ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2791/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича (вх. № 2-367/22 від 26.05.2022) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа по справі №916/2791/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" (73003, м. Херсон, вул. 9 Січня, буд. 19, флигель Б)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІМАР ЛОГІСТІК" (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35, оф. 1003)

про стягнення 173 523,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.02.2019 у справі №916/2791/18 у позові відмовлено повністю; судові витрати по справі покладено на товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД».

10.06.2019 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» задоволено частково та рішення Господарського суду Одеської області від 14.02.2019року по справі № 916/2791/18 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІМАР ЛОГІСТІК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» основний борг у розмірі 121 100,00 грн., пеню у розмірі 8 958,09 грн., 3% річних у розмірі 746,49 грн., інфляційні витрати у розмірі 3 782,90 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 018,78грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Крім того, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІМАР ЛОГІСТІК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» судові витрати за розгляд апеляційної скарги у сумі 3 028,18грн.

21.06.2019 на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі №916/2791/18 видано відповідні накази.

26.05.2022 за вх.№2-367/22 до Господарського суду Одеської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «ЮНІМАР ЛОГІСТІК» - ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї наказами № 916/2791/18, виданими 21.06.2019.

В обґрунтування подання приватний виконавець вказує, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича перебуває зведене виконавче провадження за №59544307, до складу якого входять: наказ № 916/2791/18 виданий 21.06.2019 року Господарським судом Одеської області, суддя Цісельський О.В. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІМАР ЛОГІСТІК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» основного боргу у розмірі 121 100,00 грн., пені у розмірі 8 958,09 грн., 3% річних у розмірі 746,49 грн., інфляційних витрат у розмірі 3 782,90 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2018,78грн.; наказ № 916/2791/18 виданий 21.06.2019 року Господарським судом Одеської області, суддя Цісельський О.В. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІМАР ЛОГІСТІК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» судових витрати за розгляд апеляційної скарги у сумі 3028,18 грн.; наказ № 916/2537/18 виданий 01.07.2019 року Господарським судом Одеської області, суддя Гут С.Ф. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімар- Логістик» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ» 44 000 грн. 00 коп. суми основного боргу, 9 535 грн. 35 коп. пені, 796 грн. 00 коп. 3% річних, 3 307 грн. 91 коп. інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн, 00 коп.

12.07.2019 приватним виконавцем прийнято три постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового вищевказаних виконавчих документів (№59543850, №59543611, №59543201). Того ж дня, 12.07.2019, була винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

За ствердженням приватного виконавця, у вищевказаних постановках про відкриття виконавчого провадження, що були отримані боржником 02.08.2019 було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; роз`яснено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/, де також забезпечена можливість онлайн-оплати; у постановах були зазначені Ідентифікатори для доступу до ЄДРВП.

Як вказує приватний виконавець, незважаючи на те, що 02.08.2019 боржником були отримані постанови про відкриття провадження, наразі, зі спливом майже трьох років, ця вимога виконавця боржником так і не виконана. У ході перевірки майнового стану боржника, що здійснювалась шляхом надсилання запитів більше ніж до 30 банківських установ, запитів по електронних реєстрах, приватним виконавцем не виявлено жодних коштів та майна (у тому числі, нерухомого та будь-якого рухомого майна), за рахунок якого можливо виконати рішення суду.

Незважаючи про обізнаність боржника про розпочате примусове виконання, ним майже за три роки не сплачено ні копійки на виконання рішень суду та не надано жодних пояснень з приводу невиконання цих рішень.

Заявник зазначає, що намагаючись отримати пояснення із приводу невиконання рішень суду, приватний виконавець неодноразово надсилав керівнику юридичної особи боржника ТОВ «Юнімар Логістік», Смірновій Людмилі Олександрівні виклики приватного виконавця, якими остання була зобов`язана з`явитися на прийом до приватного виконавця у визначений час та надати наведений перелік документів та відомостей. Також, керівнику юридичної особи боржника було повідомлено про обов`язок письмово повідомляти про повне чи часткове самостійне виконання рішення, виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця перебування (у тому числі про зміну реєстрації). Одночасно керівнику юридичної особи боржника було роз`яснено положення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог закону винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. Окрім того, керівника юридичної особи боржника було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, за опір виконавцю під час примусового виконання рішень, за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном та запропоновано по всім питанням пов`язаним з проведенням виконавчих дій по ЗВП № 59544307 та примусовим виконанням наказів № 916/2791/18 від 21.06.2019, №916/2791/18 від 21.06.2019, №916/2537/18 від 01.07.2019, що видав Господарський суд Одеської області, звертатись безпосередньо до приватного виконавця.

Як стверджує приватний виконавець, виклик від 15.11.2019 №2750 та виклик від 13.12.2019 №2984 був отриманий особисто керівником юридичної особи боржника ТОВ «Юнімар Логістік» Смірновою Людмилою Олександрівною 23.12.2019 року, про що свідчать повідомлення ПАТ «Укрпошта» про вручення рекомендованої кореспонденції 389; 52 відповідно).

Між тим, виклик від 28.10.2021 року №8225 керівником юридичної особи боржника ТОВ «Юнімар Логістік» Смірновою Людмилою Олександрівною отримано не було, проте вищевказаний виклик міститься у АСВП, ОСОБА_1 особисто отримувала постанови про відкриття проваджень із ідентифікаторами, у яких їй було роз`яснено право та порядок користування АСВП, тому на думку приватного виконавця, остання могла безперешкодно передивитися цей виклик у мережі Інтернет за допомогою ідентифікатору доступу.

Крім того, з метою виявлення будь-якого майна та отримання пояснень від боржника із приводу невиконання рішень суду, приватним виконавцем було здійснено виїзди за адресами боржника, вказаними у виконавчих документах (м. Одеса, вул. Бугаївська 35, оф. 1003), та адресою, вказаною як додаткова, у заяві на відкриття виконавчого провадження (м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, БЦ «Наполеон», 11 поверх), та згідно з актом від 19.12.2019, складеним за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська 35, оф. 1003 боржника, його представників та майно не виявлено. Зі слів співробітників офісів, що працюють поруч із оф. 1003 ТОВ «Юнімар Логістік» дійсно знаходилось за цією адресою, але виїхало у невідомому напрямку.

Згідно з актом від 29.10.2020, складеним за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, БЦ «Наполеон», 11 поверх, боржника, його представників та майно не виявлено. Зі слів охорони бізнес- центру ТОВ «Юнімар Логістік» ніколи у бізнес-центрі не знаходилось.

З вищевикладеного приватний виконавець робить висновок, що боржник переховується, законні вимоги виконавця свідомо не виконує, борг не сплачує

Розглянувши подане приватним виконавцем подання про тимчасове обмеження боржника, керівником якого є Смірнова Л.О., у праві виїзду за межі України боржника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В силу статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як з`ясовано судом, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. перебувають накази Господарського суду Одеської області № 916/2791/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІМАР ЛОГІСТІК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛОЙД» основного боргу у розмірі 121 100,00 грн., пені у розмірі 8 958,09 грн., 3% річних у розмірі 746,49 грн., інфляційних витрат у розмірі 3 782,90 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2018,78 грн. та судових витрати за розгляд апеляційної скарги у сумі 3028,18грн..

Так, за ствердженнями приватного виконавця, в результаті вжитих у межах зведеного виконавчого провадження заходів щодо примусового виконання вищевказаних наказів судове рішення боржником так і не було виконано, не надано декларацію, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», що стало підставою для звернення державним виконавцем до господарського суду із даним поданням.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» закріплено право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Поряд з цим, згідно з правилами статті 337 ГПК України тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку: коли ця особа є боржником; невиконання нею судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 по справі 910/8130/17 наголошено, що Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність у приватного виконавця права на звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника до виконання зобов`язань за судовим рішенням. При цьому, враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, виконавець повинен довести суду факт вжиття всіх достатніх та своєчасних заходів з метою примусового виконання судового рішення, встановлених чинним законодавством.

Так, з наданих до матеріалів подання додатків вбачається вчинення приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем в межах зведеного виконавчого провадження ВП № №59543201 наступних виконавчих дій, а саме: 12.07.2019 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна та коштів боржника та здійснено її направлення на адреси банківських установ; 15.11.2019 зроблено виклик приватного виконавця (№2750) про з`явлення 25.11.2019 о 10:00 год. керівника ТОВ «Юнімар Логістік» до виконавця; 13.12.2019 повторно зроблено виклик приватного виконавця (№2750) про з`явлення 20.12.2019 о 10:00 год. керівника ТОВ «Юнімар Логістік» до виконавця.

Вказані виклики були отримані ОСОБА_1 23.12.2019 року, про що свідчить повідомлення ПАТ «Укрпошта» про вручення рекомендованої кореспонденції 389; 52), тобто вже після призначених приватним виконавцем дат.

При цьому із наданих приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження ВП № 59543201 вбачається, що банківськими установами за період з 30.07.2019 по 24.09.2019, надані відповіді, що інформація про особу, яка зазначена в постанові приватного виконавця про арешт коштів та майна боржника, відсутня, відкритих поточних рахунків для накладення арешту не має, повідомлено про відсутність договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржником в оренду індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; боржник не є клієнтом цих банків.

Згідно відповіді вих. № 3664-БТ від 01.08.2019 в ПАТ «Банк Восток» повідомлено, що вихідний залишок на арештованих рахунках ТОВ «Юнімар Логістік» на момент отримання постанови складає: № 2600.6.02.0376373 (980) - 338,28 грн.; № 2600.5.01.0376373 (840) - 0,00 дол.; № 2600.5.01.0376373 (978) - 0,00 євро; № 2600.5.01.0376373 (643) - 0,00 рубл.; № 2600.5.01.0376373 (756) - 0,00 франків.

