РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

01.06.2022Справа № 910/2215/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтранс
до Акціонерного товариства Українська залізниця
про стягнення 6 733,07 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Лемтранс (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця (далі відповідач) про стягнення 6 733,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 відкрито провадження у справі № 910/2215/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2212-IX від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження, зокрема, судів. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а суди повинні забезпечувати безпеку учасників судового провадження, запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист та визначених законом процесуальних прав в умовах воєнного стану, коли реалізація учасниками справи своїх прав і обов`язків є суттєво ускладненою.

Рада суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, вказала по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 18.02.2022 була отримана відповідачем 07.04.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

Позивачем копія вказаної ухвали суду від 18.02.2022 отримана 02.05.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 015.

04.04.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (зданий до відправлення відділенню зв`язку 22.02.2022), відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту встановлення придбаних ним деталей на розукомплектовані вагони. Стосовно понесення витрат на ремонт вагонів в сумі 810,59 грн відповідач вказує, що факт розукомплектування вагонів не відноситься до експлуатаційних обставин, тому ремонт таких вагонів підлягає оплаті за рахунок позивача без відшкодування таких витрат відповідачем. Також відповідач заперечує проти стягнення з нього 162,48 грн витрат за транспортування вагонів, з огляду на те, що виявлення розобладнання вагону відбулось поза межами перевезення, а саме після перевезення та прийняття вантажу.

11.05.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (здана до відправлення 05.05.2022), в якій позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався, заперечень не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

30.06.2020 між Акціонерним товариством Українська залізниця (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лемтранс (замовник) шляхом приєднання був укладений договір надання послуг № 8208503 (далі договір надання послуг), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

На виконання умов вищевказаного договору надання послуг та на підставі залізничної накладної № 500050152 вагон ТОВ Лемтранс, зокрема, № 62256003 був прийнятий АТ Українська залізниця до перевезення за маршрутом станція відправлення Маріуполь-Сортувальний станція призначення Сартана, при цьому зазначено, що такий вагон пересилається на своїх осях в ремонт чи з ремонту.

17.08.2021 на станції Саратна (код станції 484809) було виявлено факт розукомплектування вагону № 62256003, про що того ж дня о 07.10 год. складено повідомлення № 7382 за формою ВУ-23М, в якому в графі несправностей вказано про розукомплектування ручного гальма, несправність регулятора гальмівної. Також 17.08.2021 складено повідомлення за формою ВУ-36М про направлення вагону № 62256003, вказаний вагон був направлений до «Вольноваського вагонного депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

28.08.2021 з метою складання комерційного акту позивач звернувся до начальника станції Сартана структурного підрозділу «Станція Маріуполь - Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих. № 5278/ДВ від 27.08.2021, що підтверджується описом вкладень AT «Укрпошта» № 897.

З метою складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось до начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих. № 5279/ДВ від 27.08.2021, що підтверджується описом вкладень AT «Укрпошта» № 637.

Також ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до директора регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою вих. № 5696/ДВ від 21.09.2021 (підтверджується описом вкладень AT «Укрпошта» № 870) на дії начальника станції Сартана структурного підрозділу «Станція Маріуполь - Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та до начальника структурного підрозділу «Служба вагонного господарства» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою вих. № 5697/ДВ від 21.09.2021 (підтверджується описом вкладень AT «Укрпошта» № 524) на дії начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», у зв`язку з тим, що зазначеними особами було відмовлено представникам ТОВ «ЛЕМТРАНС» у складанні актів. ТОВ «ЛЕМТРАНС» у даних скаргах просило розглянути скарги та за результатами їх розгляду дати відповідним особам розпорядження про складання комерційних актів та актів про пошкодження вагонів відповідно до вимог Правил складання актів.

Проте, як вказується позивачем, відповідачем акти, які засвідчують факт пошкодження вагонів, не складені та не надані.

Як зазначає позивач у позові, з метою ремонту вищевказаного вагону ним придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, зокрема, на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 64 від 01.02.2021 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано гальмо стояночне К22.04-04.00.00.0-00СБ у кількості 1 шт. на загальну суму 5 760,00 грн.

