ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2022 р. Справа№ 910/20912/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Грека Б.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.,

та представників:

від апелянта - Симбірцев Є.В. - довіреність б/н від 08.12.21 року та Буркова, І.М. - довіреність №2022/02-01 від 01.02.22 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Київтранслогістик»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року

у справі №910/20912/21 (суддя Щербаков С.О.)

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Київтранслогістик»

до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності»

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року по справі №910/20912/21 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Київтранслогістик» (надалі по тексту - ТОВ «Київтранслогістик», апелянт, позивач) та додані до неї документи повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ТОВ «Київтранслогістик», подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року по справі №910/20912/21, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції. Матеріали справи №910/20912/21 направити до господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, вважає її неправомірною та такою, що порушує гарантоване Конституцією України право на судовий захист його порушених прав інтелектуальної власності, а також ухваленою із порушенням норм процесуального права.

Апелянт вважає, що місцевий суд неправомірно посилається на п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на те, що позовна заява подана та підписана особою, яка не має права її підписувати тоді, як подана позовна заява підписана адвокатом, який уповноважений позивачем на підставі договору про надання правової допомоги від 01.09.2019 року №01-09/2019, номер та дата якого зазначені в ордері серії КС №445171 адвоката Симбірцева Є.В. та підтверджує повноваження у наданні правової допомоги та представленні інтересів позивача у органах державної влади, правоохоронних органах та судах, в тому числі шляхом подання позовної заяви.

На думку апелянта не зазначення в ордері про надання правової допомоги конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, могло стати підставою для залишення її без руху.

Також апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що в оскаржуваній ухвалі місцевий суд неправомірно посилається на підпункт 15.4 п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року №36, який втратив чинність на підставі Рішення Ради Адвокатів України Національної асоціації адвокатів України від 12.04.2019 року №41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції», а отже не може застосовуватися як обґрунтування рішення суду.

Крім того, апелянт зазначає, що у ордері в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у будь-якому суді України, є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/значення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів, що підтверджується постановою Верховного суду від 14.11.2019 року у справі №910/1669/19.

Щодо посилань місцевого суду в оскаржуваній ухвалі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №9901/847/18, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що місцевим судом при посиланні на вказану постанову не було враховано, що згідно з обставин справи №9901/847/18, у доданому до позову ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» було зазначено: «В органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування», тобто не зазначено про повноваження адвоката на надання правової допомоги в судах взагалі. Натомість у даній справі в ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» вказано: «у органах державної влади, правоохоронних органах та судах».

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апелянт вважає, що висновки до яких прийшов місцевий суд у справі №9901/847/18, не можна застосовувати при розгляді даної справи, оскільки обставини таких справ є різними.

Також апелянт зазначає, що повернення позовної заяви у даній справі фактично позбавляє останнього можливості здійснити у судовому порядку захист його порушених прав інтелектуальної власності на реєстрацію торговельної марки за поданою на ім`я апелянта заявкою №m201918418 про реєстрацію комбінованого позначення «KTL» в якості торговельної марки щодо послуг 35,36,37 та 39 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг.

Підсумовуючи подану апеляційну скаргу апелянт зазначає, що в результаті прийнятої місцевим судом ухвали про повернення позовної заяви з формальних підстав фактично позивач був обмежений у доступі до правосуддя для захисту своїх прав на інтересів, а також позбавлений права такого захисту шляхом судового розгляду спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Київтранслогістик» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Грека Б.М., Доманської М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2022 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20912/21 за заявою ТОВ «Київтранслогістик» до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (надалі по тексту - ДП «Український інститут інтелектуальної власності», відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ «Київтранслогістик» на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року по справі №910/20912/21 до надходження матеріалів справи №910/20912/21 до Північного апеляційного господарського суду.

24.01.2022 року від господарського суду міста Києва на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2022 року надійшли матеріали справи №910/20912/21 за заявою ТОВ «Київтранслогістик» до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Грека Б.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 25.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Київтранслогістик» на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року по справі №910/20912/21. Розгляд апеляційної скарги ТОВ «Київтранслогістик» призначено на 23.02.2022 року. Зобов`язано ТОВ «Київтранслогістик» надати суду оригінал позовної заяви з додатками, яка була повернута господарським судом міста Києва та оригінал ордеру (серія КС №445171 від 11.09.2019 року), копія якого була додана до позовної заяви.

23.02.2022 року в судове засідання з`явились представники апелянта та надали усні пояснення по справі.

Представники ДП «Український інститут інтелектуальної власності» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. В зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе прийняти постанову без їх участі.

23.02.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом, ТОВ «Київтранслогістик» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», в якому просило суд:

- визнати недійсним і скасувати рішення Апеляційної палати Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 27.07.2021року за заявкою № m201918418 на торговельну марку «КТL», затверджене наказом ДП «Український інститут інтелектуальної власності» № 196-Н/2021 від 20.09.2021 року; - визнати недійсним та скасувати рішення ДП «Український інститут інтелектуальної власності» від 10.02.2021 року № 17180/3М/21 за заявкою № m201918418 на торговельну марку «КТL»; - зобов`язати ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повторно розглянути заявку № m201918418 на торговельну марку «КТL», подану на ім`я ТОВ «Київтранслогістик».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року по справі №910/20912/21 позовну заяву ТОВ «Київтранслогістик», апелянт, позивач) та додані до неї документи повернуто заявнику.

Обґрунтовуючи прийняту ухвалу про повернення позовної заяви місцевий суд зазначив, що доданий до позовної заяви ордер серія КС №445171 від 11.09.2019 року, виданий на підтвердження своїх повноважень на представництво позивача адвокатом Симбірцевим Є.В., не відповідає Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року №36, оскільки в ньому не зазначено конкретної назви суду, а вказано, що Симбірцев Є.В. уповноважується на надання правової допомоги у органах державної влади, правоохоронних органах та судах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників апелянта, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Київтранслогістик» підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року - скасуванню з направленням справи до господарського суду міста Києва на стадію відкриття провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником позивача (адвокатом) Симбірцевим Є.В. на підставі ордеру серія КС №445171 від 11.09.2019 року, у якому зазначено про те, що Симбірцев Є.В. уповноважується на надання правової допомоги у органах державної влади, правоохоронних органах та судах.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Підставою для повернення позовної заяви місцевим судом слугувала відсутність належних доказів на підтвердження наявності у адвоката Симбірцева Є.В. права на підписання позовної заяви від імені ТОВ «Київтранслогістик», оскільки в доданому до позовної заяви ордері серія КС №445171 від 11.09.2019 року не вказано назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу.

Апеляційний суд зазначає, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 названого Закону, відповідно до частин 1-3 якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

З матеріалів справи вбачається, що повертаючи позовну заяву, місцевий суд послався на Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року №36, яким встановлено реквізити ордера, серед яких «Назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до п.п.15.4 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та прийшов до висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

В той же час, місцевим судом взагалі не було враховано, що в доданому до позову ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» було зазначено: «В органах державної влади, правоохоронних органах та судах».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в даному випадку позивачем дотримано вимоги Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, оскільки вказівка у ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається в будь-яких судах України є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України.

Тому, на думку суду, не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ордер на надання правової допомоги серія КС №445171 від 11.09.2019 року містить усі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням та типовою формою ордеру, затвердженим Радою адвокатів України відповідно до ч. 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а відтак у місцевого суду були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, апеляційний суд зважає, що вищезазначений ордер виданий на підтвердження повноважень адвоката Симбірцева Є.В. на представництво інтересів позивача не тільки в судах України ще в 2019 році.

Що стосується правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року №9901/847/18 на яку посилався місцевий суд при винесенні оскаржуваної ухвали, то апеляційний суд вважає, що місцевим судом не було враховано, що згідно з обставин справи №9901/847/18, у доданому до позову ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» було зазначено: «В органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування», тобто не зазначено про повноваження адвоката на надання правової допомоги в судах взагалі. Натомість у даній справі в ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» вказано: «у органах державної влади, правоохоронних органах та судах».

Згідно ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції помилково повернуто позовну заяву без розгляду, з огляду на що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування ухвали господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року в даній справі з направленням справи до суду першої інстанції на стадію відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Київтранслогістик» на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року у справі №910/20912/21 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року у справі №910/20912/21скасувати.

3.Матеріали справи №910/20912/21 направити до господарського суду міста Києва на стадію відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки встановлені ст. ст. 286 -291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.06.2022 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді Б.М. Грек

С.В. Сотніков