ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022м. ДніпроСправа № 904/9695/21
За позовом Приватного підприємства Фірми "Мрія-94", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс", м. Дніпро

про стягнення 112 617,12грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Биструшкін О.С., адвокат

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне підприємство Фірма "Мрія-94" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" заборгованість у розмірі 112 617,12 грн., з яких: основний борг у розмірі 88 366,50 грн.; штраф 10% у розмірі 8 836,65 грн.; 3 % річних у розмірі 3 519,84 грн.; інфляційні втрати у розмірі 11 894,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №30/07 від 30 липня 2020 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 17.08.2020 по 14.12.2021 у сумі 3 519,84 грн. та інфляційні збитки за період з вересня 2020 року по листопад 2021 року.

На підставі пункту 9.2 договору позивач нарахував штраф 10% за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 88 36,65 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що:

- не підписував договір поставки №30/07 від 30 липня 2020 року та не проставляв на ньому печатку;

- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів поставки товару позивачем відповідачу. Видаткова накладна №2268 від 03.08.2020 не містить наступних реквізитів: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку отримувача та не містить підпису отримувача;

- в заяві свідка від 24.01.2022 директор підприємства відповідача зазначив, що ані він, ані будь-яка інша уповноважена особа не підписувала накладну та не отримувала зазначений в ній товар. Накладну підприємство відповідача не готувало, печатку на ній не ставило, довіреність для отримання товару за накладною не готувало, не підписувало та не видавало. Оригінал чи копію рахунку-фактури №2276 від 03.08.2020 ані директор відповідача, ані будь-яка інша посадова особа підприємства не бачила і не отримувала. Відповідач товар, зазначений у накладній, не отримував, ніколи на балансі не мав і у своїй господарській діяльності не використовував;

- заперечує обставину поставки позивачем відповідачу 03.08.2020 товару на загальну суму 88 366,50 грн. та заперечує проти нарахування штрафних санкцій;

- позивачем не надано рахунку-фактури №2262 від 03.08.2020, договору купівлі-продажу, довіреність від імені відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач наводить перелік питань, в порядку ст. 90 ГПК України, та просить позивача надати відповіді на наступні питання:

1. Чи наявний у Приватного підприємства фірми "Мрія-94" договір поставки №30/07 від 30.07.2020 року?

2.Чому Приватне підприємство фірма "Мрія-94" не зазначило в позовній заяві про наявність у підприємства позивача оригіналів доказів, копії яких долучені до позовної заяви?

3. Якою є посада особи, відповідальної з боку отримувача за здійснення та правильність оформлення господарської операції, яка (операція) відображена у видатковій накладній №2268 від 03.08.2020? 4.Чим це підтверджується?

5. Чому на видатковій накладній №2268 від 03.08.2020 відсутній підпис отримувача товару?

6. Чому на видатковій накладній №2268 від 03.08.2020 відсутня печатка підприємства - отримувача товару?

7. Чи була у отримувача товару за видатковою накладною №2268 від 03.08.2020 довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей?

8. Якими доказами підтверджується факт отримання підприємством відповідача рахунку-фактури №2262 від 03.08.2020, на який є посилання у видатковій накладній №2268 від 03.08.2020?

9. Яким є зміст договору купівлі-продажу, на який є посилання у видатковій накладній №2268 від 03.08.2020 року?

Крім того відповідач зазначає, що витрати на правову допомогу під час розгляду даної справи в суді першої інстанції орієнтовано складуть 16 000,00 гривень.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 справу №904/9695/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

25 січня 2022 року від відповідача до господарського суду надійшло клопотання, яким просить витребувати у Приватного підприємства Фірми "Мрія-94" оригінал договору поставки №30/07 від 30.07.2020, копія якого долучена до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" про витребування оригіналу письмового доказу; зобов`язано Приватне підприємство "Фірма "Мрія-94" надати до Господарського суду Дніпропетровської області оригінал договору поставки №30/07 від 30 липня 2020 року, копія якого долучена до позовної заяви.

10 лютого 2022 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 27.01.2022 надійшла заява, якою долучено до матеріалів справи оригінал договору поставки №30/07 від 30.07.2020. Договір містить печатки підприємств та підписи директорів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 викликано у судове засідання, призначене на 14 березня 2022 року, директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс", ОСОБА_1 , для відбору експериментальних зразків підпису.

Судове засідання 14.03.2022 не відбулось у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

Так, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 затвердженим Верховною Радою України 21.04.2022 Законом № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022 затвердженим Верховною Радою України 22.05.2022 Законом № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 відкладено розгляд справи №904/9695/21, зазначено, що про дату, час та місце розгляду справи учасників справи буде повідомлено додатково.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про необхідність подальшого розгляду справи та визначення дати судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2022 викликано у судове засідання на 31 травня 2022 року, директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс", ОСОБА_1 , для відбору експериментальних зразків підпису. Явку ОСОБА_1 визнано обов`язковою.

Судом встановлено, що ухвала суду від 16.05.2022 про призначення судового засідання не була направлена сторонам на їх адресу у зв`язку з неможливістю поштового відправлення через відсутність фінансування (відмітка канцелярії суду на ухвалі, а.с. 79).

Ухвалу суду від 16.05.2022 по справі №904/9695/22 в електронному вигляді направлено на електронну адресу позивача, а саме: . Документ доставлено до електронної скриньки 16.05.2022.

У той же час, відповідно до заяви від 17.05.2022 копія ухвали суду від 16.05.2022 отримана уповноваженим представником відповідача.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного виклику сторін у судове засідання у цій справі.

17 травня 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" до господарського суду надійшли:

- клопотання про долучення до матеріалів справи довідки за вих. №176 від 01.04.2022 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 18.03.2022;

- заперечення проти призначення судової експертизи, мотивоване тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту поставки товару, а відтак, її призначення та проведення не впливає на вирішення спору по суті. Відповідач вважає, що спір може бути вирішений судом шляхом надання оцінки всій сукупності доказів, наявних в матеріалах справи.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, справа підлягає розгляду за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

З огляду на перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 18.03.2022, суд визнає поважними причини його неявки в судове засідання 31.05.2022.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 31.05.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2020 року між Приватним підприємством Фірмою "Мрія-94" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" (покупець) укладено договір поставки №30/07 (а.с. 6-8).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити і передати в обумовлені терміни у власність покупцю вироби з поліетилену: плівка, пакети, надалі товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Якість товару, який поставляється, повинна відповідати встановленим стандартам згідно ГОСТам України, ТУ. Підтвердженням якості товару з боку постачальника є: Сертифікат якості і гігієнічний висновок (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Постачальник здійснює поставку товару партіями на умовах: СРТ склад покупця (Інкотермс-2010) (п. 3.1 договору).

За умовами п. 3.2 договору представник покупця при прийнятті партії товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаного в накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника довіреність на отримання даної партії товару.

Датою поставки товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної на отримання товару (п. 3.3 договору).

Плівка постачається намотаною на втулку картонну, в рулонах, які запаковані на палеті. Втулка картонна та палета є власністю постачальника, та є зворотною тарою (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, погодженою і зазначеної в рахунках-фактурах, видаткових накладних. Ціни в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 5.1 договору).

Покупець оплачує постачальнику кожну партію товару не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки (п. 5.2 договору).

Пунктом 6.2 договору встановлено обов`язок покупця, зокрема прийняти і сплатити вартість товару належної якості в порядку і на умовах цього договору; прийняти товар, підписавши при цьому відповідну видаткову накладну, і передати один підписаний екземпляр видаткової накладної постачальнику. У випадку якщо впродовж чотирнадцяти днів з моменту отримання товару, один підписаний екземпляр видаткової накладної не буде надісланий постачальнику, а також в разі відсутності впродовж цього терміну яких-небудь претензій з боку покупця відносно поставленого товару, вважається, що постачальник виконав свої зобов`язання відносно постачання товару належним чином і в повному об`ємі.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2020 року (п. 8.1 договору).

У випадку, якщо жодна зі сторін не вимагає розірвання договору, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік, що не потребує укладання сторонами будь-яких інших письмових документів. Така пролонгація договору відбувається щоразу по закінченні чергового строку дії договору, без обмежень кількості повторень (п. 8.2 договору).

Пунктом 9.1 договору встановлено, що за прострочення поставки або оплати за цим договором постачальник або покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

За прострочення оплати понад 20 (двадцяти) днів за цим договором покупець додатково сплачує штраф у розмірі 10% від суми поставленого товару (п. 9.2 договору).

