ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"25" травня 2022 р. м. Київ Справа №911/670/22

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сквирська круп`яна компанія» (09000, Київська обл., м. Сквира, вул. Залізнична, 8)

про стягнення 141625,01 грн

встановив:

У травні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сквирська круп`яна компанія» (далі відповідач) про стягнення 141625,01 грн заборгованості за договором постачання електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем як постачальником та відповідачем як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №420007555 від 01.01.2019, надалі договір. У відповідача за договором виникла заборгованість, а саме за спожиту електроенергію за грудень 2021 основний борг в сумі 137720,46 грн, а також пеня в сумі 2815,38 грн, 3% річних в сумі 451,62 грн, інфляційні в сумі 637,55 грн, а всього 141625,01 грн. З наведених підстав позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача загальної суми 141625,01 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги, які мають бути дотримані позивачем при поданні позовної заяви.

Суд зазначає, що дотримання необхідних вимог до позовної заяви, які встановлені статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, пов`язане з виконанням завдання господарського судочинства.

При цьому, за змістом ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, належать до категорії малозначних справ, що розглядаються у спрощеному провадженні. Відповідно до ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Отже, беручи до уваги, що ціна позову у поданій позивачем позовній заяві (141625,01 грн) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є підстави для висновку про те, що даний спір належить до категорії малозначних справ, що підлягають розгляду у спрощеному провадженні.

Частиною 1 ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У пунктах 3, 5 та 8 ч.3 ст.162 цього Кодексу встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до ч.2 ст.164 цього Кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З поданої позовної заяви вбачається, що позивач в ній заявляє вимогу про стягнення основного боргу, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат.

В додатку 8 до позовної заяви позивач виклав, як він зазначає, детальну інформацію про нарахування відповідачу 137720,46 грн основного боргу, 2815,38 грн пені, 451,62 грн 3% річних та 637,55 грн інфляційних.

Із наданого позивачем розрахунку основного боргу вбачається, що позивач навів в ньому всю історію нарахувань та оплат за договором за період з 01.01.2021 по 28.01.2022 з точки зору бухгалтерського обліку (із зазначенням дати та суми кожного нарахування відповідачу та кожної оплати відповідачем) і таким чином розрахував заборгованість (основний борг) в сумі 137720,47 грн, виходячи з усіх нарахувань та отриманих платежів.

При цьому, із доданого позивачем до позовної заяви договору про постачання електроенергії (копії) вбачається, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (пункт 5.5 договору).

Разом з тим суд відмічає, що на підтвердження усіх нарахувань відповідачу, які зазначаються позивачем в його розрахунку, позивачем до позовної заяви додано лише рахунок-фактуру за листопад 2021 на загальну суму 119693,62 грн та один акт прийняття-передавання електричної енергії разом з рахунком-фактурою за грудень 2021 на загальну суму 268026,84 грн. Позивачем до його розрахунку основного боргу не додано первинні документи за розрахункові періоди (рахунки-фактури та акти з січня 2021 по жовтень 2021) на підтвердження усіх інших нарахувань, які зазначені позивачем в його розрахунку за ці періоди.

Відтак, наведений позивачем розрахунок основного боргу у додатку до позовної заяви не можна вважати обґрунтованим розрахунком в аспекті ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у цьому розрахунку позивачем документально обґрунтовано лише нарахування відповідачу за листопад та грудень 2021 грн, а інші нарахування (за період з січня 2021 по жовтень 2021) за відсутності їх документального підтвердження позивачем в позовній заяві мають тільки інформаційний характер.

Водночас, із вказаного розрахунку позивача вбачається, що неоплаченим періодом (спірним періодом, за який заявляється вимога про стягнення основного боргу в сумі 137720,47 грн) є розрахунковий період грудня 2021 (нарахування відповідачу за електричну енергію за грудень 2021 згідно з актом прийняття-передавання становить 268026,84 грн, яке позивач, як вбачається з розрахунку, визнає частково оплаченим, враховуючи переплату відповідачем по рахунку-фактурі за листопад 2021).

У зв`язку з цим позивачу необхідно викласти в позовній заяві обставини справи та обґрунтований розрахунок суми основного боргу з урахуванням фактичного спірного розрахункового періоду, за який було поставлено електроенергію позивачем відповідачу і який не був оплачений (був частково оплачений) відповідачем, та надати відповідні докази, а саме:

- вказати спірний розрахунковий період та загальну суму нарахування (вартості поставленої електроенергії позивачем відповідачу) за цей період,

- вказати дати та суми оплат (часткових оплат), які зменшують загальну суму нарахування за спірний розрахунковий період для цілей підрахунку таким чином основного боргу (розрахунку суми неоплаченої відповідачем вартості електроенергії, як вбачається, за період грудень 2021),

- надати копію акту прийняття-передавання за листопад 2021 (за наявності) на підтвердження загальної суми нарахування за листопад 2021, оскільки позивач, як вбачається з розрахунку, визнає частково оплаченим розрахунковий період грудня 2021 з підстав переплати відповідачем суми нарахування за листопад 2021 і розмір такої переплати таким чином зменшує суму нарахування за грудень 2021 (формує основний борг).

При цьому, в якості доказу обґрунтованості нарахування вартості електроенергії за грудень 2021 позивачем до позовної заяви додано копію акту прийняття-передавання за грудень 2021, який містить незаповнені поля стосовно того, ким підписаний цей акт з боку відповідача.

Також, в обґрунтування порушення (прострочення) сплати відповідачем основного боргу за електроенергію, а також нарахування пені, 3% річних та інфляційних позивач посилається в позовній заяві (буквально підкреслює), що оплата рахунків постачальника за цим договором здійснюється споживачем у строк, визначений у рахунку.

Позивачем до позовної заяви додано копії рахунків-фактур за листопад та грудень 2021, які містять незаповнені поля щодо того, ким підписані ці рахунки з боку постачальника та дати їх отримання споживачем. При цьому самим позивачем в позовній заяві не наведено конкретної календарної дати (дат), до якої відповідач повинен був сплатити за умовами договору відповідний рахунок-фактуру за спірний розрахунковий період (періоди). Так само, позивачем до позовної заяви не надано ніяких доказів щодо фактичної передачі позивачем відповідачу рахунків-фактур за листопад та грудень 2021, в той час як з доданої позивачем до позовної заяви комерційної пропозиції як додатку до договору вбачається, що строк оплати рахунків прив`язаний до дати їх отримання споживачем.

Отже, позивачем в позовній заяві не наведене повне обґрунтування виникнення прострочення оплати відповідачем вартості електроенергії як в аспекті стягнення у судовому порядку простроченого основного боргу, так і нарахованої позивачем в позовній заяві пені, 3% річних та інфляційних за прострочення оплати основного боргу.

У зв`язку з цим позивачу необхідно викласти в позовній заяві обставини справи та їх докази, а саме: зазначити, до якої конкретної календарної дати повинні були бути сплачені відповідачем рахунки-фактури за листопад та грудень 2021 та надати відповідне обґрунтування, в т.ч. викласти обставини виписування та передачі позивачем відповідачу рахунків-фактур та актів прийняття-передавання за листопад та грудень 2021 та надати відповідні докази, в т.ч. зазначити, ким був підписаний акт прийняття-передавання за грудень 2021 з боку відповідача, якщо він був підписаний відповідачем, та до яких засобів доказування, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, відносяться додані позивачем до позовної заяви рахунки-фактури, які, як вбачається, ніким не підписані.

Крім того, із наданого позивачем в додатку до позовної заяви розрахунку пені, 3% річних та інфляційних вбачається, що позивач (представник позивача) при підготовці позовної заяви не складав обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних з посиланням на докази, розрахунком суми простроченого боргу, обґрунтуванням дати виникнення прострочення, а використав певний внутрішній документ системи обліку позивача.

Так, наданий позивачем розрахунок пені не містить обґрунтування, чому у періоді з 01 по 07.12.2021 позивачем нарахована пеня від суми основного боргу 45000 грн та додатково у періоді з 01 по 08.12.2021 від суми 34693,62 грн (відсутній розрахунок суми основного боргу з посиланням на докази його виникнення та обґрунтуванням дати виникнення прострочення). Так само відсутнє обґрунтування нарахувань за період з 11 по 31.01.2022. Крім того, нижче по тексту розрахунку зазначено, що нарахування пені стосується періоду з 01.12.2021 по 26.04.2022, в той час як в розрахунку фактично наявні нарахування лише у періоді з 01 по 08.12.2021 та з 11 по 31.01.2022, а за інші періоди (до 26.04.2022) нарахувань в розрахунку немає.

Так само, наданий позивачем розрахунок 3% річних не містить обґрунтування, чому у періоді з 01 по 07.12.2021 позивачем нараховані 3 % річних від суми основного боргу 45000 грн та додатково у періоді з 01 по 08.12.2021 від суми 34693,62 грн (відсутній розрахунок суми основного боргу з посиланням на докази його виникнення та обґрунтуванням дати виникнення прострочення). Так само відсутнє обґрунтування нарахувань за період з 11 по 31.01.2022. Крім того, нижче по тексту розрахунку зазначено, що нарахування 3% річних стосується періоду з 01.12.2021 по 26.04.2022, в той час як в розрахунку фактично наявні нарахування лише у періоді з 01 по 08.12.2021 та з 11 по 31.01.2022, а за інші періоди (до 26.04.2022) нарахувань в розрахунку немає.

Також, наданий позивачем розрахунок інфляційних не містить обґрунтування, чому у періоді з 25 по 30.11.2021 позивачем нараховані інфляційні від суми основного боргу 79693,62 грн (відсутній розрахунок суми основного боргу з посиланням на докази його виникнення та обґрунтуванням дати виникнення прострочення). Крім того, нижче по тексту розрахунку зазначено, що нарахування інфляційних стосується періоду з 01.12.2021 по 26.04.2022, в той час як в розрахунку фактично наявне нарахування лише у періоді з 25 по 30.11.2021. Крім того, розрахунок не містить обґрунтування нарахування інфляційних за місячною ставкою в той час як фактичним періодом нарахування, як вбачається, у періоді з 25 по 30.11.2021 є лише 6 днів в такому місяці.

У зв`язку з цим використання позивачем певного внутрішнього документу системи обліку позивача не може вважатись обґрунтованими розрахунками пені, 3% річних та інфляційних в аспекті ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить обґрунтувань дати виникнення прострочення, розміру (розмірів) основного боргу, використаного для розрахунку, з посиланням на відповідні докази та містить суперечності щодо періодів нарахування, за які позивачем заявляються відповідні позовні вимоги.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень пункту 1 ч.1 ст.164 та ч. 1 ст.172 цього Кодексу щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ч.3 ст.2 та ст.14 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в позовній заяві зазначає, що він звернувся до ПраТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з проханням надати інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем в паперовому вигляді, однак на момент звернення до суду відповідь отримана не була, тому зазначений документ буде поданий до суду відразу після отримання позивачем.

У зв`язку з цим суд роз`яснює, що разом з усуненням позивачем недоліків позовної заяви позивач вправі подати також відповідний документ(и), який у нього був відсутній на момент подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням обставин справи та обґрунтованого розрахунку суми основного боргу, а саме:

- зазначенням спірного розрахункового періоду та суми нарахування за цей період,

- зазначенням суми оплат (часткових оплат), які зменшують суму нарахування за спірний розрахунковий період для цілей підрахунку таким чином основного боргу (розрахунку суми неоплаченої відповідачем вартості електроенергії, як вбачається, за період грудень 2021),

- зазначенням, до якої конкретної календарної дати (дат) відповідач повинен був оплатити рахунки-фактури за листопад та грудень 2021, та наведенням відповідного обґрунтування, в т.ч. з викладом обставин виписування та передачі позивачем відповідачу рахунків-фактур та актів прийняття-передавання за листопад та грудень 2021 та зазначенням відповідних доказів, в т.ч. зазначенням того, ким був підписаний акт прийняття-передавання за грудень 2021 з боку відповідача, якщо він був підписаний з боку відповідача, та до яких засобів доказування, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, відносяться додані позивачем до позовної заяви рахунки-фактури, які, як вбачається, ніким не підписані;

3.2. належним чином засвідченої копії акту прийняття-передавання за розрахунковий період листопад 2021 (за наявності);

3.3. письмових уточнень до позовної заяви із обґрунтованими розрахунками пені, 3% річних та інфляційних, в т.ч. обґрунтуванням дати виникнення прострочення основного боргу, розміру основного боргу, використаного для розрахунків, зазначенням доказів існування основного боргу у відповідному розмірі у відповідні періоди нарахування, зазначенням фактичних періодів нарахувань, за які позивачем заявляються відповідні позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних;

3.4. письмових уточнень до позовної заяви із обґрунтування нарахування інфляційних в той час як періодом нарахування, як вбачається, є лише 6 днів в місяці;

3.5. доказів на підтвердження викладених позивачем обставин в уточненнях до позовної заяви з урахуванням даної ухвали господарського суду про залишення позову без руху.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 25.05.2022 №911/670/22.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 25.05.2022 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова