ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" червня 2022 р. Справа № 911/176/22

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши клопотання Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» про роз`єднання позовних вимог та виділення в окреме провадження частини позовних вимог та зустрічного позову у справі

за первісним позовом Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк»

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантойл»;

2) ОСОБА_1 ;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмобіл»;

4) ОСОБА_2 ;

про стягнення солідарно 863203,02 грн

та за зустрічним позовом ОСОБА_2

до: 1) Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантойл»,

3) ОСОБА_1 ,

4)Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмобіл»

про визнання недійсним договору

за участю представників

позивача за первісним позовом (відповідача 1 за зустрічним позовом): Драненко Я.В. в порядку самопредставництва;

відповідачів 1, 2, 3 за первісним позовом (відповідачів 2, 3, 4 за зустрічним позовом): не з`явились;

відповідача 4 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Гніденко О.М. адвокат, ордер серії АА № 1202113 від 14.02.2022.

встановив:

До Господарського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» (далі АТ «УБІБ», банк) з позовною заявою № 7/к від 10.01.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантойл» (далі ТОВ «Сантойл»), ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмобіл» (далі ТОВ «Трансмобіл») та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), у якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання гарантії від 20.07.2021 № BGV/UA/03-2-09033 в загальному розмірі 863203,02 грн, з яких: 804631,89 грн основної заборгованості, 25059,38 грн заборгованості за нарахованими та простроченими процентами, 32959,72 грн пені та 552,03 грн пені за несвоєчасно сплачені проценти.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання ТОВ «Сантойл» грошових зобов`язань за договором про надання гарантії від 20.07.2021 № BGV/UA/03-2-09033, виконання зобов`язань за яким забезпечено порукою ОСОБА_1 (договір поруки № BGV/UA/03-2-09033/Р1 від 20.07.2021), ОСОБА_2 (договір поруки № BGV/UA/03-2-09033/Р3 від 20.07.2021) та ТОВ «Трансмобіл» (договір поруки № BGV/UA/03-2-09033/Р2 від 20.07.2021).

Спільно із первісним позовом в одному провадженні у цій справі розглядається зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ «УБІБ», ТОВ «Сантойл», ОСОБА_1 та ТОВ «Трансмобіл» про визнання недійсним договору поруки № BGV/UA/03-2-09033/Р3 від 20.07.2021, прийнятий ухвалою Господарського суду Київської області від 03.05.2022.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилається на те, що спірний договір поруки позивач за зустрічним позовом не підписувала, вказаний правочин не відповідає її внутрішній волі, ОСОБА_2 не виявляла згоди на укладення спірного правочину, підпис на договорі підроблений невідомої особою. Крім того ОСОБА_2 заперечує факт вчинення оспорюваного правочину, що, на її думку, є підставою для пред`явлення до відповідачів за зустрічним позовом позовних вимог про визнання договору поруки недійсним без застосування наслідків недійсності цього правочину.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження. Зокрема, ухвалою Господарського суду Київської області від 23.05.2022 підготовче засідання відкладено на 06.06.2022.

На електронну адресу суду 01.06.2022 від представника АТ «УБІБ» надійшло клопотання (вх. № 6029/22) про роз`єднання позовних вимог та виділення в окреме провадження частини позовних вимог та зустрічного позову (далі клопотання про роз`єднання), у якому банк просить суд виділити в окреме провадження частину позовних вимог АТ «УБІБ» до ОСОБА_2 та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «УБІБ», а саме, зокрема:

- позовні вимоги про солідарне стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-09033 від 20.07.2021, розраховану станом на 04.01.2022, в розмірі 863203,02 грн, з яких: 804631,89 грн основної заборгованості, 25059,38 грн заборгованості за нарахованими та простроченими процентами, 32959,72 грн пені та 552,03 грн пені за несвоєчасно сплачені проценти;

- позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «УБІБ» про визнання недійсним договору поруки № BGV/UA/03-2-09033/Р3 від 20.07.2021.

Обгрунтовуючи клопотання про роз`єднання, банк стверджує, що розгляд позовної вимоги про солідарне стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання гарантії № BGV/UA/03-2-09033 від 20.07.2021 та зустрічного позову про визнання недійсним договору поруки, з урахуванням заявленого ОСОБА_2 клопотання про проведення експертизи, може значно затягнути розгляд справи в цілому. Крім того, посилаючись на приписи статті 543 Цивільного кодексу України, банк зазначає, що з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителів, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Присутній у судовому засіданні 06.06.2022 представник банку усно обґрунтував клопотання про роз`єднання та просив суд задовольнити його. Представник ОСОБА_2 залишила вказане клопотання на розсуд суду.

За наслідками розгляду клопотання про роз`єднання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 173 ГПК України встановлено, що в одній заяві об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Роз`єднання позовних вимог, виділення позовних вимог в самостійне провадження можливе за умови дотримання положень, визначених у ГПК України, щодо суб`єктного складу учасників, правил підсудності, юрисдикції. Позовні вимоги, що роз`єднуються, не можуть виступати основною та похідними позовними вимогами, та мають обґрунтовуватися різними фактичними обставинами та доводитися не пов`язаними між собою доказами.

Слід зазначити, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 910/9302/19.

Відповідно до частини 1, пунктів 4 та 5 частини 3 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права (пункт 17 постанови Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України, таким може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5).

Суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Зокрема, у частині 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до частини 1 статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже при єдиному солідарному обов`язку декількох боржників перед кредитором, саме останній на власний розсуд обирає, чи буде пред`явлено позов до всіх солідарних боржників або до будь-кого з них окремо, повністю чи частково. Цей вибір відповідає принципу диспозитивності, що закріплений у статті 14 ГПК України.

Слід зазначити, що процесуальна співучасть та об`єднання позовних вимог це самостійні процесуальні інститути. Водночас об`єднання кількох позовних вимог в одній позовній заяві не завжди має наслідком виникнення співучасті, і навпаки.

Так, статтею 47 ГПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. У такому разі, суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (частина 7 статті 238 ГПК України).

Таким чином, якщо кредитор (позивач у справі) у позові заявляє одну вимогу до всіх відповідачів, як солідарних божників, то має місце процесуальна співучасть (предметом спору є спільні обов`язки відповідачів).

У цій справі банк заявив лише одну вимогу до різних відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості за договором гарантії, виконання якого забезпечено договорами поруки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що цій у справі має місце обов`язкова процесуальна співучасть, що обумовлено матеріально-правовою вимогою заінтересованої особи (позивача у справі) до кількох боржників та природою солідарного обов`язку, що свідчить про недоцільність роз`єднання позовних вимог у справі.

Таким чином, клопотання позивача в частині виділення в окреме провадження позовних вимог банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є процесуально необґрунтованим.

Крім того суд також звертає увагу на те, що при прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 суд висловив свою правову позицію щодо доцільності розгляду зустрічних позовних вимог у межах одного провадження у цій справі, а тому вважає безпідставною вимогу позивача за первісним позовом про виділення в окреме провадження позовних вимог ОСОБА_2 до банку про визнання недійсним договору поруки.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання АТ «УБІБ» (вх. № 6029/22) про роз`єднання позовних вимог та виділення в окреме провадження частини позовних вимог та зустрічного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 173 ГПК України про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 173, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (вх. № 6029/22 від 01.06.2022) про роз`єднання позовних вимог та виділення в окреме провадження частини позовних вимог та зустрічного позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя О.В. Щоткін