ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1341/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н. К.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Альт-Стар" (м. Київ)

до Фізичної особи - підприємця Ганушевича Вячеслава Івановича (Житомирська область, м. Олевськ)

про стягнення 193766,66 грн

ТОВ "Альт-Стар" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ФОП Ганушевича Вячеслава Івановича про стягнення 193766,66 грн, з яких 155584,36 грн основного боргу, 25367,91 грн інфляційних втрат, 12814,39 грн 3% річних, а також 2906,50 грн витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем договору купівлі-продажу № 12 від 19.01.2019 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 12.01.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив засідання суду на 08.02.2022. о 11:30 (а. с. 44).

Ухвалою від 08.02.2022 господарський суд відклав розгляд справи у спрощеному позовному провадженні на 09.03.2022 о 12:00; постановив повідомити відповідача про дату і час засідання суду телефограмою (а. с. 52).

Ухвалою від 09.03.2022 господарський суд розгляд справи відклав на 31.03.2022 о 11:30 (а. с. 57).

Ухвалою від 31.03.2022 господарський суд розгляд справи відклав на 06.05.2022 о 09:30 (а. с. 63).

Ухвалою від 06.05.2022 господарський суд розгляд справи відклав на 02.06.2022 о 09:30 (а. с. 71).

Як вбачається з довідок від 09.02.2022, 29.03.2022, 04.05.2022 відповідача було повідомлено про дати та час наступних засідань суду за вказаним номером телефону: (097) 923 - 59 - 39 (а. с. 53, 60, 69).

02.06.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач про дату і час засідань суду повідомлявся вчасно і належним чином, про що свідчать довідка від 09.02.2022 та телефонограма від 29.03.2022 (а. с. 53, 60).

Крім того, у матеріалах справи є заява відповідача від 30.03.2022, надіслана на електронну пошту суду, без застосування КЕП, щодо розгляду справи без його участі, визнання позовних вимог та розстрочення сплати боргу на 12 місяців (а. с. 61).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

01.02.2019 між ТОВ "Альт-Стар" (продавець, позивач) та ФОП Ганушевичем В. І. (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №12 (далі - договір) (а. с. 11-14), за п. 1.1 якого продавець зобов`язався передати покупцю у власність товар, що вказаний у рахунку, згідно з видатковою накладною, а покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що конкретний асортимент, найменування, кількість, одиниця виміру та вартість товару, зазначається у рахунку, який є невід`ємною частиною договору.

Покупець сплачує вартість товару, що поставляється за договором, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на підставі отриманого рахунку (видаткової накладної) протягом 10 банківських днів після отримання товару (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору загальна вартість договору складає 165 499,22 грн, в т. ч. ПДВ 20% - 27 583,20 грн, станом на 01.02.2019 відповідно до курсу НБУ (31,868815 грн за 1 євро), складає 5 193,14 євро.

Датою оплати партії товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця ( п. 2.6 договору).

Згідно з п. 4.1 договору поставка товару здійснюється протягом 1-го робочого дня після резервування товару на підставі рахунку.

Згідно з п. 4.2 договору на партію товару продавець надає наступні документи: рахунок; видаткова накладна.

За п. 11.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.01.2020.

Пунктом 11.2 договору передбачено, що, всі зміни до договору здійснюються у письмовому вигляді за згодою обох сторін.

Припинення дії договору не звільняє сторони від повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 11.4 договору).

У позовній заяві ТОВ "Аліт-Стар" зазначає, що відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар на суму 9 914, 86 грн.

До матеріалів позовної заяви ТОВ "Альт-Стар" додано копію довідки про повернення поштового відправлення від 31.05.2019 із зазначеною причиною невручення "за закінченням встановленого строку зберігання" і зазначає, що це повернулась, направлена відповідачу претензія - вимога про сплату заборгованості.

Однак станом на 01.12.2021 зобов`язання відповідача щодо оплати за товар, отриманий за договором не виконано, тому розмір боргу становить 155584,36 грн.

Вищевказані обставини спонукали позивача звернутись із вказаною позовною заявою до Господарського суду Житомирської області.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.175 ГК України майново - господарськими визнаються цивільно -правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 155584,36,00 грн.

Позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 165499,22 грн, що підтверджується видатковою накладною № 2543 від 01.02.2019 (а. с. 15 - 17), яка підписана сторонами та скріплена печатками сторін.

Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар у сумі 9914,86 грн.

Позивач надав акт звіряння взаємних розрахунків з 01.01.2017 по 10.11.2021 між сторонами на підтвердження часткового погашення боргу відповідачем за договором.

Однак зазначений акт звіряння не підписаний відповідачем.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов`язку з оплати поставленого товару на підставі договору купівлі-продажу, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу борг у заявленій сумі позовних вимог у розмірі 155584,36 грн.

4. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 25367,91 грн інфляційних втрат згідно з розрахунком позивача (а. с. 4, 5).

Під час перевірки розрахунку інфляційних втрат здійсненого позивачем, суд бере до уваги, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат, встановив його правильність; до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 25367,91 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

5. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 12814,39 грн 3% річних згідно з розрахунком позивача (а. с. 6).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", суд встановив його неправильність, так як позивач не врахував під час здійснення розрахунку 10 пільгових банківських днів для проведення розрахунку відповідачем після отримання товару, передбачених п. 2.1 договору.

З огляду на викладене, задоволенню підлягає 3 % річних у сумі 12736,60 грн; в частині 3 % річних у сумі 77,79 грн слід відмовити за безпідставністю нарахування.

6. Щодо клопотання відповідача про розстрочення сплати боргу на 12 місяців.

У матеріалах справи є заява відповідача від 30.03.2022, надіслана на електронну пошту суду, без застосування КЕП, у якій просить розглядати справу без його участі, погоджується із позовними вимогами у повному обсязі (а. с. 61). Одночасно у поданій заяві відповідач викладає клопотання про надання судом терміну (12 місяців) для погашення ним заборгованості перед позивачем.

У зв`язку з цим слід звернути увагу відповідача, що питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення вирішується в порядку ст. 331 ГПК України, за заявою сторони, поданою поштовим зв`язком або підписаною КЕП (ЕЦП).

7. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Матеріали справи не містять заперечення відповідача проти позовних вимог; доказів сплати залишку боргу за поставлений товар у сумі 155 584,36 грн та мирного врегулювання спору.

За викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 193688,87 грн, з яких 155584,36 грн боргу за поставлений товар, 25367,91 грн інфляційних втрат, 12736,60 грн 3% річних. У задоволенні позову в частині стягнення 77,79 грн 3% річних слід відмовити.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем умови п. 2.1 договору купівлі-продажу щодо здійснення оплати товару, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ганушевича Вячеслава Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альт-Стар" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7, ):

- 155 584,36 грн основного боргу;

- 25 367,91 грн інфляційних втрат;

- 12 736,60 грн 3% річних;

- 2 906,50 грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 77,79 грн 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.06.22

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на електронну адресу: