СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 травня 2022 року м. Харків Справа № 905/1879/15 (905/1865/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Гребенюк Н.В., розглянувши апеляційну скаргу позивача, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Червона зірка» в особі ліквідатора Пуговкіної А.В. (вх. 575 Д),

на рішення господарського суду Харківської області від 16.02.2022 (повний текст рішення складено 17.05.2022, суддя Чорненька І.К.)

у справі № 905/1879/15 (905/1865/21)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Червона зірка, м. Дружківка, в особі ліквідатора Пуговкіної А.В.,

до відповідача Дружківської міської ради, м. Дружківка,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях,

про визнання права власності на будівлю їдальні та господарські будівлі за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Донецької області від 18.01.2016 у справі №905/1879/15 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Червона зірка визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.06.2020 у справі №905/1879/15 призначено ліквідатором у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Червона зірка» арбітражного керуючого Пуговкіну Аллу Валерівну.

У вересні 2021 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Червона зірка в особі ліквідатора Пуговкіної А.В. звернулось до господарського суду Донецької області до Дружківської міської ради про визнання права власності на будівлю їдальні та господарські будівлі за набувальною давністю.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.02.2022 у справі №905/1879/15 (905/1865/21) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Червона зірка в особі ліквідатора Пуговкіної А.В., з рішенням місцевого господарського суду не погодилось до звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.02.2022 у справі № 905/1879/15(№905/1865/21) та прийняти нове судове рішення, яким визнати за позивачем право власності на будівлю їдальні під літерою «Б-1», загальною площею 214,3 кв.м, та господарські будівлі, які складаються з: сараю під літерою «В-1» площею 42,8 кв.м; погрібу під літерою «в» площею 26,1 кв.м; вбиральні під літерою «Г» площею 3,9 кв.м, які знаходяться за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул.. Вільямса, буд.1б., за набувальною давністю; судові витрати покласти на відповідача.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що ним не було отримано повний текст оскаржуваного судового рішення, що, на його думку, є поважною причиною пропуску строку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.05.2022 для розгляду справи №905/1879/15 (905/1865/21) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Згідно з положеннями ч.2 ст.256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Частиною 1 ст.119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Східний апеляційний господарський суд, розглянувши подане скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визначені апелянтом, поважними.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

За змістом статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов`язок щодо надання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір за подання апеляційної і касаційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, звертаючись до господарського суду з позовною заявою, позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справи апелянтом мав бути сплачений судовий збір у сумі 3 405,00грн.

Натомість, до матеріалів справи апелянтом не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та про їх наявність не зазначено у тексті апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою та у клопотанні про відстроченні сплати судового збору, позивач просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, посилаючись на перебування апелянта у скрутному матеріальному становищі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з наступного.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом тлумачення наведеної норми вбачається, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе лише за наявності умов, вказаних у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" і є правом суду.

З огляду на відсутність обставин, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційну скаргу скаржником подано з порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 258, а саме: до скарги не додано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з цим, на виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що апелянту з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги слід надати суду докази сплати (доплати) судового збору у встановлених порядку та розмірі (3 405,00грн).

Керуючись статтями 174, 234, пунктом 2 частини третьої статті 258, статтею 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Червона зірка» в особі ліквідатора Пуговкіної А.В. (вх. 575 Д) на рішення господарського суду Харківської області від 16.02.2022у справі № 905/1879/15 (905/1865/21) залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду: докази сплати (доплати) судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (3 405,00грн).

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

4. Запропонувати скаржнику надати докази усунення недоліків поданої апеляційної скарги засобами електронного зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.В. Гребенюк