Кошти були сплачені згідно з платіжним дорученням № 1874 від 26.02.2021.

У свою чергу, відповідачем на підставі договору № ДОН/В-21017/НЮ-П від 30.12.2020, укладеного між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник), згідно якого підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо, зокрема, структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця».

Деталі, придбані ТОВ «ЛЕМТРАНС» для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, були передані структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на зазначений вагон відповідно до акту № 21 від 31.08.2021 про зняття з відповідального зберігання і витрат запасних частин, які постачає ТОВ «Лемтранс» для технічного обслуговування вагонів з відчепленням згідно договору № ДОН/В-2Ю17/НЮ-П від 30.12.2020.

У зв`язку з розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька Залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, на якому й були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектований вагон, вартість яких без ПДВ склала 675,49 грн, з ПДВ - 810,59 грн.

Також позивач зазначає, що поніс витрати на транспортування пошкоджених вагонів в ремонт, що підтверджується наступним. У графі № 34 накладної «Усього сплачено відправником (прописом)» залізничної накладної № 50050152 зазначено суму без ПДВ 135,40 грн. На підтвердження того, що витрати з транспортування пошкоджених вагонів в ремонт було сплачено позивачем у графі 13 «Платник» залізничної накладної вказано платником ТОВ «Лемтранс», відповідно, така сума з ПДВ складає 162,48 грн.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд стягнути з відповідача 6 733,07 грн, які складаються з суми за придбані деталі в розмірі 5 760,00 грн, вартості технічного обслуговування в розмірі 810,59 грн та витрат на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту 162,48 грн.

Заперечуючи проти обґрунтованості позовних вимог, відповідач послався на те, що неможливо індентифікувати деталі, які були встановлені під час ремонту; факт розукомплектування вагону не відноситься до експлуатаційних обставин, тому ремонт вагону підлягає оплаті позивачем відповідачу без відшкодування вартості такого ремонту; витрати на транспортування в сумі 162,48 грн відшкодовуються на підставі Правил користування вагонами і контейнерами, внаслідок пошкодження вагону, а не вантажу, проте в даному випадку, за твердженням відповідача, вагон був вантажем.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди встановлено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати шкоду наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між поведінкою і шкодою, вини.

Такий елемент, як наявність шкоди, полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Судом встановлений та підтверджується матеріалами справи факт наявності усіх чотирьох елементів складу правопорушення. Так, наявність шкоди полягала у пошкодженні належного позивачу на праві власності (оренди) вагону № 62256003, які вимагали ремонту останнього.

Протиправна поведінка відповідача полягала у незабезпеченні збереження належного позивачу майна.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою проявився у вигляді недотримання відповідачем обов`язку забезпечити збереження майна під час транспортування.

За приписами ст. 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Положеннями ст. 24 Закону України Про залізничний транспорт встановлено, що відправники, одержувачі вантажів та власники під`їзних колій несуть матеріальну відповідальність згідно з чинним законодавством України за пошкодження контейнерів і рухомого складу перевізників, а перевізники - за втрату і пошкодження транспортних засобів, що їм не належать, у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.
Згідно з п. 24 Правил користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, у разі втрати або пошкодження вагона до стану, що не підлягає ремонту, винна сторона зобов`язана надати відповідний вагон. У разі відсутності у винної сторони відповідного вагона вона зобов`язана відшкодувати його вартість, визначену згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116 Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей.

Пунктом 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 116 від 22.01.1996, встановлено, що розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

При цьому, судом не беруться до уваги заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов, оскільки відповідачем під час розгляду справи не доведено факту того, що позивачем було надано вже несправний вагон або того, що пошкодження такого вагону сталось не з вини відповідача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лемтранс (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46А, код 30600592) збитки в розмірі 6 733,07 грн (шість тисяч сімсот тридцять три грн 07 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення підписано 01.06.2022.

Суддя О.Г. Удалова