ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 Справа № 914/2747/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс", смт.Люблинець, Ковельський район, Волинська область

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Ухачевича Ярослава Петровича, м.Пустомити, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПрАТ "Концерн-Електрон" "Завод Полімер-Електрон"

про: стягнення 13096,18грн за договором про перевезення вантажів №1504-21 від 15.04.2021

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від позивача: Д.І.Коляда - адвокат

Від відповідача: В.П.Бєлановський - представник

Від третьої особи: не з`явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2021, справу №914/2747/21 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 13.09.2021 позов залишено без руху.

20.09.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено позовну заяву, відповідно до якої заявлено до стягнення 13182,48грн. Зважаючи на подану позовну заяву, суд приймає її до розгляду.

Ухвалою суду від 25.11.2021 розгляд справи №914/2747/21 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання на підготовче засідання. Судове засідання призначено на 09.12.2021.

Ухвалою суду від 09.12.2021 судове засідання призначено на 30.12.2021.

Ухвалою від 30.12.2021 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПрАТ "Концерн-Електрон" "Завод Полімер-Електрон". Продовжено строк розгляду підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 20.01.2022.

Ухвалою від 20.01.2022 відкладено підготовче засідання на 01.02.2022.

Ухвалою від 01.02.2022 підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2022.

Ухвалами від 22.02.2022, від 22.03.2022, від 28.04.2022, від 05.05.2022, від 19.05.2022 судове засідання відкладено з підстав зазначених в ухвалах.

Представники позивача в судовому засіданні 24.05.2022 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 24.05.2022 представник відповідача заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

Третя особа в судове засідання 24.05.2022 явку повноважного представника не забезпечила.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач звернувся до ТОВ «Негабарит-Сервіс» як перевізника з проханням виконати автомобільне перевезення великогабаритного вантажу у зв`язку із чим, між сторонами було укладено Договір на перевезення вантажів №1504-21 від 15.04.2021.

Відповідно до вимог п.п.3.1.2 п.3.1 договору, перевізник (Позивач) зобов`язаний надати вантажний автомобіль, за характеристиками придатний для перевезення вантажу, зазначеного в заявці, враховуючи його специфіку.

Вартість перевезення, згідно з .4.1 договору, визначається за узгодженням сторін по кожному конкретному перевезенню, згідно заявки на перевезення вантажу та вказується у рахунку фактурі Перевізника.

Відповідно до підписаної сторонами Заявки №1604-21 до Договору, ТОВ «Негабарит-Сервіс» мало виконати перевезення обладнання та комплектуючих з Італії до України, а ФОП Ухачевич Я.П. - оплатити вартість перевезення у сумі 8200 євро по курсу НБУ на день розмитнення. У пункті 2 заявки зазначено: тип напівпричеп (тент) низькорамна платформа, по ЕХ-1. В заявці відповідач вказав, що є його електронною поштою.

Згідно з Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, що затверджені Наказом Мінтрансу №363 від 14.10.97 - замовник перевезення відповідає за всі наслідки неправильного пакування вантажів (бій, поломка, деформація, теча тощо), а також застосування тари й упаковки, що не відповідають властивостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам.

Подавши автомобіль під завантаження - 23.06.2021, представник відправника Promass srl повідомив про необхідність придбання спеціального тенту для збереження вантажу. Вартість тенту склала 400 євро. У зв`язку із цим, ТОВ «Негабарит-Сервіс» - 23.06.2021 о 12год 53хв. на електронну пошту відповідача надіслало лист. У відповідь, ФОП Ухачевич В.П. електронним листом, надісланим 23.06.2021 о 12год 56хв попросив ТОВ «Негабарит-Сервіс» придбати тент та надійно упакувати вантаж, повідомивши, що компенсує додаткові витрати. Більше того, відповідач електронним листом від 30.06.2021, надісланим о 11 год 10 хв, визнав необхідність оплати тенту та включив його вартість до остаточного розрахунку між сторонами, повідомивши при цьому, що 400 євро він не доплатить у зв`язку із нарахованим ним штрафом, начебто, за запізнення подачі автомобіля під завантаження.

Тент разом із вантажем у відповідності до інструкцій відповідача було передано вантажоодержувачу - дочірньому підприємству ПрАТ «Концерн-Електрон» «Завод Полімер-Електрон».

