РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2022Справа № 910/1323/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ"

про стягнення 852 822,41 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ" про стягнення 852 822,41 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідачем без будь-якої правової підстави утримуються грошові кошти у розмірі 852 822,41 грн., які були помилково перераховані позивачем згідно платіжного доручення №2065 від 10.05.2019 та згідно платіжного доручення №3258 від 19.12.2019.

Господарським судом міста Києва ухвалою від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1323/22, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 07.02.2022, направленою на адресу місцезнаходження відповідача та отриманою відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 930.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" (генпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ" (підрядник, відповідач) укладено договір №04/10/18-Ч будівельного підряду (надалі - договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується свопми силами i засобами та на свiй ризик , в межах договірної ціни , що наведена в розділі III Договору , виконати роботи з капітального ремонту вулиці Чорновола в м. Вишневому Київської області (надалі завданням Генпідрядника та у встановлений строк здати виконання робіт Генпідряднику, а Генпідрядник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, прийняти від підрядника закінченi роботи (об`єкт будівництва ) та оплатити їх

Відповідно до п. 3.1. договору ціна цього договору становить 17 325 097,10 грн (сімнадцять мільйонів триста два мільйони вісімсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот шістнадцять грн. 18 коп), у тому числі ПДВ грн 2 887 516,18 грн (Додаток №1).

Згідно з п. 4.1. та п. 4.2. договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати генпідрядником по факту наданих робіт, при умові надходження коштів з джерел фінансування на даний об`єкт. Генпідрядник може перераховувати підряднику аванс в розмірі 30 % вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються генпідряднику. Якщо аванс отримується підрядником в останньому місяці поточного року, він має бути закритий не пізніше 27 числа зазначеного місяця відповідного року.

Відповідно до п. 4.3. договору, поточні та остаточний розрахунки за виконані роботи генпідрядник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, на підставі актів виконаних робіт/форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує підрядник і передає їх для підписання генпідряднику у строк не пізніше 20-го числа звітного місяця в паперовому вигляді та на електронному носії (в програмному (комплексі їх складання ABK).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018 року або до невиконання сторонами передачі об`єкта будівництва генпідряднику, а у випадку невиконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених договором - дiє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 18.1. договору).

На виконання умов договору позивачем виконано роботи на загальну суму 3 840 330,33 грн, в підтвердження чого позивач надав довідку про вартість виконаних робіт та витрат за грудень 2018 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року.

20.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ" укладено Додаткову угоду №1 до договору будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018, якою сторони погодили, що договір будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018 вважати припиненим з 20.08.2019.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ" № НОМЕР_1 , відкритому у АТ "УКРСИББАНК" було перераховано кошти в загальному розмірі 852 822,41 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №2065 від 10.05.2019 на суму 300 000,00 грн, та №3258 від 19.12.2019 на суму 552 822,41 грн (призначення платежу: "оплата за будівельні послуги зг дог 04/10/18-Ч від 04.10.2018).

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що кошти в загальному розмірі 852 822,41 грн сплачені на рахунок відповідача помилково, оскільки між сторонами не існувало жодних договірних правовідносин та зобов`язань, які були б підставою для перерахування спірних грошових коштів.

За доводами позивача, грошові кошти в розмірі 852 822,41 грн перераховані позивачем на рахунок відповідача є помилково сплаченими та отримані відповідачем без достатніх на те правових підстав, а тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача помилково сплачених грошових коштів в розмірі 852 822,41 грн, посилаючись на ст. 1212 ЦК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач платіжними дорученнями №2065 від 10.05.2019 на суму 300 000,00 грн та №3258 від 19.12.2019 на суму 552 822,41 грн перерахував на рахунок відповідача № НОМЕР_1 , відкритому у АТ "УКРСИББАНК", кошти у загальному розмірі 852 822,41 грн, з призначення платежу: «оплата за будівельні послуги зг дог 04/10/18-Ч від 04.10.2018».

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені ст. 1212 Цивільного кодексу України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях.

Згідно із матеріалами справи, перерахування коштів відповідачу у розмірі 300 000,00 грн та у розмірі 552 822,41 грн було здійснено позивачем за призначення: "оплата за будівельні послуги зг дог 04/10/18-Ч від 04.10.2018».

