ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" травня 2022 р. м. Рівне Справа №918/1176/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за заявою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Секретар судового засіданні Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 22.12.2021 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху, надано ОСОБА_1 строк для усунення виявлених судом недоліків протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали. Повідомлено про виявлені судом недоліки та зобов`язано заявника надати суду: декларації про майновий стан боржника за 2018-2020 роки, за формою, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 (із змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2020 № 3186/5), із зазначенням всіх членів сім`ї боржника та їхніх ідентифікаційних ознак, відповідно до вимог п. 11 ч. 3 та ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства (докази на підтвердження неможливості отримання вказаної інформації з офіційних джерел); інформацію про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини.

Ухвалою суду 13.01.2022 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 27.01.2022.

Ухвалою від 27.01.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризацію боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну.

28 січня 2022 року оприлюднено на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 , за номером НОМЕР_2 . Дата публікації на сайті ВГСУ 04.02.2022.

09.02.2022 до суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист з інформацією про перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 .

03.03.2022 на адресу суду від представника ОСОБА_3 - адвоката Павлюк Ірини Анатоліївни надійшла заява про визнання кредитором у справі 918/1176/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , в якій просить визнати грошові вимогами в сумі 294 665,01 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у відповідності до черговості, що встановлена Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 09.03.2022 заяву ОСОБА_3 про визнання кредитором у справі 918/1176/21 залишено без руху. Зобов`язано подати суду докази сплати судового збору в розмірі 4 962, 00 грн.

09.03.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни надійшло клопотання про продовження строку на надання до суду, кредитору та боржнику звіту про результати перевірки декларації боржника до 30.03.2022.

Також, 09.03.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни надійшло клопотання про продовження строку інвентаризації майна боржника ОСОБА_1 та визначити його вартість на 30 днів.

Крім того, 09.03.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни надійшло пояснення по справі, в яких зазначено, що в боржника наявне невиконане грошове зобов`язання за кредитним договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" в розмірі 770 769,35 грн.

Також, 09.03.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни надійшов звіт про надіслані кредиторам боржника ОСОБА_1 по справі № 918/1176/21 повідомлень про результати розгляду грошових вимог, згідно якого грошові вимоги кредитора фізичної особи ОСОБА_3 визнаються керуючим реструктуризацією в повному обсязі на суму 294 665,01 грн. та підлягають включенню до Реєстру вимог кредиторів як вимоги 2 (другої) черги.

Ухвалою суду від 10.03.2022 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 05.04.2022, продовжено керуючому реструктуризацією ОСОБА_4 строк надання до суду, кредиторам та боржнику звіту про результати перевірки декларації боржника та строк проведення інвентаризації майна боржника ОСОБА_1 та визначення його вартості до 30.03.2022.

05.04.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від представника ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків заяви, до якої долучено оригінал квитанції від 05.04.2022 по оплату судового збору в розмірі 4 962,00 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2022 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 28.04.2022.

Ухвалою суду від 06.04.2022 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_3 про визнання кредитором. Призначено заяву до розгляду у попередньому засіданні суду на 28.04.2022.

28.04.2022 на адресу суду від керуючого реструктуризацією ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення попереднього судового засідання, оскільки не завершено процедуру перевірки майнового стану боржника.

Ухвалою суду від 28.04.2022 розгляд справи у попередньому засіданні відкладено на 19.05.2022.

18.05.2022 на офіційну пошту суду від представника кредитора ОСОБА_3 - адвоката Павлюк Ірини Анатоліївни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Крім того, 19.05.2022 на офіційну пошту суду від арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

У судове засідання 19.05.2022 учасники провадження у справі не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, проте до суду від ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повернулись конверти з ухвалою від 28.04.2022 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом зазначається, що у даній справі судом не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, від ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" повернулися конверт з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 роз`яснено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до ст. 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення попереднього засідання, а неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду заяв кредиторів, внаслідок чого вони можуть бути розглянуті за наявними документами.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються подана заява кредитора, об`єктивно оцінивши докази надані на підтвердження викладених у ній обставин, які мають юридичне значення для її розгляду і вирішення, прийшов до наступних висновків.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі судової влади України сформовано 28.01.2022.

Проте, оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено 04.02.2022, тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчився 05.03.2022.

Судом встановлено, що до суду в строк встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ з грошовими вимогами до боржника звернулася - ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 913/479/18).

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 КУзПБ, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до норм визначеним Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена п. 4 ст. 133 даного Кодексу.

Отже, розглянувши письмову заяву кредитора з вимогами до боржника, а також документи, що її підтверджує, суд зазначає наступне.

На розгляді суду перебуває заява ОСОБА_3 про визнання кредитором у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 розписку, якою підтвердив факт отримання від ОСОБА_3 в борг 10 000 дол. США, які зобов`язався повернути до 31 жовтня 2021 року (а.с. 146).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, що кореспондується із ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому, факт укладення договору позики (шляхом отримання розписки) не оспорюється ні позикодавцем, ні позичальником.

Зі змісту вищезазначеної розписки вбачається, що боржник взяв у ОСОБА_3 в борг 10 000,00 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 27.01.2022 в підготовчому засіданні, господарський суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , здійснив оприлюднення оголошення про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи на веб-сайті ВГСУ, призначив керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого ОСОБА_4 , зобов`язав керуючого реструктуризацією надати суду відомості про результат розгляду вимог кредиторів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Згідно ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Судом встановлено, що вимоги кредитора ОСОБА_3 виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і їх виконання не забезпечено заставою майна боржника.

За приписами абз. 4 ч. 2 ст. 45 КУзПБ склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Як свідчать матеріали заяви, кредитором ОСОБА_3 розраховано розмір грошових вимог в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України станом на 03.03.2022 (дату заяви з грошовими вимогами до боржника), який складає 292 549,00 грн.

За наслідками проведених власних розрахунків судом встановлено, що розрахунок, здійснений заявником, є вірним (10 000,00 дол. США х 29,2549 грн = 292 549,00 грн).

Заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 у розмірі 292 549,00 грн. визнається керуючим реструктуризацією та самим боржником.

Докази виконання боржником взятих на себе зобов`язань за підписаною розпискою в матеріалах справи відсутні, боржником та арбітражним керуючим визнано вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

За приписами ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що грошові вимоги ОСОБА_3 в розмірі 292 549,00 грн. основного боргу підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника задовольнити, визнати грошові вимоги ОСОБА_3 до боржника в розмірі 292 549,00 грн основного боргу та 4 962,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Щодо стягнення 3% річних за даною розпискою, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 та статті 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 625 ЦК України нарахувала три відсотки річних за період з 31.10.2021 (наступного дня після встановленої дати повернення боргу) до 27.01.2022 (оголошення судом мораторію) в розмірі 72,33 дол. США, що станом на подачу даної заяви становить 2 116,01 грн.

Перевіривши наданий заявником розрахунок 3 % річних, суд вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а відтак вимоги в частині 3 % річних підлягають визнанню та включенню до реєстру кредиторів.

У поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник ОСОБА_1 вказував про непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс", що забезпечена іпотекою.

09.03.2022, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, арбітражний керуючий ОСОБА_4 подала пояснення по справі, в яких вказала про наявну заборгованість боржника перед ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" в розмірі 770 769,35 грн.

При розгляді заборгованості боржника перед ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс", суд враховує наступне.

У поданій заяві про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 зазначав, що 22.08.2008 між ним та Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" (а подальшому змінено на ПАТ "Брокбізнесбанк") укладено Кредитний договір № 355К-08 (надалі - Кредитний договір, а.с. 8 - 11).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, на умовах, визначених цим договором, банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 65 000,00 доларів США, на строк з 22 серпня 2008 року по 15 серпня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 відсотків річних від залишку заборгованості на споживчі цілі.

Для забезпечення виконання Кредитного договору 22.08.2008 між АБ "Брокбізнесбанк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 355К-08/і, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, цим передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулось до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 96 043,77 дол. США, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 63 070,26 дол. США; заборгованість по відсотках - 32 973,51 дол. США, що еквівалентно 767 677,85 грн., згідно офіційного курсу НБУ однієї гривні до долара (1 долар = 7,993 грн.) станом на 05.09.2012, а також неустойка - 18 549,03 гривень.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області № 1715/16879/12 від 22 квітня 2013 року позовну заяву ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк" задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк" (, МФО 325774) за Договором №.355-К-08 від 22.08.2008 в сумі 770 769 (сімсот сімдесят тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 35 коп. і відшкодування судових витрат в сумі 3 219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 00 коп.

На виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 07 травня 2013 року, 16 травня 2013 року видано виконавчий лист.

В подальшому, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21.06.2019 замінено стягувача АТ "Брокбізнесбанк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт фінанс" (01054, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 33Б, офіс 304; ідентифікаційний код юридичної особи: 40254432) у виконавчому листі № 1715/16879/12 згідно рішення Рівненського міського суду від 22.04.2013 у цивільній справі за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії АТ "БрокбізнесБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості (справа № 1715/16879/12).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Як зазначалось вище, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.04.2013 у справі № 1715/16879/12 набрало законної сили та перебуває на виконанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Положення вищевказаної статті визначають, що преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області № 1715/16879/12 в розмірі 770 769,35 грн.

За приписами ч. 3 ст. 133 КУзПБ, вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Положеннями статті 99 Конституції України, статті 192 ЦК України визначено, що грошовою валютою України є гривня і вона є єдиним законним платіжним засобом на території України. При цьому іноземна валюта може використовуватися у випадках та порядку встановленому законом.

У статті 524 ЦК України визначено, що зобов`язання може бути визначене в гривневому еквіваленті до іноземної валюти.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Отже, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Відповідно до приписів п. 2 ст. 45 КУзПБ склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

При цьому, суд враховує, що хоча Кредитний договір і укладався у іноземній валюті, проте у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області № 1715/16879/12 від 22.04.2013 стягнуто заборгованість у національній валюті - гривні.

Проте, за приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак суд вважає за необхідне включити заборгованість боржника перед забезпеченим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" в розмірі, що визначений рішенням № 1715/16879/12 від 22.04.2013, а саме: 770 769,35 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_3 визнані судом, то витрати на оплату судового збору заявника підлягають включенню до витрат пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність боржника.

Приписами п. 2 ст. 47 КУзПБ передбачено, що розпорядник майна (керуючий реструктуризацією) за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 123 КУзПБ, протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Керуючись статтями 47, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у наступних розмірах: 292 549,00 (двісті дев`яносто дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять грн. 00 коп.) основного боргу та 2 116,01 (дві тисячі сто шістнадцять грн. 01 коп.) грн. 3% річних як конкурсного кредитора та включити другої черги задоволення.

2. Арбітражному керуючому включити до реєстру кредиторів заборгованість боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перед забезпеченим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" (01054, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 33Б, офіс 304, ) в розмірі 770 769,35 (сімсот сімдесят тисяч сімсот шістдесят дев`ять грн. 35 коп.) грн.

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору: фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у розмірі 4 962 грн. 00 коп.

4. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 02.06.2022.

5. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "05" липня 2022 р. на 13:30 год.

6. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №9.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.05.2022.

Суддя А.М. Горплюк