін відповідних супровідних документів.

3.5. Поставка здійснюється на умовах: Франко-проміжний склад.

3.6. Продукція вивозиться «Покупцем» самовивозом.

У розділі 6 Договору сторони визначили відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим Договором, зокрема п.6.2 такого встановлено, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань (несвоєчасну оплату товару) у період дії даного Договору винна сторона сплачує штраф у розмірі 0,5% за кожен день прострочки.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту печатками сторін і діє до 31.12.2019. Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п.9.1 - 9.2 Договору).

До вказаного договору купівлі продажу лісоматеріалів круглих №99 від 18.07.2019 між сторонами укладено специфікацію №1 від 18.07.2019 та протокол погодження ціни на лісоматеріали круглі №1 від 18.07.2019, а в подальшому специфікацію №2 від 01.10.2019 та протокол погодження ціни на лісоматеріали круглі №2 від 01.10.2019, у яких сторони визначили найменування продукції, породу, довжину (м), діаметр (см), клас якості, кількість (м3), ціну за 1 м.куб., грн (без ПДВ), ПДВ, ціну з ПДВ (т.1, а.с.12-15).

Договір та зазначені вище додатки до нього підписано представниками сторін та скріплено печатками їх підприємств.

На виконання умов договору купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №99 від 18.07.2019 та згідно додатків №1, 2 від 01.10.2019 до цього договору позивачем за період з 17.10.2019 по 24.12.20219 було відпущено відповідачу лісопродукцію на загальну суму 583790,04 грн, на підтвердження чого до справи додано товарно-транспортні накладні серії ЖТ №61880 від 17.10.2019; серії ЖТ №62203 від 23.10.2019; серії ЖТ №62207 від 28.10.2019; серії ЖТ №62209 від 30.10.2019; серії ЖТ №62501 від 01.11.2019; серії ЖТ №62510 від 06.11.2019; серії ЖТ №62513 від 07.11.2019; серії ЖТ №62018 від 07.11.2019; серії ЖТ №62550 від 08.11.2019; серії ЖТ №62511 від 11.11.2019; серії ЖТ №62567 від 13.11.2019; серії ЖТ №63457 від 10.12.2019; серії ЖТ №63475 від 13.12.2019; серії ЖТ №63592 від 17.12.2019; серії ЖТ №63595 від 18.12.2019; серії ЖТ №63965 від 18.12.2019; серії ЖТ №63708 від 23.12.2019; серії ЖТ №64069 від 23.12.2019; серії ЖТ №63993 від 24.12.2019 (т.1. а.с.16-34), які не містять підпису та печатки вантажоодержувача (відповідача).

Поставку відповідачу товару позивач також підтверджує податковими накладними від 17.10.2019 №150, від 18.10.2019 №186, від 25.10.2019 №257, від 30.10.2019 №302, від 06.11.2019 №65, від 07.11.2019 №118, від 08.11.2019 №131, від 08.11.2019 №132, від 11.11.2019 №145, від 13.11.2019 №163, від 14.11.2019 №178, від 10.12.2019 №82, від 13.12.2019 №131, від 17.12.2019 №163, від 18.12.2019 №191, від 18.12.2019 №192, від 23.12.2019 №284, від 23.12.2019 №285, від 24.12.2019 №309, зареєстрованими ним в ЄРПН по факту взаємовідносин з відповідачем, та відображенням цих накладних у податковому обліку відповідача (т.1, а.с.35-53).

За даними позивача, відповідач здійснив оплату товару частково на суму 466249,50 грн згідно платіжних доручень №367 від 18.10.2019; №385 від 25.10.2019; №387 від 30.10.2019; №398 від 06.11.2019; №404 від 08.11.2019; №410 від 13.11.2019; №419 від 14.11.2019; № 457 від 18.12.2019; №261 від 06.03.2020; №280 від 02.04.2020 (т.1, а.с.130-139). Представником позивача під час розгляду справи було зазначено, що всі грошові кошти, які надходили від відповідача за вказаними платіжними дорученнями, зараховувалися за договором №99 від 18.07.2019, незважаючи на те, що в окремих платіжних дорученнях міститься посилання в призначенні платежу на договір №207 від 17.10.2019, такий договір між сторонами не укладався, інших договірних відносин у цей період між сторонами не було (т.1, а.с.155).

Таким чином, непогашеною, за розрахунком позивача, залишилась заборгованість відповідача на загальну суму 117540,54 грн за товарно-транспортними накладними серії ЖТ №63965 від 18.12.2019 на суму 30578,63 грн; серії ЖТ №63708 від 23.12.2019 на суму 25683,12 грн; серії ЖТ №64069 від 23.12.2019 на суму 2544,00 грн; серії ЖТ №63993 від 24.12.2019 на суму 29212,47 грн у повному обсязі та товарно-транспортною накладною серії ЖТ №63595 від 18.12.2019 частково на суму 29522,32 грн.

В матеріалах справи містяться акти звірки взаєморозрахунків по стану за період: 17.10.2019 - 12.03.2021 та по стану за період: липень 2019 р. - грудень 2020 р., у яких зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 117540,54 грн. Акти підписані лише позивачем (т.1, а.с.59, 212).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що сторонами за договором №99 від 18.07.2019 були погоджені графіки поставки товару, які по 100% передоплаті оплачені ТОВ "Файнвуд". Тобто відповідач визнає поставку за частиною товарно-транспортних накладних і стверджує, що повністю розрахувався з позивачем за поставлений товар згідно платіжних доручень №270 від 31.07.2019, №367 від 18.10.2019, №385 від 25.10.2019, № №280 від 02.04.2020, №261 від 06.03.2020.

Разом із тим, у письмовому зауваженні від 30.09.2021 до акта звірки розрахунків від 22.09.2021 відповідач зазначив, що не погоджується з поставками товару згідно договору №99 від 18.07.2019 та наявністю поставленого товару на підставі таких товарно-транспортних накладних: ТТН серії ЖТ №63993 від 24.12.2019 на суму 29212,47 грн; ТТН серії ЖТ №63708 від 23.12.2019 на суму 25683,12 грн; ТТН серії ЖТ №64069 від 23.12.2019 на суму 2544,00 грн; ТТН серії ЖТ №63965 від 18.12.2019 на суму 30578,63 грн; ТТН серії ЖТ №63595 від 18.12.2019 на суму 29522,32 грн. Відповідач зауважив, що неможливість підтвердити поставку товару пов`язана з ненаданням ДП "Пулинський лісгосп АПК" первинних бухгалтерських документів; згідно даного акта неможливо у повній мірі провести інвентаризацію розрахунків з дебіторами й кредиторами (т.1, а.с.242).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати товару, отриманого на підставі вищевказаного договору, позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання, згідно зі ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), є господарський договір.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з положеннями ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Укладений між сторонами договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглих №99 від 18.07.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

Суд відхиляє як необґрунтовані та недоведені посилання відповідача у відзиві на те, що договір №99 від 18.07.2019 є нікчемним (підписаний неуповноваженою ТОВ "Файнвуд" особою) і не може бути доказом договірних зобов`язань між сторонами, оскільки матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем дій, які свідчать про виконання цього договору та його подальше схвалення, та вчинення відповідачем дій, які свідчать про прийняття правочину до виконання.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

У ч.1 ст.664 ЦК України зазначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар або надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ч.2 ст.664 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктами 3.1, 2.3 даного Договору передбачено відпуск товару покупцю на умовах 100% передоплати.

Позивач зазначив, що відпустив відповідачу товар на суму 117540,54 грн без отримання попередньої оплати.

Згідно з ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього К0одексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За приписами ст.538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч.1). При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (ч.2). Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч.4).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження відпущення відповідачу лісопродукції за період з 17.10.2019 по 24.12.20219 позивач надав товарно-транспортні накладні: серії ЖТ №61880 від 17.10.2019 на суму 37836,40 грн; серії ЖТ №62203 від 23.10.2019 на суму 34924,46 грн; серії ЖТ №62207 від 28.10.2019 на суму 39006,03 грн; серії ЖТ №62209 від 30.10.2019 на суму 28631,05 грн; серії ЖТ №62501 від 01.11.2019 на суму 36691,82 грн; серії ЖТ №62510 від 06.11.2019 на суму 29777,08 грн; серії ЖТ №62513 від 07.11.2019 на суму 33054,26 грн; серії ЖТ №62018 від 07.11.2019 на суму 38084,87 грн; серії ЖТ №62550 від 08.11.2019 на суму 29886,38 грн; серії ЖТ №62511 від 11.11.2019 на суму 31134,75 грн; серії ЖТ №62567 від 13.11.2019 на суму 32677,80 грн; серії ЖТ №63457 від 10.12.2019 на суму 29713,70 грн; серії ЖТ №63475 від 13.12.2019 на суму 26862,00 грн; серії ЖТ №63592 від 17.12.2019 на суму 31196,47 грн; серії ЖТ №63595 від 18.12.2019 на суму 33085,26 грн; серії ЖТ №63965 від 18.12.2019 на суму 30578,63 грн; серії ЖТ №63708 від 23.12.2019 на суму 25683,12 грн; серії ЖТ №64069 від 23.12.2019 на суму 2544,00 грн; серії ЖТ №63993 від 24.12.2019 на суму 29212,47 грн (т.1. а.с.16-34).

Положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено наступне:

- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1);

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9);

- первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9);

- господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, у якому така операція була здійснена (ч.5 ст.9).

Також, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, (далі - Положення) визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Зазначений у ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з п.п.2.4 вказаного Положення.

Отже, за загальним правилом, фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема ст.9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», та п.п.2.4 вищевказаного Положення.

Разом із тим, відповідач заперечує частину поставок товару згідно договору №99 від 18.07.2019 та наявність поставленого товару саме за такими товарно-транспортними накладними: ТТН серії ЖТ №63993 від 24.12.2019 на суму 29212,47 грн; ТТН серії ЖТ №63708 від 23.12.2019 на суму 25683,12 грн; ТТН серії ЖТ №64069 від 23.12.2019 на суму 2544,00 грн; ТТН серії ЖТ №63965 від 18.12.2019 на суму 30578,63 грн; ТТН серії ЖТ №63595 від 18.12.2019 на суму 29522,32 грн.

Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 N 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами (пункт 1).

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. (пункт 11.3.). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (пункт 11.4.). У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику (пункт 11.5.).

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Такий факт повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.

У зв`язку з цим необхідно враховувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Отже, з метою з`ясування питання щодо реальності господарських операцій з поставки товару за спірними товарно-транспортними накладними та його прийняття відповідачем судом було досліджено у тому числі податкову звітність позивача та відповідача таким чином.

Позивач подав до матеріалів справи зареєстровані ним в ЄРПН податкові накладні №150 від 17.10.2019, №186 від 18.10.2019, №257 від 25.10.2019, №302 від 30.10.2019, №65 від 06.11.2019, №118 від 07.11.2019, №131 від 08.11.2019, №132 від 08.11.2019, №145 від 11.11.2019, №163 від 13.11.2019, №178 від 14.11.2019, №82 від 10.12.2019, №131 від 13.12.2019, №163 від 17.12.2019, №191 від 18.12.2019, №192 від 18.12.2019, №284 від 23.12.2019, №285 від 23.12.2019, №309 від 24.12.2019 (т.1, а.с.35-53).

На виконання вимог ухвали господарського суду від 12.05.2021 ГУ ДПС у Житомирській області супровідним листом від 27.05.2021 №701/06-30-20-02 надіслало до суду податкові декларації з ПДВ ТОВ "Файнвуд" з додатком 5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту", що стосується взаємовідносин з ДП "Пулинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (т.1, а.с.91-99).

На виконання вимог ухвали господарського суду від 15.07.2021 ГУ ДПС у Житомирській області супровідним листом від 02.08.2021 №1018/06-30-20-02 надіслало до суду податкові декларації з ПДВ ТОВ "Файнвуд" з додатком 5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту" за вересень та жовтень 2019 року (т.1, а.с.176-186).

На виконання вимог ухвали господарського суду від 01.12.2021 ГУ ДПС у Житомирській області листом від 10.01.2022 №26/06-30-20-02 за наявною інформацією щодо взаємовідносин ТОВ "Файнвуд" з ДП "Пулинський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради повідомило, що податкові накладні за жовтень 2019 року не були включені до податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року, на відміну від податкових накладних за листопад та грудень 2019 року, які, у свою чергу, включені до податкового кредиту податкових декларації з ПДВ за листопад та грудень 2019 року (т.2, а.с.34).

Оцінюючи податкові накладні та декларації в сукупності з іншими доказами у справі, господарським судом враховано положення Податкового кодексу України (далі - ПК України) та фактичні дії як постачальника, так і покупця щодо відображення в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Відповідно до п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду. Датою виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

За приписами ст.198 ПК України, суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання товарів відносяться до податкового кредиту. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Отже основою податкового обліку є первинні документи по відображенню господарчих операцій.

Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу (товару).

Окрім зазначеного, факт поставки позивачем лісопродукції та отримання її відповідачем за спірними товарно-транспортними накладними підтверджується також сертифікатами про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, а саме: сертифікатами серії ЖТ №606726 від 29.10.2019; серії ЖТ №606854 від 31.10.2019; серії ЖТ №607376 від 15.11.2019; серії ЖТ №607377 від 15.11.2019; серії ЖТ №607415 від 18.11.2019; серії ЖТ №616325 від 15.07.2020, які були надані відповідачем до матеріалів справи (т.1, а.с.236-241), а також сертифікатами серії ЖТ №616324 від 15.07.2020; серії ЖТ №614620 від 02.06.2020; серії ЖТ №609528 від 20.01.2020 (т.2, а.с.54, 62, 71), які були надані на адвокатський запит Житомирським обласним управлінням лісового та мисливського господарства із супровідним листом №09-09/58 від 12.01.2022 та копіями документів, що слугували підставою для їх видачі (т.2, а.с.53-77).