Згідно наданого в матеріали справи договору будівельного підряду №04/10/18-Ч, підписаного та скріпленого печатками сторін, відповідач зобов`язався свопми силами i засобами та на свiй ризик, в межах договірної ціни виконати роботи з капітального ремонту по вулиці Чорновола в м. Вишневому Київської області та у встановлений строк здати виконання робіт позивачу, а позивач зобов`язався надати відповідачу будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, прийняти від підрядника закінченi роботи (об`єкт будівництва ) та оплатити їх.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна цього договору становить 17 325 097,10 грн (сімнадцять мільйонів триста два мільйони вісімсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот шістнадцять грн. 18 коп), у тому числі ПДВ грн 2 887 516,18 грн (Додаток №1).

Також, у п. 4.3. договору зазначено, що поточні та остаточний розрахунки за виконані роботи генпідрядник здійснює лише при умові надходження коштів з джерел фінансування, на підставі актів виконаних робіт/форми КБ-2в, КБ-3, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акти виконаних робіт готує підрядник і передає їх для підписання генпідряднику у строк не пізніше 20-го числа звітного місяця в паперовому вигляді та на електронному носії (в програмному (комплексі їх складання ABK).

У договорі будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018 зазначено рахунок відповідача - № НОМЕР_1 , відкритому у АТ "УКРСИББАНК".

На підтвердження виконання робіт за договором позивачем надано довідку про вартість виконаних робіт та витрат за грудень 2018 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на загальну суму 3 840 330,33 грн, підписані та скріплені печатками сторін.

За доводами позивача 31.12.2018 було проведено повну оплату виконаних відповідачем робіт та в 2019 році будь-яких робіт на виконання договору відповідачем не проводилось.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором та проведення розрахунків у повному обсязі з відповідачем у 2018 році.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018 року або до невиконання сторонами передачі об`єкта будівництва генпідряднику, а у випадку невиконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених договором - дiє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 18.1. договору).

Згідно ч. 7 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строк дії господарського договору - це час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Як встановлено судом між позивачем та відповідачем 20.08.2019 укладено Додаткову угоду №1 до договору будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018, якою сторони погодили, що договір будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018 вважати припиненим з 20.08.2019.

Пунктом 18.1. договору встановлено, що у випадку невиконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених договором - договір дiє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань

У відповідності до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Наведена правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 910/9072/17.

Суд зазначає, що припинення зобов`язання відрізняється від закінчення строку дії договору. Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору.

Однак, ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом.

Отже, суд звертає увагу, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань.

Натомість наявні в матеріалах справи договір №04/10/18-Ч будівельного підряду від 04.10.2018, довідка про вартість виконаних робіт та витрат за грудень 2018 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, свідчить про те, що грошові кошти у сумі 300 000,00 грн та у сумі 552 822,41 грн були перераховані позивачем відповідачу на правовій підставі, а саме за договором будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018.

Окрім того, відповідно до платіжного доручення №2065 позивачем на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ" № НОМЕР_1 , відкритому у АТ "УКРСИББАНК" було перераховано кошти з призначення платежу: «оплата за будівельні послуги зг дог 04/10/18-Ч від 04.10.2018» у розмірі 300 000,00 грн - 10.05.2019, тобто під час дії договору будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018.

Водночас, обов`язок позивача довести обставини, на які він посилається, визначений у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що помилковість перерахування коштів у сумі 300 000,00 грн на користь відповідача не підтверджена жодними доказами та окрім того, не узгоджується з дійсними обставинами справи та обставинами на які посилається позивач в обґрунтування заявленого позову.

Доводи позивача про те, що грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн та у розмірі 552 822,41 грн перераховані відповідачу без правової підстави не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі №6-88цс13, від 02.09.2014 у справі №910/1620/13, від 14.10.2014 у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 у справі №910/1913/14, від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15.

Враховуючи встановлені судом обставини сплата позивачем коштів у сумі 300 000,00 грн та у сумі 552 822,41 грн згідно із платіжними дорученнями №2065 від 10.05.2019, №3258 від 19.12.2019 здійснювались на користь відповідача за договором будівельного підряду №04/10/18-Ч від 04.10.2018, у зв`язку із чим, згідно приписів ст. 1212 ЦК України, сплачені позивачем грошові кошти не можуть визнаватись такими, що набувались відповідачем безпідставно.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вище викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРБУД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОФ".

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.05.2022.

Суддя О.В. Гулевець