На підтвердження факту придбання тенту до справи долучено торговий чек від 23.06.2021.

Таким чином, за твердженням позивача, вартість перевезення збільшилася на вартість додатково понесених витрат у зв`язку із придбанням тенту про що було виставлено рахунок №45 від 23.04.2021.

Про факт здійснення перевезення до позову долучено міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №000444 від 23.06.2021, відповідно до якої обладнання та комплектуючі були належним чином доставлені на адресу заводу Полімер-Електрон- дочірнього підприємства ПрАТ «Концерн-Електрон».

Вартість послуг ТОВ «Негабарит-Сервіс» склала 268 468,82грн. (8200Євро * 32,7401 грн/євро - курс НБУ станом на 29.06.2021), про що складено рахунок та Акт наданих послуг, які були надіслані відповідачу.

Остаточна вартість перевезення склала 281565грн.

На підтвердження понесених додаткових витрат позивач долучив до позову торговий чек на суму 400 євро від 23.06.2021, складений на іноземній мові із нотаріально посвідченим перекладом.

Як зазначає позивач, відповідач отримавши належним чином оформлені документи, в т.ч. оригінал підписаного Акту, не повернув, а надані послуги - оплатив лише частково, сплативши згідно із платіжним дорученням №65 від 30.06.2021 кошти у сумі 185590,82грн та платіжним дорученням №45 від 23.04.2021 кошти у сумі 82878,00грн утворивши таким чином заборгованість у сумі 13096,18грн.

Положенням п.8.1 Договору передбачено, що по факту надання транспортних послуг сторони складають та підписують Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг). У випадку якщо відправлений Перевізником Замовнику Акт виконаних робіт (наданих послуг) ним не підписаний та не опротестований (заперечений) на протязі семи банківських днів з моменту його отримання Замовником, він рахується прийнятим без змін.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив понесених витрат під час виконаного перевезення. ТОВ «Негабарит-Сервіс» подало до Господарського суду Львівської області позов про стягнення 13096,18грн основного боргу.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на таке.

Відповідно до умов Договору та Заявки № 1604-21 на перевезення негабаритного вантажу автомобільним транспортом згідно Договору №1504-21 від 15 квітня 2021 року, на позивача покладалися зобов`язання, щодо перевезення обладнання та комплектуючих з Італії в Україну, а на відповідача покладалися зобов`язання оплатити вартість перевезення у сумі 8200 євро в еквіваленті по курсу НБУ на день розмитнення.

Згідно п.11 Заявки, для надання послуг з перевезення вантажу, передбачалася передоплата в розмірі 30% від вартості перевезення, визначеної в Заявці. У пункті 13 заявки визначена передоплата 30% - 82878 грн. На виконання умов договору та заявки 23.04.2021 замовником здійснено передоплату на банківський рахунок перевізника в розмірі 82 878,00 грн (30% від загальної вартості перевезення (суми фрахту) 8200 євро.

За твердженням відповідача, остаточний і повний розрахунок по заявці, відповідачем проведено у строк узгоджений сторонами та по офіційному курсу валют НБУ на день розмитнення вантажу, а саме: 8200 євро х 32,7401грн = 268468,82 грн - вартість перевезення згідно заявки в гривневому еквіваленті на день розмитнення; 268 468,82 - 82 878,00 (передоплата) = 185 590,82 грн (остаточна сума за здійснення перевезення згідно Заявки). Кошти в розмірі 185590,82 грн було перераховано перевізнику 30.06.2021 після розмитнення та доставки ватажу у м.Львів.

Відповідач вважає, що ним виконано всі умови договору на перевезення вантажів від 15 квітня 2021 року №1504-21 та Заявки № 1604-21 на перевезення негабаритного вантажу автомобільним транспортом згідно Договору №1504-21 від 15 квітня 2021 року належним чином.

Щодо твердження позивача, про необхідність сплати відповідачем позивачу додатково 400 Євро відповідач зазначив, що жодних змін, доповнень, поправок та/або додаткових угод до Договору на перевезення вантажів від 15 квітня 2021 року №1504-21 та Заявки № 1604-21 на перевезення негабаритного вантажу автомобільним транспортом згідно Договору №1504-21 між Замовником та Перевізником не укладалося. Згідно з п.8.3. Договору, будь-які зміни, доповнення, поправки до даного Договору вносяться виключно у письмовій формі та підписуються уповноваженими особами Сторін.

Відповідач наголосив, що не погоджував умов щодо компенсації вартості тенту. Схоронність вантажу під час перевезення, у тому числі у разі необхідності накриття вантажу тентом, це є обов`язок виключно перевізника (позивача). Відтак позивач не надав жодних належних та допустимих доказів щодо офіційного погодження умов компенсації відповідачем будь-яких додаткових витрат, згідно з умовами Договору на перевезення вантажів від 15 квітня 2021 року №1504-21 та Заявки № 1604-21 на перевезення негабаритного вантажу автомобільним транспортом згідно Договору №1504-21. Крім того, відповідач звернув увагу на умову п. 2 заявки, в якому визначено чіткі вимоги, у тому числі наявність тенту.

Щодо роздруківки нібито електронної переписки відповідач зазначив, то позивач не надав жодних доказів автентичності даної електронної переписки, тобто що така електронна переписка дійсно велась між сторонами. Також позивач не надав жодних доказів, що роздруківки нібито електронної переписки має відношення до Договору на перевезення вантажів від 15 квітня 2021 року №1504-21 та до Заявки № 1604-21 на перевезення негабаритного вантажу автомобільним транспортом згідно Договору №1504-21. У роздруківці електронної переписки зазначена особа, що не уповноважена для проведення переговорів по даній Заявці (яка не зазначена ні в Договорі, ні в Заявці), однак її адреса електронної пошти не фігурує ні в Договорі, ні в Заявці.

Третя особа надала пояснення по суті спору, зазначивши таке.

Завод «Полімер-Електрон» укладено з Фізичною особою - підприємцем Ухачевичем Ярославом Петровичем договір № 1904-21 від 19.04.2021 на транспортно- експедиційні послуги. Предметом цього договору виступають транспортні послуги з міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів (в тому числі великогабаритних і великовагових) автомобільним транспортом, а також організація таких перевезень. При цьому, за умовами вищевказаного договору, Виконавець здійснює перевезення власним автотранспортом або ж транспортом субпідрядників. За змістом названого договору Завод «Полімер-Електрон» замовило відповідно до заявки № 1904-21 від 19.04.2021 у ФОП Ухачевич Я.П. перевезення обладнання та комплектуючих (довжиною 3,5 м, ширина 3,2 м, висота 3,5 м, вагою, 7,5 т).

Відповідно до договору та заявки ФОП Ухачевич Я.П. здійснено виконання транспортно-експедиційних послуг щодо важного перевезення 7,5 т негабаритного обладнання автотранспортом VOLVО держ № АС 44 58 ЕІ/ ФС 2950ХР за маршрутом м. Треві (Італія-06039) - м. Львів (Україна.) Транспортні послуги виконані вчасно, у повному обсязі і жодна зі Сторін не має претензій щодо виконання, що підтверджується актом виконаних робіт № 15 про надання транспортно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажів від 29.06.2021, укладений між ФОП Ухачевич Я.П. та Завод «Полімер-Електрон». Оплату за надані послуги проведено в повному обсязі.

При цьому третя особа зазначила, що Завод «Полімер-Електрон» не має правовідносин із ТОВ «Негабарит-Сервіс», який є позивачем по справі, та про суть спірних правовідносини між позивачем і відповідачем по справі третій особі невідомо. Окремої оплати вартості тенту вищезгаданий договір не передбачав.

При прийнятті рішення суд виходить і такого:

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно із заявленими позовними вимогами позивач просив стягнути з відповідача 400 євро за придбаний тент під час здійснення перевезення за заявкою №1604-21 до договору на перевезення вантажів №1504-21 від 15.04.2021.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Для вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення 400 євро понесених витрат для придбання тенту суду необхідно встановити факт погодження додаткових витрат за спірним договором. Якщо за результатами розгляду справи факту такого погодження не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

При поданні позову ТОВ «Негабарит-Сервіс» покликається на невиконання відповідачем взятих зобов`язань за договором перевезення та вважає, що його права та законні інтереси порушені внаслідок неоплати за тент, придбання якого погоджено відповідачем.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами 15.04.2021 між сторонами було укладено договір на перевезення вантажів №1504-21, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків. У подальшому між сторонами складено заявку №1604-21 до договору на перевезення вантажів №1504-21 від 15.04.2021. Перевезення вантажу здійснено вчасно, без зауважень зі сторони замовника. Замовлені послуги перевезення відповідач оплатив своєчасно та у визначеному сторонами у заявці №1604-21 розмірі 8200 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день розмитнення - 268468,82грн.

