УХВАЛА

м. Київ

08.06.2022Справа № 910/13419/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у судовому засіданні

заяву Національного банку України

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, 9)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. Б), Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, 3)

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності

за участю представників згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання недійсним договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимог (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором № 11/03-38 від 17.08.2007 та про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 задоволено позов Національного банку України; визнано недійсним договір №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи отримані згідно Акту приймання-передачі до Договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007, а саме:

- оригінал кредитного договору №11/03-38 від 17.08.2007 з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями;

- договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів;

- усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (Управителем від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника;

- документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 3 524 грн. 00 коп.

06.05.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 було видано відповідні накази.

16.02.2022 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява Національного банку України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, зокрема, наказ, який був виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи отримані згідно договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007. У поданій заяві заявник також просить суд видати наказ Національному банку України про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 призначено розгляд заяви Національного банку України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню на 28.02.2022.

05.04.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання заявника про відкладення розгляду заяви у зв`язку з запровадженням воєнного стану в країні.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Судове засідання 28.02.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

За таких обставин, ухвалою суду від 03.05.2022 призначено наступне судове засідання щодо розгляду заяви Національного банку України на 08.06.2022.

Розглянувши у судовому засіданні 08.06.2022 заяву Національного банку України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Частина 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме:

- якщо його (наказ) видано помилково;

- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

В обґрунтування поданої заяви Національний банк України вказує, що за наказом, виданим на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, стягувачем має бути Національний банк України, оскільки рішення суду ухвалено на його користь, а отже і наказ необхідно було видавати Національному банку України, однак вказаний наказ помилково було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М".

В рішенні Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 судом було визнано недійсним договір № 012 від 30.09.2015 року про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 11/03-38 від 17.08.2007 року, що свідчить про відсутність правових підстав володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" переданими йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документами на підтвердження спірних майнових прав.

Так, наказом Господарського суду міста Києва №910/13419/18 від 06.05.2019 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 012 від 30.09.2015 року про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007 року, а саме:

- оригінал кредитного договору №11/03-38 від 17.08.2007 з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями;

- договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів;

- усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (Управителем від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника;

- документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Як вбачається з наказу Господарського суду міста Києва №910/13419/18 від 06.05.2019 стягувачем за вказаним наказом є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М".

02.12.2009 постановою правління Національного банку України №713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

20.11.2013 між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку", Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Національним банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за №3960 (надалі - "Договір управління").

Частиною 5 ст. 1033 Цивільного кодексу України встановлено, що управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 316 Цивільного кодексу України особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

З огляду на викладені положення вбачається, що з укладенням договору управління майном (майновими правами) та переданням такого майна управителю відповідна особа набуває статусу фактичного тимчасового власника такого майна, однак з обмеженими положеннями договору та закону повноваженнями щодо володіння та розпорядження ним для досягнення мети укладення відповідного правочину управління.

Отже, власником майна є Національний банк України, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (стягувач за наказом) є управителем такого майна та має діяти в інтересах власника.

Однак, як стверджує Національний банк України рішення суду залишається не виконаним в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", оскільки останнім не було пред`явлено наказ Господарського суду міста Києва №910/13419/18 від 06.05.2019 до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Положення ч.ч. 1, 2, 3 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Отже, оскільки наказ Господарського суду міста Києва №910/13419/18 від 06.05.2019 стягувачем не пред`являється до виконання, то рішення суду в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, залишається без виконання, що безумовно становить порушень прав та інтересів Національного банку України, з метою захисту яких і було ініційовано спір у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1008 Цивільного кодексу України довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час, а пунктом 3 ч.1 ст. 1006 Цивільного кодексу України визначено його обов`язок негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Таким чином, враховуючи триваюче невиконання рішення суду, невжиття Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" заходів щодо забезпечення примусового виконання рішення суду, як стягувачем за наказом, а також з урахуванням того, що саме Національний банк України є власником майна, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" є лише управителем такого майна (який має діяти в інтересах власника), то цілком обґрунтованим є висновок про втрату інтересу у Банку на існування у повіреного подальшого права на отримання таких документів, а тому саме на користь Банку такі документи мають бути повернуті.

Суд приходить до висновку, що процесуальне право на пред`явлення наказу до виконання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" перейшло до Національного банку України, оскільки саме ця особа має безумовні права на одержання належних їй документів, і така особа, як довіритель в письмовій формі клопоче про припинення делегованих повіреному прав на одержання відповідного майна, а відтак існують підстави для висновку про припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на пред`явлення наказу до виконання.

Оскільки суд дійшов висновку про припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на пред`явлення наказу до виконання у зв`язку із переходом такого права до Національного банку України, то з метою належного виконання судового рішення доцільно видати такій особі новий наказ, адже неефективним будуть дії, спрямовані на повернення чи вилучення попереднього наказу суду.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Національного банку України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Національного банку України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/13419/18 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М» документи, отримані згідно договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), таким, що не підлягає виконанню.

3. Видати Національному банку України наказ про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі № 910/13419/18 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту «Дельта М» документи, отримані згідно договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

Ухвала набирає законної сили 08.06.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин