ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. Справа№ 910/19806/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Макухи О.А.

у присутності представника боржника Григоряна Г.Г. в режимі відеоконференції

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року

у справі № 910/19806/20 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі №910/19806/20, серед іншого, визнано кредиторами ОСОБА_1 : АТ "Укргазбанк" на суму 2 817 150,79 грн., з яких: 2 812 610,79 грн. - як такі, що забезпечені заставою; ГУ ДПС у м. Києві на суму 8 423, 96 грн. - вимоги першої черги задоволення. Відмовлено у визнанні кредиторами боржника: АТ КБ "Укргазбанк" на суму 10 362 037,65 грн.; ГУ ДПС у м. Києві на суму 29 354,38 грн.; АТ КБ "Приватбанк" на суму 180 127,67 грн. Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 2 825 574,75 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ГУ ДПС у м. Києві звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі № 910/19806/20 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві на суму 29 354,38 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2021 року колегією суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Отрюха Б.В., Сотнікова С.В. апеляційну скаргу ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі № 910/19806/20 повернуто скаржнику без розгляду на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а також доказів відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів з описом вкладення всім учасникам провадження у справі та роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

21.07.2021 року ГУ ДПС у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду повторно.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 року колегією суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Копитової О.С., Сотнікова С.В. апеляційну скаргу ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі №910/19806/20 вдруге повернуто скаржнику без розгляду на підставі ч. 2 ст.260 ГПК України у зв`язку з неподанням доказів відправлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів з описом вкладення ПАТ АБ "Укргазбанк" та роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

21.10.2021 року ГУ ДПС у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду втретє.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.10.2021 зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі №910/19806/20 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів направлення копії апеляційної скарги всім учасникам провадження, не зазначенням в апеляційній скарзі у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали від 29.04.2021 року, а також поданням апеляційної скарги після закінчення строків, установлених статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, та без клопотання про поновлення цих строків та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідно до відомостей, які містяться на зворотньому поштовому повідомленні, скаржник отримав копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 04.11.2021 року.

15.11.2021 року, згідно зазначених на конверті відомостей, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 28.10.2021 року надано докази направлення копії апеляційної скарги всім учасникам провадження, зазначено у чому, на думку апелянта, полягає порушення норм матеріального та процесуального права, а також подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою суду від 22.11.2021 поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.04.2021 у справі №910/19806/20, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 16.12.2021 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 16.12.2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. та судді Копитової О.С. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року, після виходу головуючого судді Остапенка О.М. та судді Копитової О.С. з лікарняного, розгляд справи №910/19806/20 призначено на 27.01.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 27.01.2022 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. та судді Копитової О.С. у відпустці.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року, після виходу головуючого судді Остапенка О.М. та судді Копитової О.С. з відпустки, розгляд справи №910/19806/20 призначено на 24.02.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 року для розгляду справи № 910/19806/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Копитова О.С.

Ухвалою суду від 23.02.2022 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/19806/20 за апеляційною скаргою ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року.

Через військову агресію Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з чим для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів та учасників судового процесу у період воєнного стану судове засідання з розгляду справи №910/19806/20, призначене на 24.02.2022 року, не відбулось.

Разом з тим, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки для розгляду справи №910/19806/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В. та ухвалою від 12.04.2022 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження вказану справу за апеляційною скаргою ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року та призначено її до розгляду на 12.05.2022 року за участю повноважних представників сторін.

02.05.2022 року через відділ документального забезпечення суду від представника боржника надійшла заява про проведення судового засідання 12.05.2022 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 04.05.2022 року подану заяву було задоволено.

Представник боржника в судовому засіданні 12.05.2022 року в режимі відеоконференції проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючий реструктуризацією боргів боржника арбітражний керуючий Вегера А.А. в судове засідання 12.05.2022 року не з`явився, надіславши до його початку засобами електронного зв`язку клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Представники скаржника та АТ КБ "Укргазбанк" в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України шляхом направлення копії ухвали суду від 12.04.2022 року електронною поштою, докази чого долучено до матеріалів справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Повідомлення про призначення справи до розгляду також було опубліковано 22.04.2022 року на офіційному сайті Північного апеляційного господарського суду у мережі Інтернет за посиланням https://anec.court.gov.ua/sud4873/gromadyanam/povidomlennya/1270061/

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

12.05.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника боржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції від 29.04.2021 року у даній справі в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві на суму 29 354,38 грн.- залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, судова колегія зазначає, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУзПБ, яка регулює порядок виявлення кредиторів фізичної особи, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 45 наведеного кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Згідно ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі №910/19806/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Вегеру А.А.

Відповідне оголошення про відкриття щодо ОСОБА_1 провадження у справі про неплатоспроможність офіційно оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 25.01.2021 року за № 65801.

Після публікації вказаного оголошення 18.02.2021 року (згідно відтиску поштового штемпелю на конверті), тобто в межах строку, встановленого ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 37 788,74 грн.

На підтвердження заявлених вимог кредитором до кредиторської заяви надано наступні документи та докази: оригінал довідки про заборгованість, детальний розрахунок заборгованості за ЄСВ, ІКП з ЄСВ за 2018-2021 роки.

Керуючим реструктуризацією боргів боржника згідно відомостей про результати розгляду кредиторських вимог від 05.03.2021 року №02-01/724 вимоги кредитора ГУ ДПС у м. Києві визнано в розмірі 37 788,74 грн., які підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів у справі як вимоги першої черги задоволення.

В свою чергу, боржником у звіті за результатами розгляду вимог кредиторів від 14.04.2021 року вимоги ГУ ДПС у м. Києві визнано частково у сумі 8 423,96 грн.

За наслідками розгляду заявлених кредиторських вимог ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у даній справі, серед іншого, визнано ГУ ДПС у м. Києві кредитором ОСОБА_1 на суму 8 423,96 грн. - як вимоги першої черги, а також відмовлено ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором на суму 29 354,38 грн.

ГУ ДПС у м. Києві з даною ухвалою суду в частині відмови податковому органу у визнанні заявлених вимог не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Оскільки доводи та вимоги скаржника фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду в частині наслідків розгляду заяви ГУ ДПС у м. Києві про визнання кредиторських вимог до боржника, то у відповідності до ст. 269 ГПК України ухвала суду першої інстанції переглядається лише в цій частині.

В іншій частині ухвала місцевого господарського суду не переглядається.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали в оскаржуваній податковим органом частині, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування вказаної ухвали з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-УІ від 08.07.2010 року єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 4 ч. 1 ст.4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В заяві ГУ ДПС у м. Києві зазначило, що заборгованість виникла згідно:

- за 2017 рік: нарахування єдиного внеску №3964343 від 09.02.2018 року у розмірі 8 448,00 гривень.

- за 1 квартал 2018 року: нарахування єдиного внеску №7335640 від 19.04.2018 року у розмірі 2 457,18 гривень.

- за 2 квартал 2018 року: нарахування єдиного внеску №8731040 від, 19.07.2018 року у розмір: 2 457,18 гривень.

- за 3 квартал 2018 року: нарахування єдиного внеску №10126701 від 10.10.2018 року у розмірі 2 457,18 гривень.

- за 4 квартал 2018 року: нарахування єдиного внеску №1422908 від 21.01.2019 року у розмірі 2 457,18 гривень.

- за 1 квартал 2019 року: нарахування єдиного внеску №4342404 від 19.04.2019 року у розмірі 2 754,18 гривень.

- за 2 квартал 2019 року: нарахування єдиного внеску №5821499 від 19.07.2019 року у розмірі 2 754,18 гривень.

- за 3 квартал 2019 року: нарахування єдиного внеску №7304719 від 21.10.2019 року у розмірі 2 754,18 гривень.

- за 4 квартал 2019 року: нарахування єдиного внеску №1419245 від 20.01.2020 року у розмірі 2 754,18 гривень.

- за 1 квартал 2020 року: нарахування єдиного внеску №2911596 від 21.04.2020 року у розмірі 2 078,12 гривень.

- за 2 квартал 2020 року: нарахування єдиного внеску №4410415 від 20.07.2020 року у розмірі 1 039,06 гривень.

- за 3 квартал 2020 року: нарахування єдиного внеску №5885253 від 19.10.2020 року у розмірі 3 178,12 гривень.

- за 4 квартал 2020 року: нарахування єдиного внеску №1437684 від 19.01.2021 року у розмірі 2 200,00 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.1 вищезгаданого Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі за цим текстом - "ЄСВ") - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 року у справі №160/3114/19 зазначив, що відносини щодо адміністрування ЄСВ при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення незалежної професійної діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом було не врегульовано.

З урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору ЄСВ законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

З метою формування єдиної правозастосовчої практики Верховним Судом сформулювано правовий висновок, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати ЄСВ не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником ЄСВ за неї є її роботодавець, а мета збору ЄСВ досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору ЄСВ є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону позивач є застрахованою особою, і ЄСВ за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (2017 рік), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період ЄСВ позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Також Верховний Суд зазначив, що відповідно практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи "Серков проти України" (заява №39766/05), "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06).

Згідно п.1, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону, платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці (підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

З урахуванням сформованої Верховним Судом практики, зокрема у справі № 160/3114/19, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" № 592-ІХ від 13.05.2020 року, статтю 4 Закону було доповнено частиною 6, згідно якої особи, зазначені у п.4 і п. 5 ч. 1 цієї 4 Закону, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.06.2004 року боржник був офіційно працевлаштований:

- з 14.02.2017 року по 23.03.2017 року в АТ "РВС банк" (ідентифікаційний код: 39849797) на посаді радника голови правління.

- з 15.08.2017 року по 22.01.2018 року в АТ "Місто банк" (ідентифікаційний код: 20966466) на посаді начальника відділу фінансового моніторингу.

- з 26.06.2018 року по 13.08.2018 року в АТ "Універсал банк" (ідентифікаційний код: 21133352) на посаді начальника Управління фінансового моніторингу.

- з 21.08.2018 року по 03.12.2018 року в ТОВ "Пост фінанс" (ідентифікаційний код: 38324133) на посаді провідного економіста департаменту фінансового моніторингу, а з 03.12.2018 переведений на посаду директора департаменту фінансового моніторингу в ТОВ "Пост фінанс" (ідентифікаційний код: 38324133).

Отже, як вбачається з вищезазначеного, з 14.02.2017 року по 23.03.2017 року, з 15.08.2017 року по 22.01.2018 року, з 26.06.2018 року по 13.08.2018 року та з 21.08.2018 року боржник був офіційно працевлаштований.

Таким чином, боржником повідомлено, що ЄСВ в 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роках нараховувалось і сплачувало:

- в період з 14.02.2017 року по 23.03.2017 року - АТ "РВС банк" (ідентифікаційний код: 39849797) за 1 місяць.

- в період з 15.08.2017 року по 22.01.2018 року - АТ "Місто банк" (ідентифікаційний код: 20966466) протягом 6 місяців.

- в період з 26.06.2018 року по 13.08.2018 року - АТ "Універсал банк" (ідентифікаційний код: 21133352) протягом 2 місяців.

- в період з 21.08.2018 року - ТОВ "Пост фінанс" (ідентифікаційний код: 38324133).

Відповідно до п.1 ч. 1 Закону, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

За змістом ч. 5 ст. 8 Закону, Єдиний внесок для платників, зазначених у ст.4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 (двадцять два) відсотки до визначеної ст.7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VII від 21.12.2016 року установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3 200,00 гривень.

Отже, мінімальний страховий внесок у 2017 році складав 3 200,00 * 22 % = 704,00 грн.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №2246-VII від 07.12.2017 року установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3 723,00 гривень.

Отже, мінімальний страховий внесок у 2018 році складав 3 723,00 * 22 % = 819,06 грн.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" №2629-VII від 23.11.2018 року установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 173,00 гривень.

Отже, мінімальний страховий внесок у 2019 році складав 4 173,00 * 22 % = 918,06 грн.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 294-ІХ від 14.11.2019 року установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 723,00 гривень, з 1 вересня - 5 000,00 гривень.

Отже, мінімальний страховий внесок у 2020 році складав з 1 січня: 4 723,00 * 22 % = 1 039,06 грн., з 1 вересня: 5 000,00 * 22 % = 1 100,00 грн.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що не підлягають визнанню вимоги кредитора в розмірі:

За 2017 рік у розмірі: 704,00 грн. * 7 місяців = 4 928,00 грн.

За 2018 рік у розмірі: 819,06 грн. * 6 місяців = 4 914,36 грн.

За 2019 рік у розмірі: 918,грн. * 12 місяців = 11 016,72 грн.

За 2020 рік у розмірі: 2 078,12 +1 039,06+3 178,12+2 200,00 = 8 495,30 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість вимог кредитора до боржника в розмірі 29354,38 грн.

Таким чином, посилання скаржника про порушення Господарським судом міста Києва норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній податковим органом частині не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі №910/19806/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.04.2021 року у справі №910/19806/20 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ГУ ДПС у м.Києві на суму 29 354,38 грн. залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 25.05.2022 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Грек