ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022м. ДніпроСправа № 904/829/22
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ДНІПРОКОМУНТРАНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ПРОСПЕКТ"

про стягнення 392 010,52 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 300 276,57 грн. боргу за вивезення та захоронення твердих побутових відходів, 36 358,58 грн. - індексу інфляції, 3% річних - 3 271,47 грн., 46 103,90 грн. - подвійної облікової ставки НБУ та 19 955,16 грн. судових витрат.

10.05.2022 від Відповідача надійшло клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, у якому останній зазначає, що Позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором вивезення побутових відходів не тільки до Відповідача, а й до ТОВ "ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ПРОСПЕКТ ПРАВОБЕРЕЖНИЙ". Позовні заяви є тотожними, підготовлені адвокатом Говорухою В.П., відрізняється виключно особою відповідача та ціною позову. Отже, маючи макет позову, вся складна робота адвоката, як то: "юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів Клієнта, збір інформації та доказів для формування правової позиції, 10-годинне складення позовної заяви" зводилося до отримання від бухгалтерії Позивача довідки про розмір заборгованості та робота із онлайн-канкулятором вирахування інфляційних, 3% річних та пені. Довготривале 5-године "копіювання документів, завірення копії, надсилання Відповідачеві та до Господарського суду " не відповідає вимозі реальності, яка пред`являється численною судовою практикою ВС в питаннях відшкодування витрат на правничу допомогу.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 30.03.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2019 сторони уклали договір № 2225 про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) (далі Договір від 01.03.2019), за п. 1.1. якого, Виконавець (Позивач) зобов`язується надати послуги з вивезення та захоронення побутових відходів, надалі Послуги, відповідно до адреси об`єктів і періодичність вивозу, заявлених в довідці про дислокацію, а Споживач (Відповідач) зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх на умовах цього Договору.

Дні вивезення ТПВ: згідно дислокації ( п. 1.2. Договору від 01.03.2019).

Ціна та сума договору складає 268 072, 73 грн. з урахуванням ПДВ 20 % (п. 2.1. Договору від 01.03.2019).

Споживач зобов`язаний оплатити Виконавцю послуги з вивезення та захоронення ТПВ, у порядку і терміни, що зазначені в ст. 5 цього Договору (підп. 3.1.1. п. 3.1. Договору від 01.03.2019).

Для початку виконання умов цього Договору Виконавцем Споживач проводить попереднє перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця в розмірі однієї місячної плати, не менш ніж за 5 банківських днів до початку надання послуг (п. 5.3. Договору від 01.03.2019).

Остаточну повну оплату за отримані Послуги за повний місяць Споживач проводить шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця до 10-го числа кожного наступного місяця (п. 5.4. Договору від 01.03.2019).

У випадку несвоєчасної та/або не повної оплати Споживачем Послуг з вивезення та захоронення ТПВ, Споживач зобов`язаний оплатити Виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % (три відсотки) річних від простроченої суми (підп. 6.3.1. п. 6.3. Договору від 01.03.2019).

За несвоєчасну оплату наданих Послуг Споживач сплачує виконавцю пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період виникнення боргу (підп. 6.3.2. п. 6.3. Договору від 01.03.2019).

Усі суперечки, що виникли при виконанні цього Договору, Сторони вирішують шляхом переговорів, а при не досягненні згоди у Господарському суді Дніпропетровської області (п. 7.1. Договору від 01.03.2019).

Договір набирає чинності з 01.03.2019 та діє до 31.12.2019 (п. 9.1. Договору від 01.03.2019).

Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна із Сторін письмово не заявить іншій Стороні про своє небажання продовжити дію Договору, цей Договір вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, з урахуванням зміни обсягів вивезення ТПВ та розрахунку суми (грн.). Договору у наступному році, згідно кратності вивезення (п. 9.2. Договору від 01.03.2019).

На підтвердження виконання умов договору Позивач надав підписані сторонами акти про фактичне виконання послуг згідно Договору № 2225 від 11.03.2019, зокрема: №19/013007 від 31.05.2019 на суму 29 257,27 грн., № 19/015697 від 30.06.2019 на суму 30634,56 грн., № 19/017902 від 31.07.2019 на суму 29 613,41 грн., № 19/020442 від 31.08.2019 на суму 29 230,48 грн., № 19/022941 від 30.09.2019 на суму 28 464,61 грн., №19/025685 від 31.10.2019 на суму 27 698,75 грн., № 19/028228 від 30.11.2019 на суму 28464,61 грн., № 19/029179 від 31.12.2019 на суму 28 464,61 грн., № 20/003105 від 31.01.2020 на суму 38 6769,13 грн., № 20/006353 від 29.02.2020 на суму 43 143,67 грн., №20/008514 від 31.03.2020 на суму 57 822,73 грн., № 20/010413 від 30.04.2020 на суму 58460,95 грн., № 20/012642 від 31.05.2020 на суму 48 377,08 грн., № 20/015038 від 30.06.2020 на суму 55 780,43 грн., № 20/017845 від 31.07.2020 на суму 57 950,38 грн., №20/020582 від 31.08.2020 на суму 60 375,61 грн., № 20/023244 від 30.09.2020 на суму 54631,63 грн., № 20/025156 від 31.10.2020 на суму 58 460,95 грн., № 20/028746 від 30.11.2020 на суму 57 822,73 грн., № 20/029771 від 31.12.2020 на суму 55 780,43 грн. на загальну суму 879 111,02 грн.

30.12.2020 сторони уклали договір № 2225 про надання послуги з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) (далі Договір від 30.12.2020) за п. 1.1 якого Виконавець (Позивач) зобов`язується надати послуги з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів, (надалі ТПВ та Послуги), відповідно до адреси об`єктів і періодичність вивозу, вказаних у заявці, а Споживач (Відповідач) зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх на умовах цього Договору.

Дні вивезення ТПВ: згідно дислокації ( п. 1.2. Договорів).

Ціна та сума договору складає 662 472, 36 грн. з урахуванням ПДВ 20 % (п. 2.1. Договору від 30.12.2020).

Споживач зобов`язаний оплатити Виконавцю послуги з погодження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення ТПВ, у порядку і терміни, що зазначені у розділі 5 цього Договору (підп. 3.1.1. п. 3.1. Договору від 30.12.2020).

Для початку виконання умов цього Договору Виконавцем Споживач проводить попереднє перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця в розмірі однієї місячної плати, не менш ніж за 5 банківських днів до початку надання послуг, надалі здійснює попередню оплату до 25 числа кожного місяця, що передує наданню послуги у наступному місяці (п. 5.3. Договору від 30.12.2020).

Остаточну щомісячну оплату за фактично отримані Послуги за повний місяць Споживач проводить шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця до 10-го числа кожного наступного місяця згідно акту виконаних робіт (п. 5.4. Договору від 30.12.2020).

У випадку несвоєчасної та/або не повної оплати Споживачем Послуг з вивезення та захоронення ТПВ, Споживач зобов`язаний оплатити Виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % (три відсотки) річних від простроченої суми (підп. 6.3.1. п. 6.3. Договору від 30.12.2020 ).

За несвоєчасну оплату наданих Послуг Споживач сплачує Виконавцю пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період виникнення боргу (підп. 6.3.2. п. 6.3. Договору від 30.12.2020).

Усі суперечки, що виникли при виконанні цього Договору, Сторони вирішують шляхом переговорів, а при не досягнення згоди у Господарському суді Дніпропетровської області (п. 7.1. Договору від 30.12.2020).

Договір набирає чинності з 01.01.2021 та діє до 31.12.2021 (п. 9.1. Договору від 30.12.2020).

На підтвердження виконання умов договору Позивач надав підписані сторонами акти про фактичне виконання послуг згідно Договору № 2225 від 30.12.2020, зокрема: №21/003329 від 31.01.2021 на суму 59 354,46 грн., № 21/005968 від 28.02.2021 на суму 52589,33 грн., № 21/008144 від 31.03.2021 на суму 57 184,51 грн., № 21/011896 від 30.04.2021 на суму 55 269,85 грн., № 21/014721 від 31.05.2021 на суму 61 652,05 грн., №21/017231 від 30.06.2021 на суму 55 652,78 грн., № 21/018774 від 31.07.2021 на суму 54631,63 грн., № 21/021873 від 31.08.2021 на суму 56 163, 36 грн., № 21/024781 від 30.09.2021 на суму 55 142,21 грн., № 21/026986 від 31.10.2021 на суму 58 971,53 грн., №21/029263 від 30.11.2021 на суму 62 393,76 грн., № 21/032197 від 31.12.2021 на суму 64849,07 грн., № 22/034284 від 31.01.2022 на суму 39 600,00 грн., № 22/036825 від 28.02.2022 на суму 34 320,00 грн. на загальну суму 767 774,54 грн.

Відповідач частково сплачував за надані послуги.

Позивач звертався до Відповідача з претензіями (№ 1020 від 18.10.2019; №1139 від 28.05.2020, № 829 від 01.04.2021), у яких вимагав сплатити борг, який виник у Відповідача за фактично отримані послуги.

Листом № 1/03-11 від 18.03.2022 Відповідач повідомив, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ТОВ "ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ПРОСПЕКТ" здійснюватиме оплату по зобов`язанням за договором, але з можливим відтермінуванням оплат та по мірі фінансових можливостей в даний період і до закінчення воєнного стану.

На прострочені борги Відповідача Позивач, з посиланням на під. 6.3.1 та 6.3.2 Договорів, нарахував інфляційні втрати за період до 23.02.2022 на суму 36 358,58 грн., 3% річних за період до 23.02.2022 9 271,47 грн., пеню за період до 23.02.2022 46 103,90 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є виконання Позивачем умов Договору, наявність боргу у Відповідача та обґрунтованість нарахованих Позивачем стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (ч.1 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ст.530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договори, Акти про фактичне виконання послуг), беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу 300 276,57 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарським судом встановлено, що розрахунок 3 % річних та пені Позивачем проведено неправильно.