АТ «МТБ Банк» листом вих .№ 1491/01-БТ від 02.08.2019 повідомлено, що постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича від 12.07.2019 про арешт коштів боржника ТОВ «Юнімар Логістік» прийнято до розгляду.

Таким чином, як встановлено судом, приватним виконавцем після винесення 12.07.2019 постанови про арешт коштів та майна боржника отримано від банківських установ відповіді на виконання такої постанови.

Разом з тим, із наданих приватним виконавцем доказів вбачається, що останній раз 16.07.2019 ним направлено до Державної фіскальної служби України запити № 60379431, № 60470931, № 60470934 про наявні у боржника ТОВ «Юнімар Логістік» рахунки, на які отримано від фіскальної служби відповідь про відкриті рахунки згідно переліку

Згідно з актом від 19.12.2019, складеним за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська 35, оф. 1003 боржника, його представників та майно не виявлено. Зі слів співробітників офісів, що працюють поруч із оф. 1003 ТОВ "Юнімар Логістік" дійсно знаходилось за цією адресою, але виїхало у невідомому напрямку.

28.10.2021 на юридичну адресу боржника та на адресу місця реєстрації Смірнової Л.О. зроблено виклик приватного виконавця (№8225) про з`явлення 25.11.2019 о 10:00 год. керівника ТОВ «Юнімар Логістік» до виконавця.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 1, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону).

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

До того ж за приписами ч. 5 ст. 18 цього Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

За положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно з п.п. 11,12 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 р. №512/5, запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою. У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Відповідно до ч. 2, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Так, слід зазначити, що з метою виконання судового рішення приватний виконавець не тільки має використовувати надані йому права для фактичного виконання рішення суду, але й зобов`язаний ефективно та у належному порядку використати такі права, встановлені Законом. Доказів вжиття приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем всіх передбачених законом заходів у зведеному виконавчому провадженні № 59543201 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області № 916/2791/18 від 21.06.2019 матеріали даного подання не містять.

При цьому згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, при цьому доказів проведення приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем у період з 12 липня 2019 року (дати відкриття виконавчого провадження) по 26 травня 2022 року у зведеному виконавчому провадженні ВП № 59543201 матеріали подання не містять, оскільки із наявних доказів вбачається направлення за період майже трьох років з моменту відкриття виконавчого провадження ВП № 59543201 лише двох викликів у 2019 році та одного виклику у 2021 році на дату, яка передує самому виклику. Крім того державним виконавцем до поданого подання взагалі не надано всіх здійснених ним за період майже трьох років запитів до державних органів, підприємств, установ та отриманих відповідних відповідей на них. Так, приватним виконавцем до матеріалів подання надано лише три відповіді, а саме: 16.07.2019 від Державної фіскальної служби України щодо наявних у боржника рахунків та щодо його джерел отримання доходів, а також Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника станом на 15.07.2019.

Також у разі, якщо посадова особа боржника без поважних причин не з`явилася за викликом виконавця, останній має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Водночас, доказів звернення приватного виконавця до суду щодо застосування до керівника боржника за наказами № 916/2791/18 приводу матеріали подання також не містять. Разом з тим приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів умисного нез`явлення на виклик виконавця керівника боржника Смірнової Людмили Олександрівни, а також приховування доходів.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження проведення приватним виконавцем перевірки майнового стану боржника із дотриманням строків, передбачених ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», вжиття передбачених ст. 18 вказаного Закону заходів примусового виконання судового рішення, а також розшуку боржника юридичної особи із дотриманням вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», господарський суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування виключного заходу забезпечення виконання судового рішення у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

Також суд зауважує, що приватний виконавець мав можливість з`ясувати (перевірити) наявність/відсутність належного боржнику майна, яке включає в себе не лише транспортні засоби та нерухоме майно, зокрема, отримати відомості від реєстраторів акцій чи інших цінних паперів тощо.

Між тим господарський суд зазначає, що надані приватним виконавцем докази не є достатніми для висновку про те, що невиконання наказів № 916/2791/18 відбулося внаслідок бездіяльності керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік».

Отже, з урахуванням наведеного вище господарський суд зазначає, що приватним виконавцем не були в повій мірі вчинені виконавчі дії, а надані виконавцем докази не є достатніми для висновку про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Господарський суд вказує на те, що наявність лише самого зобов`язання не є безумовною підставою задоволення відповідного подання, та виходячи з наявної в матеріалах справи доказової бази, суд вважає, що наразі відсутні достатні підстави для застосування такого виключного заходу як обмеження гарантованого фізичній особі права на свободу пересування.

За наявності відповідних підстав закон не позбавляє приватного виконавця права повторно звернутись до суду з поданням та обґрунтуванням наявності виключних обставин, з якими закон пов`язує можливість для суду задовольнити таке подання.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича (вх. № 2-367/22 від 26.05.2022) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа по справі №916/2791/18 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 27.05.2022 та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Цісельський Олег Володимирович