Однак, спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив понесених позивачем додаткових витрат під час виконання перевезення в розмірі 13096,18грн.

На підтвердження позовних вимог позивач долучив до матеріалів справи товарний чек від 23.06.2021 на суму 400 євро. Зазначена сума сторонами у заявці №1604-21 не погоджена.

Про погодження відповідачем додаткового придбання тенту на суму 400 євро 23.06.2021 позивач долучив до матеріалів справи електронне листування ТОВ «Негабарит-Сервіс» з ФОП Ухачевич В.П. Так, 23.06.2021 о 12год 53хв. на електронну пошту відповідача надіслало лист. У відповідь, ФОП Ухачевич В.П. електронним листом, надісланим 23.06.2021 о 12год 56хв попросив ТзОВ «Негабарит-Сервіс» придбати тент та надійно упакувати вантаж, повідомивши, що компенсує додаткові витрати.

Згідно з п.8.3. договору, будь-які зміни, доповнення, поправки до даного Договору вносяться виключно у письмовій формі та підписуються уповноваженими особами Сторін.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд зазначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. (ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України, Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою.

За приписами ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Суд констатує, що якщо ж відповідна особа, яка вказана як сторона договору, його не підписувала, то її волевиявлення на укладення договору відсутнє і такий договір є неукладеним.

За положеннями ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили. (ст. 1 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

В силу частини першої статті 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд зазначає, що оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

За твердженнями позивача, договір про оплату за придбання тенту вважається укладеним та прийнятий сторонами до виконання, оскільки позивач та відповідач погодили такий в електронній переписці.

Суд зауважує, що роздруківка електронного листування, на яку посилається позивач, не може вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19.01.2022 у справі N 202/2965/21.

Також ТзОВ «Негабарит-Сервіс» не надало належних та допустимих доказів включення до податкового кредиту податкових накладних, виданих позивачем за результатами понесених витрат за придбання тенту, та відповідно вчинення відповідачем дій щодо включення операцій до податкового кредиту за вказаний період, які фактично б свідчили про визнання відповідачем операцій на заявлену в цьому спорі суму від позивача.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні та суду не надані належні та допустимі докази передання придбаного тенту відповідачу чи ПрАТ "Концерн-Електрон" "Завод Полімер-Електрон".

Крім цього, на підтвердження понесення витрат для придбання тенту в сумі 400 євро позивач долучив копію товарного чеку, складеного на італійській мові (копія чеку належним чином не засвідчена). Сторонами спору подано його переклади на українську мову. Так, у поданому позивачем перекладі наявна інформація про продаж транспортувального тенту. Натомість у поданому відповідачем перекладі будь-які відомості про найменування придбаного товару відсутні. Оригінал товарного чеку, який слугує доказом понесення заявлених витрат, для огляду суду не надано. Зважаючи на розбіжності в перекладах з італійської мови на українську мову та відсутність додатково підтверджуючих доказів, що згідно із долученою копією чеку придбаний саме транспортувальний тент, суд не приймає долучений чек як належний доказ понесених витрат, які заявлені до відшкодування за цим спором.

Відповідно до п. 3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Проаналізувавши все вищенаведене, Господарський суд Львівської області констатує, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами факт підписання та укладення договору на придбання тенту між ТзОВ «Негабарит-Сервіс» та ФОП Ухачевич Я.П. у встановлені чинним законодавством порядку та спосіб, отже суд вважає такий договір неукладеним та таким, що не може створювати, змінювати чи припиняти права та обов`язки учасників цивільних правовідносин, зокрема, сторін даного спору. Разом з тим, суд враховує, що належних та допустимих доказів придбання саме транспортувального тенту не подано, а також не доведено факту передачі тенту відповідачу та вантажоодержувачу у зв`язку з чим позовні вимоги щодо сплати понесених додаткових витрат на виконання замовлення відповідача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 06.06.2022.

Суддя Ділай У.І.