Так, в п. 5.4. Договорів зазначено, що остаточну повну оплату за отримані Послуги за повний місяць Споживач проводить шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця до 10-го числа кожного наступного місяця.

Згідно зі ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі N 803/350/17 та у справі N 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі N 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі N 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі N 814/4170/15).

Виходячи з викладеного, останнім днем, оплати за надані послуги є 10 число, а не 9, як вважає Позивач, у зв`язку з чим прострочення платежу починається з 11 числа.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, за перерахунком суду, з урахуванням положень ст. 254 ЦК України та висновків Верховного суду, пеня становить 44 369,22 грн., 3% річних 8 428,05 грн.

Нарахування індексу інфляції, Позивачем проведено всупереч Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (нарахування проведено не за повний місяць існування боргу), так, за перерахунком суду індекс інфляції становить 31 538,08 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 300 276,57 грн. основного боргу, 44 369,22 грн. пені, 8 428,05 грн. 3% річних, 31 538,08 грн. індексу інфляції, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

У позовній заяві Позивач просить стягнути з Відповідача 14 000 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження надання правничої допомоги Позивач до позову додав: договір про надання правничої допомоги № 3 від 15.02.2022, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої допомоги від 15.02.2022, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 0815 від 13.11.1998, платіжне доручення № 332 від 23.03.2022 на суму 14 000,00 грн.

За договором про надання правничої допомоги, Адвокат зобов`язується надати Клієнту необхідну правову допомогу та представляти його інтереси у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект" про стягнення заборгованості за договором № 2225 від 30.12.2020 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів, а також його представником в судових органах всіх інстанцій органах державної влади та управління, в органах місцевого самоврядування, органах Державної виконавчої служби, на підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання правової допомоги та компенсувати його витрати, пов`язані з виконанням умов цього Договору (п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги).

Клієнт зобов`язується своєчасно надати Адвокату для здійснення ним своїх обов`язків за даним Договором всю необхідну інформацію, яка йому відома, стосовно предмету представництва, документи, речі та інші матеріали, які можуть бути в його розпорядженні (п. 3.1. Договору про надання правничої допомоги).

За надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 14 000,00 грн. (чотирнадцять тисяч грн.). Участь у судових засіданнях оплачується додатково за їх фактичною кількістю у сумі 700 (сімсот) грн. за одне судове засідання (п. 7.1. Договору про надання правничої допомоги).

Цей Договір укладено на строк до 31 грудня 2022 р. та набирає чинності з моменту підписання його сторонами (п. 10.1. Договору про надання правничої допомоги).

23.03.2022 сторони підписали Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої допомоги від 15.02.2022, відповідно до якого Адвокат надав Клієнту наступні послуги:

- проведення попереднього аналізу матеріалів договірних відносин з Відповідачем, юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів Клієнта 5 год.;

- збір інформації, документів та доказів, необхідних для формування правової позиції та підготовки до складання позовної заяви 10 год.;

- складання позовної заяви, розрахунок суми боргу 10 год.;

- копіювання документів, завірення копій, надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів Відповідачу та до Господарського суду у Дніпропетровській області 5 год.

На підтвердження оплати наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, Позивач надав копію платіжного доручення № 332 від 23.03.2022 на суму 14 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Отже, копіювання документів, завірення копій, надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів Відповідачеві та до суду не є видом адвокатської діяльності, тому, не можуть бути віднесені до правничої допомоги, яка передбачена ст. 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть відшкодовуватися як витрати на професійну правничу допомогу.

Вивчивши Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої допомоги від 15.02.2022, суд дійшов висновку, що послуги: "проведення попереднього аналізу матеріалів договірних відносин з Відповідачем, юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів Клієнта"; збір інформації, документів та доказів, необхідних для формування правової позиції та підготовки до складання позовної заяви ; складання позовної заяви, розрахунок суми боргу" за своїм змістом фактично збігаються, там паче, що розрахунки суми боргу проведені головним бухгалтером ТДВ "Дніпрокомунтранс", а п. 3.1. Договору про надання правничої допомоги, на Клієнта покладено зобов`язання надати Адвокатові всю необхідну інформацію, документи та матеріали.

Стосовно вимог Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу, суд вважає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини Позивача з Адвокатом стосовно надання правової допомоги і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг Відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката.

Стосовно другої площини розглядуваного питання, то положення ГПК України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою Відповідачем наданих Позивачеві послуг з правової допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг Позивачем не має беззаперечного статусу.

Частиною 4 ст. 129 ГПК встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: … у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що стягненню з Відповідача підлягають 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, решта витрат не підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ "ПРОСПЕКТ" (16700, Чернігівська обл., Ічнянський р-н, м. Ічня, вул. Коваля, буд. 12-А, код 41900129) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ДНІПРОКОМУНТРАНС" (49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 26, код 02128158) 300 276,57 грн. основного боргу, 44 369,22 грн. пені, 8 428,05 грн. 3% річних, 31 538,08 грн. індексу інфляції, 5 769,18 грн. судового збору, 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 30.05.2022.

Суддя С.Г. Юзіков