ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2022 р. Справа№ 910/15718/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 24.05.2022 року у справі №910/15718/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Валжер»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022

у справі №910/15718/19 (суддя Головіна К.І.)

за заявою Приватного підприємства «Валжер» про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №910/15718/19 від 12.11.2019

у наказному провадженні за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва»

до Приватного підприємства «Валжер»

про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з Приватного підприємства «Валжер» заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №14/17-о від 13.07.2016 у сумі 6 995,10 грн.

Наказом Господарського суду міста Києва №910/15718/19 від 12.11.2019 стягнуто з Приватного підприємства «Валжер» на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 14/17-о від 13.07.2016 у сумі 6 995,10 грн та судові витрати у сумі 192,10 грн.

У червні 2020 року Приватне підприємство «Валжер» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування судового наказу від 12.11.2019 у справі №910/15718/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 заява Приватного підприємства "Валжер" про скасування судового наказу №910/15718/19 від 12.11.2019 була повернута заявнику, у зв`язку із пропуском визначеного законом строку та за відсутності обґрунтованих причин для його поновлення.

У січні 2022 року Приватне підприємство «Валжер» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Господарського суду міста Києва №910/15718/19 від 12.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19 відмовлено у відкритті провадження за заявою Приватного підприємства «Валжер» про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №910/15718/19 від 12.11.2019, оскільки чинним ГПК України не передбачений такий перегляд судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство «Валжер» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19 та направити останню для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також скаржником заявлено в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення може бути оскаржене відповідно до вимог п.21 ч.1 ст.255 ГПК України та підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, на підставі п.1 ч.1 ст.280 ГПК України, через порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Крім того, скаржник стверджує, що судовий наказ, як особлива форма судового рішення, яким закінчено розгляд справи та яке набрало законної сили, може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Також скаржник посилається на висновки Верховного Суду, які містяться у постанові від 29.12.2020 по справі №904/5896/18.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022, справу №910/15718/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15718/19, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/15718/19.

13.04.2022 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2022 задоволено клопотання Приватного підприємства «Валжер» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19; поновлено Приватному підприємству «Валжер» пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Валжер» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19; розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства «Валжер» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19 призначено на 24.05.2022 о 11:30 год.

23.05.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити їх без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

24.05.2022 в судове засіданні з`явився лише представник скаржника, хоча як вбачається зі змісту відзиву Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" було обізнане про час, дату та місце судового засідання.

Враховуючи викладене та те, що явка представників учасників справи не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів визнала можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва".

Представник скаржника в даному судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, а також додатково просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду в іншому складі суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.232 ГПК України видами судових рішень є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Відповідно до ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 2 статті 12 ГПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, наказне провадження це фактично спрощений вид провадження у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер. Даний вид провадження свідчить про очевидність права вимоги заявника та виключає встановлення судом обставин виникнення заборгованості та перевірку їх доказами.

Приписами ст.157 ГПК України передбачено право боржника протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (ст. 159 ГПК України).

Як встановлено вище, скаржник звертався до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 08.07.2020 заяву Приватного підприємства "Валжер" про скасування судового наказу №910/15718/19 від 12.11.2019 було повернуто заявнику, у зв`язку із пропуском визначеного законом строку та за відсутності обґрунтованих причин для його поновлення.

Скаржник не скористався своїм процесуальним правом на оскарження в апеляційному порядку вказаного судового рішення, а звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

Проте, відповідно ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже, вказаною процесуальною нормою права визначено та конкретизовано, що саме рішення, постанови та ухвали суду можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, а також в подальшому об`єднує їх під поняття судових рішень.

Тобто, чинним ГПК України не передбачений порядок перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у відкритті провадження за заявою Приватного підприємства «Валжер» про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №910/15718/19 від 12.11.2019, оскільки чинним ГПК України не передбачений такий перегляд судового наказу.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, які містяться у постанові від 29.12.2020 у справі №904/5896/18, як на підставу скасування оскаржуваного судового рішення, відхиляються колегією суддів, оскільки не є релевантними для конкретно цієї справи.

Порушень судом першої інстанції норм процесуального права в розумінні частини третьої ст.277 ГПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Крім того, в оскаржуваному судовому рішенні належним чином зазначені підстави, на яких останнє ґрунтується, що відповідає усталеній практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.

Водночас колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків в частині того, що оскаржуване судове рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Разом з тим, колегією суддів вказані посилання, як підстава для скасування оскаржуваного судового рішення, відхиляються, оскільки зазначене порушення норм процесуального права не призвело до постановлення помилкової ухвали.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним, а також не впливають на правомірні висновки суду першої інстанції щодо відсутності процесуальних підстав та порядку для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення, яким відмовлено у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Валжер» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/15718/19 залишити без змін.

3.Судові витрати покласти на Приватне підприємство «Валжер».

4.Матеріали справи №910/15718/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 26.05.2022.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала