УХВАЛА

02.06.2022Справа № 910/13304/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Вершиніної Д.О., розглянувши заяву Національного банку України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у господарській справі

за позовом Національного банку України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -

1) Акціонерний банк "Банк регіонального розвитку",

2) ОСОБА_1

про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності

Представники:

від позивача: Ніколенко О.В.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі-відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі-відповідач 2) про визнання недійсним договору № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б.в. від 13.12.2006; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 32 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б від 13.12.2006.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 (управитель за договором про передавання в управління непроданих актів від 20.11.2013), укладаючи оспорюваний договір цесії, допустив порушення Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369 та умов договору про управління, вийшовши за межі своїх повноважень, що на думку позивача є підставою для визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 позовну заяву Національного банку України задоволено повністю. Визнано недійсним договір № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б.в від 13.12.2006.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б.в від 13.12.2006.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на користь Національного банку України 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" на користь Національного банку України 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

08.05.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 у справі № 910/13304/18 видано накази.

16.02.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від Національного банку України надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" наказ від 08.05.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 у спраі № 910/13304/18 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б.в від 13.12.2006;

- видати Національному банку України наказ про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 у спраі № 910/13543/18 в частині зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б.в від 13.12.2006.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 прийнято до розгляду заяву Національного банку України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Розгляд заяви призначено на 10.03.2022.

Судове засідання призначене на 10.03.2022 не відбулося у зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану з 5:30 год. 24.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 розгляд заяви призначено на 02.06.2022.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Представники відповідача-1, відповідача-2 та третіх осіб у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, однак про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Отже, розглянувши заяву Національного банку України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд відзначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Частина 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: якщо його (наказ) видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

В обґрунтування поданої заяви Національний банк України вказує, що за наказом, виданим на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 у справі №910/13304/18 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, стягувачем має бути Національний банк України, оскільки рішення суду ухвалено на його користь, однак вказаний наказ помилково було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М".

В рішенні Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 у справі №910/13304/18 судом була встановлена незаконність договору №032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 12/Б.в від 13.12.2006, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" в силу приписів ст. 216 Цивільного кодексу України, що свідчить про відсутність правових підстав володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" переданими йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документами на підтвердження спірних майнових прав.

Так, наказом Господарського суду міста Києва №910/13304/18 від 08.05.2019 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 12/Б.в від 13.12.2006.

Як вбачається з наказу Господарського суду міста Києва №910/13304/18 від 08.05.2019 стягувачем за вказаним наказом є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М".

02.12.2009 постановою правління Національного банку України №713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

20.11.2013 між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку", Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Національним банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за №3960 (надалі - "Договір управління").

Частиною 5 ст. 1033 Цивільного кодексу України встановлено, що управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 316 Цивільного кодексу України, особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

З огляду на викладені положення вбачається, що з укладенням договору управління майном (майновими правами) та переданням такого майна управителю відповідна особа набуває статусу фактичного тимчасового власника такого майна, однак з обмеженими положеннями договору та закону повноваженнями щодо володіння та розпорядження ним для досягнення мети укладення відповідного правочину управління.

Отже, власником майна є Національний банк України, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (стягувач за наказом) є управителем такого майна та має діяти в інтересах власника.

Однак, як стверджує Національний банк України рішення суду залишається не виконаним в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно акту приймання-передачі по договору №032 від 30.09.2015, оскільки останнім не було пред`явлено наказ Господарського суду міста Києва №910/13304/18 від 08.05.2019 до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Положення ч.ч. 1, 2, 3 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Отже, оскільки наказ Господарського суду міста Києва №910/13304/18 від 08.05.2019 стягувачем не пред`являється до виконання, відповідно рішення суду в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, залишається без виконання, що становить порушення прав та інтересів Національного банку України, з метою захисту яких було ініційовано спір у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1008 Цивільного кодексу України, довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час, а пунктом 3 ч.1 ст. 1006 Цивільного кодексу України визначено його обов`язок негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Таким чином, враховуючи триваюче невиконання рішення суду, невжиття Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" заходів щодо забезпечення примусового виконання рішення суду, як стягувачем за наказом, приймаючи до уваги те, що саме Національний банк України є власником майна, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" є лише управителем такого майна (який має діяти в інтересах власника), а тому саме на користь Банку мають бути повернуті документи отримані згідно договору № 032 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

Тож, у даному випадку, суд приходить до висновку, що процесуальне право на пред`явлення наказу до виконання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" перейшло до Національного банку України, оскільки саме ця особа має безумовні права на одержання належних їй документів, відтак існують підстави для висновку про припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на пред`явлення наказу до виконання.

Оскільки суд дійшов висновку про припинення права Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на пред`явлення наказу до виконання, у зв`язку із переходом такого права до Національного банку України, відтак з метою належного виконання судового рішення суд вважає за доцільне видати такій особі новий наказ, оскільки дії, спрямовані на повернення чи вилучення попереднього наказу суду будуть неефективним.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Національного банку України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Національного банку України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 у справі №910/13304/18 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи в частині, за якою стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" таким, що не підлягає виконанню.

3. Видати Національному банку України наказ про примусове виконання рішення в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи із визначенням належного стягувача - Національного банку України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 07.06.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.