Згідно з положеннями ст.3 Закону України "Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів", порядок видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів затверджується Кабінетом Міністрів України. Сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів видаються підприємствами - постійними лісокористувачами разом з товарно-транспортною накладною. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, забезпечує ведення та розміщення на своєму офіційному веб-сайті електронного переліку виданих сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, а також внесення виданих сертифікатів до єдиного державного інформаційного веб-порталу "Єдине вікно для міжнародної торгівлі" у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, в день видачі таких сертифікатів.

Тимчасовим порядком видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1260, зокрема пунктами 3-5, передбачено, що сертифікат є обов`язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Сертифікат видається на кожну партію лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, оформлену одним товаросупровідним документом, і діє протягом 60 днів з дати його видачі. Для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).

В матеріалах справи, серед іншого, міститься і лист від 14.07.2021 Собка Юрія Тарасовича (автомобільний перевізник ФОП Собко Ю.Т.), який зі свого боку на запит представника позивача підтвердив, що в період з липня по грудень 2019 року здійснив перевезення лісоматеріалів з лісництв ДП "Пулинський лісгосп АПК" вантажоотримувачу ТОВ "Файнвуд" за товарно-транспортними накладними, серед яких і спірні товарно-транспортні накладні (т.1, а.с.190, 213).

Таким чином, усі вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують факт реального постачання позивачем товару та його передачу відповідачу (покупцю).

Разом із тим, суд встановив, що вартість відпущеного товару, яка зазначена в одній товарно-транспортній накладній, не відповідає вартості товару, яка зазначена в акті звірки взаєморозрахунків.

Так, в акті звірки містяться відомості щодо продажу 30.10.2019 на суму 31840,54 грн (т.1, а.с.212), у той час, коли згідно ТТН серії ЖТ №62209 від 30.10.2019 відпущено товар на загальну суму 28631,05 грн (т.1, а.с.19).

Дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи в сукупності з іншими доказами у справі, господарський суд встановив, що всього за період з 17.10.2019 по 24.12.2019 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 580580,55 грн.

Відповідач зі свого боку здійснив оплату за отриманий товар частково на суму 466249,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №367 від 18.10.2019; №385 від 25.10.2019; №387 від 30.10.2019; №398 від 06.11.2019; №404 від 08.11.2019; №410 від 13.11.2019; №419 від 14.11.2019; № 457 від 18.12.2019; №261 від 06.03.2020; №280 від 02.04.2020 (т.1, а.с.130-139).

Отже, на час звернення позивача з цим позовом до суду за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 114331,05 грн.

Станом на дату розгляду справи відповідач доказів оплати боргу не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 ГПК України).

Докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст.76-79 ГПК України.

Згідно з приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 114331,05 грн основного боргу є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню. У задоволенні вимог щодо стягнення 3209,49 грн основного боргу слід відмовити як безпідставні й необґрунтовано заявлені.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 4176,46 грн 3% річних та 7472,31 грн інфляційних втрат.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із наведеного, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Позивач здійснив нарахування 4176,46 грн 3% річних та 7472,31 грн інфляційних втрат за період з 19.12.2019 по 26.02.2021 на підставі положень ст.625 ГПК України.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок заборгованості на предмет відповідності умовам договору та нормам чинного законодавства України, а також здійснивши власний перерахунок за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», суд встановив, що стягненню з відповідача підлягають 8484,28 грн інфляційних втрат (тобто більша сума, ніж заявлена у позові) та 3% річних в сумі 4061,71 із заявлених 4176,46 грн.

Таким чином, з огляду на положення ч.1 ст.14 та ч.2 ст.237 ГПК України, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат у заявленій ним сумі 7472,13 грн та 3 % річних в сумі 4061,71 грн, в решті вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 114,75 грн суд відмовляє.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 114331,05 грн основного боргу, 7472,13 грн інфляційних втрат та 4061,71 грн 3% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами, а відтак підлягають задоволенню. В решті позову щодо стягнення 3209,49 грн основного боргу та 114,75 грн 3% річних слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнвуд" (вул. Хлібна, буд.21, м.Житомир, Житомирська область, 10030, ) на користь Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (вул. М.Грушевського, 24, смт. Пулини, Пулинський район, Житомирська область, 12001, ) 114331,05 грн основного боргу, 7472,13 грн інфляційних втрат, 4061,71 грн 3% річних, 2211,59 грн судового збору.

3.В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.05.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.); та на ел.пошту: ; ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (рек.) та на ел.пошту: .