Оплата штрафних санкцій не звільняє сторони від узятих на себе зобов`язань. Нарахування штрафних санкцій проводиться до виконання оплати за договором в повному обсязі (п. 9.3 договору).

На виконання умов договору поставки №30/07 від 30.07.2020 позивач поставив відповідачу плівку п/е н/р 300*0,008мм у кількості 1963,7000кг, на загальну суму 88 366,50грн., що підтверджується видатковою накладною №2268 від 03.08.2020 (а.с. 10).

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором у сумі 88 366,50грн. відповідачем не сплачена.

Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 88 366,50грн, штраф 10% у розмірі 8836,65грн, 3% річних у розмірі 3 519,84грн, втрати від інфляції у розмірі 11 894,13грн, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, в редакції, чинній станом на дату здійснення спірних поставок товару, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на дату здійснення спірної поставки товару, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Господарський суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15.

Судом установлено, що видаткова накладна № 2268 від 03.08.2020 не підписана відповідачем (а.с.10). Зі змісту видаткової накладної вбачається, що позивачем поставлялась плівка п/е н/р 300*0,008мм у кількості 1963,7000кг, на загальну суму 88 366,50грн. Тобто, поставка такої кількості товару за спірною видатковою накладною потребує, зокрема автомобільного перевезення (або доставку в іншій спосіб), наявності товарно-транспортних накладних, подорожнього листа, доказів виготовлення цього товару самостійно або придбання за договором купівлі-продажу для подальшої поставки відповідачу, передачі товару під розписку представнику відповідача (його уповноваженій особі), довіреності на отримання товару або визначення такого представника в договорі поставки. Проте, в договорі поставки №30/07 від 30.07.2020 такий представник не визначений. Рахунок-фактури №2276 від 03.08.2020, що зазначений в видатковій накладній, в матеріалах справи відсутній. Крім того, в заяві свідка від 24.01.2022 директор підприємства відповідача зазначив, що ані він, ані будь-яка інша уповноважена особа не підписувала накладну та не отримувала зазначений в ній товар.

З урахуванням викладеного, господарський суд не може погодитись з твердженнями позивача про наявність господарської операції між Приватним підприємством Фірми "Мрія-94" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" відповідно до видаткової накладної №2268 від 03.08.2020 на суму 88366,5грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Щодо питання правомірності правочину та призначення в справі почеркознавчої експертизи підпису директора товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" на договорі № 30/07 від 30.07.2020.

В силу вимог ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тобто, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних заннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування або наявні в справі докази є суперечливими. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після грунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідач заперечує обставини укладання договору поставки №30/07 від 30 липня 2020 року, вказує, що не підписував договір та не проставляв на ньому печатку. Встановленння (спростування) цієї обставини потребує спеціальних знань та призначення судової почеркознавчої експертизи.

Однак, враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поставки товару за спірною видатковою накладною, тобто доказів наявності господарської операції між Приватним підприємством Фірми "Мрія-94" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс", вирішення питання правомірності або недійсності правочину, призначення та проведення судової експертизи не впливає на вирішення спору по суті, і в даному випадку може бути вирішений судом шляхом надання оцінки всій сукупності доказів, наявних в матеріалах справи.

З огляду на викладене, а також те, що обґрунтовані доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях проти призначення судової експертизи, зводяться виключно до недоцільності та безпідставності її призначення, зважаючи на те, що однією з основних засад судочинства є законність (п. 1 ч. 3 ст. 129 Конституції України), а завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, - забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), господарський суд, діючи з метою забезпечення дієвого судового захисту всіх учасників судового процесу, дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової експертизи, яка зумовлює зупинення провадження у справі.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку (пункт 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Щодо розподілу судових витрат.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1).

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №5338 від 15.12.2021 (а.с. 15). Також позивач попередньо звертався із заявою про видачу судового наказу і сплатив судовий збір у сумі 227,00грн.

Загальна сума сплаченого судового збору за розгляд цієї справи складає 2497,00грн.

У зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на підставі клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору, поверненню підлягає 227,00грн (2497,00грн - 2270,00грн).

Про повернення судового збору постановляється ухвала.

Під час судового розгляду клопотання позивача про повернення судового збору до суду не надходило, тож питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору не вирішується судом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного підприємства Фірми "Мрія-94" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна торгова компанія "Фенікс" про стягнення 112 617,12грн. - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.06.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва