ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Справа№ 910/543/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Зозуля Н.М.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 25.01.2022

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/543/21 (суддя О.А. Грєхова, м. Київ, повний текст складено 01.06.2021)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек",

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",

про зміну умов Договору поставки товару №119 (7) 20 УК від 02.04.2020

(№ 53-121-01-20-09257 від 15.04.2020),

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек",

про стягнення пені та штрафу за порушення строку поставки товару в розмірі 513 363,81 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Субтек» (далі - позивач/ ТОВ «Субтек») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - відповідач /ДП «НАЕК «Енергоатом») про зміну умов Договору поставки товару № 119 (7)20УК від 02.04.2020 (№ 53-121-01-20-09257 від 15.04.2020).

Позовні вимоги обґрунтовані існуванням, на думку позивача, підстав для зміни п. 1.2 Договору з викладенням його в новій редакції, у зв`язку зі зміною істотних обставин, які сторони не могли передбачити при укладення Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.02.2021.

08.02.2021 до Господарського суду міста Києва ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі - позивач за зустрічним позовом/ відповідач за первісним позовом) подано зустрічний позов до ТОВ «Субтек» про стягнення пені та штрафу за порушення строку поставки товару в розмірі 513 363,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки товару № 119 (7)20УК від 02.04.2020 (№ 53-121-01-20-09257 від 15.04.2020) в частині поставки товару в обумовлені сторонами у Договорі строки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 прийнято зустрічний позов ДА «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Субтек» про стягнення пені та штрафу за порушення строку поставки товару в розмірі 513 363,81 грн до розгляду з первісним позовом у справі №910/543/21 та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/543/21 у задоволені первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Субтек" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" пеню в розмірі 100 000,00 грн, штраф в розмірі 215 182,44 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 700,46 грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені первісного позову місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ "Субтек" не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження одночасно чотирьох підстав, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений за рішенням суду. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що наведені позивачем за первісним позовом підстави для внесення змін до договору за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язань позивачем за договором, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності.

Ухвалюючи рішення стосовно зменшення розміру пені, та, відповідно, задовольняючи частково позовні вимоги за зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що:

- відповідачем за зустрічним позовом здійснено поставку товару на суму 3 074 034,79 грн, у межах визначеного п. 1.5 Договору толерансу, проте з порушенням строку, визначеного Договором;

- позивач за зустрічним позовом правильно нарахував відповідачу за зустрічним позовом пеню у загальній сумі 298 181,37 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором згідно його умов (п. 7.2);

- оскільки порушення строку поставки товару вартістю 3 074 034,79 грн перевищує 30 днів, то відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 215 182,44 грн, за договором згідно його умов (п. 7.2);

- ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України закріплюють право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням обставин справи;

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" пеню в розмірі 100 000,00 грн та ухвалити нове рішення в зазначеній частині, яким: - зустрічні позовні вимоги позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек" пені в розмірі 298 181,37 грн задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме - ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи подане відповідачем за зустрічним позовом клопотання про зменшення штрафу та зменшуючи суму штрафу до 100 000,00 грн, залишив поза увагою положення п. 7.2. Договору поставки товару № 119 (7)20УК від 02.04.2020 (№ 53-121-01-20-09257 від 15.04.2020). Крім того, скаржник вважає, що ТОВ "Субтек" не було надано доказів в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

13.08.2021 від позивача за первісним позовом через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача за зустрічним позовом, у якому останній просить апеляційну скаргу Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" ( в оскаржуваній ним частині) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" пеню в розмірі 100 000,00 грн - без змін. Так, у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Субтек» посилаючись на положення ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України просить відновити строк на подання відзиву на позовну заяву.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Тобто, поновлюється строк встановлений законом, у той час, як встановлений судом процесуальний строк може бути продовженим.

Отже, строк для подання клопотань, заяв, відзивів тощо є таким, що встановлюється судом, і може бути лише продовженим за заявою учасника справи, поданого до закінчення цього строку чи з ініціативи суду. Таким чином підстав для поновлення встановленого судом строку не має, тому наявні підстави для залишення його без розгляду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/543/21 призначено на 31.08.2021.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Разіної Т.І. з 31.08.2021 на лікарняному, судове засідання, призначене на 31.08.2021, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 розгляд скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 призначено на 05.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 розгляд скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 призначено на 02.11.2021.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/5548/21 від 01.11.2021 у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/543/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 у справі №910/543/21 апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 прийняти до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.; розгляд справи №910/543/21 призначено на 07.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 розгляд справи №910/543/21 відкладено на 22.12.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/6506/21 від 22.12.2021, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, у справі №910/543/21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 22.12.2021 у справі № 910/543/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.; Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.01.2022.

Явка представників сторін

У судове засідання 25.01.2022 з`явився представники сторін.

Позиція представників сторін у справі

У судовому засіданні представник скаржника підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" пеню в розмірі 100 000,00 грн та ухвалити нове рішення в зазначеній частині, яким: - зустрічні позовні вимоги позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Субтек" пені в розмірі 298 181,37 грн задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/543/21( в оскаржуваній позивачем за зустрічним позовом частині)- без змін, як таке, що прийнято місцевим господарським судом із дотримання норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи, 02.04.2020 між ТОВ "Субтек" (далі - постачальник, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (далі - покупець, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) укладено Договір поставки товару №119(7)20УК (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити:

№ п/пКод ЄСМОНайменуванняКод УКТЗ ЕДОд. вимКіль-кістьЦіна без ПДВ, грн.Сума без ПДВ, грн.
135-1-6-146Труба безшовна 14х2 мм 08Х18Н10ТТУ14-3-197-20067304т0,830859320,00713235,60
235-1-6-209Труба безшовна 219х11 мм 08Х18Н10ТТУ14-3-197-20067304т1,000602960,00602960,00
335-1-4-6Труба безшовна 14х2 мм 08Х18Н10Т ГОСТ 9941-817304т0,232584348,00135568,74
435-1-4-10Труба безшовна 18х2,5 мм 08Х18Н10Т ГОСТ 9941-817304т0,058506074,0029352,29
535-1-4-16Труба безшовна 25х3 мм 08Х18Н10Т ГОСТ 9941-817304т0,049451663,0022131,49
635-1-4-31Труба безшовна 57х3 мм 08Х18Н10Т ГОСТ 9941-817304т0,040436095,0017443,80
735-1-4-31Труба безшовна 57х3 мм 08Х18Н10Т ГОСТ 9941-817304т1,046436095,00456155,37
835-1-3-62Труба безшовна 159х6 мм ст.08Х18Н10Т ГОСТ 9940-817304т1,260502425,00633055,50
Всього без ПДВ: 2609902,79
ПДВ% 20 521980,55
Разом з ПДВ: 3131883,34

Строк поставки товару: квітень-червень 2020 (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.4. Договору визначено, що підприємство виробник: ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн", м. Нікополь, ТОВ "ВО "Оскар" м. Дніпро.

Сторони допускають толеранс (допустиме відхилення) поставки товару від погодженого обсягу поставки за кожною позицією специфікації внаслідок допустимих відхилень геометричних розмірів згідно з ГОСТ 9941-81, ГОСТ 9940-81, ТУ 14-3-197:2006, але не більш ніж ± 10%. Таке відхилення не розцінюється сторонами як порушення зобов`язань зі сторони постачальника. У такому разі розрахунок проводиться за фактично поставлену кількість товару виходячи з встановленої даним Договором ціни, за умови якщо вартість фактично поставленого товару не перевищує вартості Договору ( п. 1.5. Договору).

Товар, що поставляється, по своїй якості повинен підтверджуватися сертифікатом якості, вданим підприємством-виробником, відповідати вимогам ГОСТ 9941-81, ГОСТ 9940-81, ТУ 14-3-197:2006 ( п. 2.1. Договору).

Товар, що призначений для використання на системах, важливих для безпеки АЕС (СВБ), зазначений в п. 2.7 Договору, також повинен відповідати технічним вимогам та умовам постачання 00.РО.00.ТТ.230-18 "Труби для ВП ЗАЕС" (Додаток № 1 до Договору) (далі - ТВтаУП).

За потреби на письмову вимогу покупця постачальник зобов`язаний надати копії технічних умов, за якими виготовляється та постачається товар.

Згідно із п. 2.6 Договору постачальник зобов`язаний надати покупцю проект плану якості, який розроблений відповідно до вимог СОУ НАЕК 039:2013, до початку виготовлення товару, призначеного для СВБ згідно п. 2.7 Договору. СОУ НАЕК 039:2013 в електронному вигляді є загальнодоступним і знаходиться за адресою: http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standards82/p/upravlnnya_zakupvlyamiprod_uktc_sistema_otcnki_vdpovdnost-produktc_otcnyuvannya_produktc_na_etap_virobnitctva-78

За необхідності постачальник повинен забезпечити участь покупця в оцінці відповідності продукції на етапі виробництва згідно з планом якості. Постачальник повинен забезпечити взаємодію покупця з виробником щодо готовності та термінів приймання представників покупця для участі в контрольних точках за планом якості.

У відповідності до п. 2.7 Договору товар, що поставляється відповідно до:

- п. 1-6 специфікації на закупівлю - призначений для використання на системах, важливих для безпеки АЕС (що вливають на роботу АЕС): клас безпеки згідно з НП 306.2.141-2008:3;

- п. 7, 8 специфікації на закупівлю - не призначений для використання на системах, важливих для безпеки АЕС (що впливають на роботу АЕС): клас безпеки згідно з НП 306.2.141-2008:4 або не класифікується.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна вартість договору становить 3 131 883,34 грн.

За умовами п. 3.2 та п. 3.3 Договору оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформлено та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 Договору поставка товару відбувається на умовах DDP - м Енергодар згідно Інкотермс 2010.

Одержувач товару - Запорізьке відділення ВП "Складське господарство" ДП НАЕК "Енергоатом" (м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 133, склад № 3).

Пунктом 4.3 Договору узгоджено, що поставка товару відбувається в строк згідно з п. 1.2.

У відповідності до п. 4.4 Договору товар, що поставляється, повинен супроводжуватись наступними документами: видаткова накладна у 3-х примірниках; сертифікат якості, виданий підприємством-виробником, із зазначенням результатів випробувань; акти (протоколи) за результатами проведення гідравлічних випробувань або неруйнівного контролю із зазначенням методів і обсягів контролю (щодо п. 1-6 специфікації на закупівлю); план якості (щодо п. 1-6 специфікації на закупівлю) - у 3-х примірниках.

Постачальник зобов`язаний оповістити покупця про відвантаження товару листом за сім днів до початку відвантаження щ обов`язковим зазначенням наступних даних: дата відвантаження; номер договору; кількість місць; кількість в т; ціна.

Згідно з п. 7.2 Договору за порушення зазначених строків поставки або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1% від вартості продукції, по якій допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30днів постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань.

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладення (п. 11.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами викладено Технічні вимоги та умови постачання.

Пунктом 4 Додатку № 1 до Договору узгоджено наступне зобов`язання постачальника: до початку виробництва виконується розробка плану якості та забезпечення прийому представника замовника (кінцевого/користувача) (в разі необхідності) для участі в операціях за контрольними точками плану якості (СОУ НАЕК 039). Виготовлення продукції згідно з Договором на поставку.

Відповідно до п. 6.12.2 Договору постачальник повинен надати план якості замовнику протягом одного місяця після підписання договору на поставку продукції та узгодити його з замовником до початку виробництва обладнання. План якості повинен відповідати вимогам СОУ НАЕК 039.

30.06.2020 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої п. 1.2 Договору викладено в наступній редакції: строк поставки продукції: до 31.07.2020.

Листом вих. № 20/175 від 13.08.2020 постачальник звернувся до покупця, у якому просив прийняти в роботу, узгодити та затвердити плани якості.

Листом № 07-105/18318 від 26.08.2020, у відповідь на Лист № 20/175 від 13.08.2020, покупець надав зауваження до планів якості за Договором.

Листом вих. № 20/203 від 03.09.2020 постачальник звернувся до покупця, у якому просив прийняти в роботу, узгодити та затвердити відкориговані плани якості.

Листом № 07-105/20710 від 24.09.2020, покупець у відповідь на Лист № 20/203 від 03.09.2020, погодив відкориговані електронні версії планів якості.

Листом вих. № 20/239 від 01.10.2020 постачальник звернувся до покупця із пропозицією про внесення змін до Договору, у якому, з огляду на погодження покупцем проектів планів якості лише 24.09.2020, у зв`язку з істотною зміною обставин, керуючись п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" просив продовжити строк поставки продукції та викласти його до 30.10.2020.

Листом № 07-105/22020 від 12.10.2020 покупець повідомив постачальника про відсутність підстав для укладення додаткової угоди про продовження строку поставки за Договором.

15.10.2020 постачальник звернувся до покупця із Пропозицією про внесення змін до Договору (уточненою) вих. № 20/244 від 13.10.2020.

Звертаючись з позовом до суду, позивач за первісним позовом зазначає, що укладаючи Договір, а в подальшому підписуючи Додаткову угоду № 1 від 30.06.2020, сторони усвідомлювали та керувались тією обставиною, що плани якості за будь-яких умов будуть погоджені до закінчення строку поставки продукції, однак проекти планів якості, які було розроблено відповідно до вимог СОУ НАЕК 039:2013 остаточно погоджено покупцем лише 24.09.2020 відповідно до Листа № 07-105/20710 від 24.09.2020, в зв`язку з чим, з огляду на ту обставину, що позивач за первісним позовом не мав можливості приступити до виконання свого зобов`язання щодо поставки товару у визначені Договором строки, у зв`язку з істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при укладенні Договору, а також необхідного часу для виробництва продукції та її поставки згідно умов Договору, керуючись п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" позивач направив пропозицію № 20-239 від 01.10.2020 щодо продовження строків постачання до 30.10.2020 з проектом додаткової угоди № 2, необхідність у підписанні якої полягала у тому, що строк встановлений Договором, втратив свою актуальність, у зв`язку з тим, що не наступила подія яка є обов`язковою передумовою для початку виконання постачальником свого зобов`язання з поставки.

Позивач за первісним позовом зазначає, що ознайомившись із відповіддю відповідача за первісним позовом на пропозицію щодо укладення додаткової угоди, позивач направив уточнену пропозицію про внесення змін до Договору № 20/244 від 13.10.2020, в якій врахував зауваження відповідача в частині відсутності необхідності в узгодженні планів якості для позицій 7, 8 Специфікації № 1 та запропонував продовжити строк постачання позицій 1-6 Специфікації № 1 до 30.10.2020, яка була залишена відповідачем за первісним позовом без відповіді та задоволення.

Крім того позивач за первісним позовом зазначає, що відповідно до інформації, викладеної в Листі № 0449 від 22.12.2020 ТОВ "Техно Вектор Груп", представника виробника ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн", строки виробництва труб безшовних орієнтовно складають від 75 до 90 календарних днів.

У зв`язку з викладеним, позивач за первісним позовом просить суд змінити п. 1.2 розділу 1 Договору від 15.04.2020 № 53-129-01-20-09257, виклавши його в наступній редакції: " 1.2.1 Строк поставки продукції:

- позиції 1-6 до 30 жовтня 2020 року;

- позиції 7 та 8 до 31 липня 2020 року".

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що як вбачається із видаткової накладної № 14 від 06.11.2020 ТОВ "Субтек" 06.11.2020 поставлено покупцю товар, визначений в п. 1.1 Договору, на суму 3 074 034,79 грн., а отже ТОВ "Субтек" виконало свої зобов`язання з поставки товару в повному обсязі, в зв`язку з чим, зобов`язання ТОВ "Субтек" в частині здійснення поставки товару по Договору є припиненим внаслідок його виконання, що свідчить про неможливість внесення змін до зобов`язання, яке припинилось.

Відповідач за первісним позовом зазначає, що на етапі проведення закупівлі, подаючи свою тендерну пропозицію, а також в подальшому, укладаючи Договір, ТОВ "Субтек" був обізнаний про свій обов`язок розробити та погодити з покупцем плани якості на товар, визначений п. 1-6 п. 1.1 Договору, відповідно до вимог СОУ НАЕК 039:2013, та саме - до початку виготовлення товару. Однак, в порушення умов Договору, проекти планів якості до товару СВБ Плани якості були направлені ТОВ "Субтек" на адресу покупця лише 13.08.2020, тобто після закінчення строку поставки, визначеного в п. 1.2 Договору. При цьому, при перевірці проектів планів якості покупцем був виявлений ряд зауважень до усунення яких у покупця були відсутні підстави для їх погодження.

Доказів настання документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили б можливість продовження (зміни) строків поставки товару, у тому числі обставин непереборної сили (у тому числі в порядку, визначеному розділом 9 Договору) ТОВ "Субтек" не надано, а отже істотні зміни обставин, які впливали на можливість виконання своїх зобов`язань з поставки товару за Договором, не настали.

Таким чином, відповідач за первісним позовом зазначає, що враховуючи, що своєчасне виконання вищевказаних зобов`язань, в тому числі, здійснення поставки товару у передбачений Договором строк, залежало виключно від волевиявлення ТОВ "Субтек", тобто від того, чи виконує ТОВ "Субтек" ці зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору, у покупця були відсутні підстави для внесення змін до Договору в зазначеній частині, про що і було повідомлено ТОВ "Субтек" Листом № 07-105/22020 від 12.10.2020.

В свою чергу, звертаючись з зустрічним позовом, позивач за зустрічним позовом зазначає, що в зв`язку з невиконанням ТОВ "Субтек" зобов`язання з поставки товару та порушенням строку, визначеного п. 1.2 Договору, на виконання п. 9.2 Договору покупець звернувся до ТОВ "СУбтек" з Претензією № 28-22/17154 від 11.08.2020 про сплату 31 318,83 грн. пені за порушення строку поставки товару за період з 01.08.2020 по 10.08.2020, яка була отримана ТОВ "Субтек" 14.08.2020, однак залишена без відповіді.

Після звернення покупця з означеною претензією, ТОВ "Субтек", з урахуванням п. 1.5 Договору та Листа № 20/257 від 13.11.2020, виконало зобов`язання з поставки товару по Договору на суму 3 074 034,79 грн.

В зв`язку з порушенням ТОВ "Субтек" строку поставки товару, на виконання п. 9.2 Договору, покупець звернувся до ТОВ "Субтек" з претензією № 28-22/25214 від 23.11.2020 про сплату 272 473,85 грн. пені за порушення строку поставки товару за період з 11.08.2020 по 05.11.2020 та 219 231,84 грн. штрафу.

З огляду на викладене, позивачем за зустрічним позовом нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 298 181,37 грн. за період з 01.08.202 по 05.11.2020 та штраф в розмірі 215 182,44 грн.

Відповідач за зустрічним позовом в свою чергу, заперечуючи проти зустрічного позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що нарахування штрафних санкцій за порушення поставки товару за позиціями 1-6 Специфікації мають нараховуватись за період з 31.10.2020 по 05.11.2020 включно, оскільки відповідач за зустрічним позовом звертався до покупця із пропозицією щодо продовження строків постачання до 30.10.2020.

Також, відповідач за зустрічним позовом зазначає, що як свідчать матеріали справи та зміст позовних вимог, допущене прострочення поставки товарів не призвело до будь-яких негативних наслідків для покупця, в тому числі фінансових, натомість, розмір нарахованих штрафних санкцій є занадто великим, у зв`язку з чим, просить зменшити розмір пені до 100 000,00 грн.

Місцевий господарський суд, за результатами розгляду даної справи та вказаної заяви відповідача за зустрічним позовом, задовольнив останню частково, та зменшив розмір пені, які позивач за первісним позовом просив стягнути з відповідача та стягнув 100 000,00 пені; в іншій частині зустрічних позовних вимог, здійснивши перерахунок заявленого позивачем до стягнення штрафу, суд погодився із його розміром і задовольнив вказану вимогу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Як вказувалося вище, позивач за зустрічним позовом в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду лише щодо часткового задоволення заяви відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру пені до 100 000,00 грн

Відповідно до ч. 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача за зустрічним позовом (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасної поставки товар, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу, у відповідності до положень п. 7.2. Договору поставки.

Однак, статтею 233 Господарського кодексу України передбачене право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено і ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України).

Вказані правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто, цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Аналогічна правова позиція щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі №916/2268/18, від 04.05.2018 року у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 року у справі №908/868/18, від 13.05.2019 року у справі №904/4071/18, від 18.02.2020 у справі №920/694/19, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

При цьому чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі у їх сукупності, апеляційний господарський суд зазначає, що умовами договору поставки в частині розміру неустойки сторони поставлені у нерівні умови, оскільки за невиконання грошового зобов`язання покупцем за договором передбачена значно менша відповідальність ніж за невиконання зобов`язань з своєчасної поставки товару постачальником; відповідач повністю виконав зобов`язання за договором; термін прострочення постачання товару з боку постачальника є незначним; відсутності доказів понесення позивачем за первісним позовом збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором - відтак, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо можливості зменшення розміру пені до 100 000,00 грн

З огляду на вищенаведене, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги та зазначає, що суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, зробив правильні висновки про можливість зменшення пені на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, статті 233 ГК України, зважаючи на: ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором; відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем грошових зобов`язань.

Крім того, колегія суддів зазначає, що застосоване у частині третій статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеною у постановах, зокрема, від 24.02.2020 у справі № 925/259/19, від 29.04.2020 № 917/693/19, від 29.07.2020 у справі № 914/1470/19, від 30.09.2020 у справі № 922/3667/19, від 26.01.2021 у справі № 916/880/20, від 13.04.2021 у справі № 914/883/19.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ "Субтек" 115 182,44 грн пені.

Отже, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006)

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/543/21 (в оскаржуваній позивачем за зустрічним позовом частині), та, відповідно апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює ухвалу та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/543/21 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/543/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Справу №910/543/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано- 31.05.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова