ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01.06.2022 м. ДніпроСправа № 904/123/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

розглянувши клопотання Заступника керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ від 19.05.2022 за вих. №15/2-690ВИХ-22

про повернення судового збору

у справі

за позовом Заступника керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ

в інтересах держави в особі ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

до

1. ДЕПАРТАМЕНТУ БЛАГОУСТРОЮ ТА ІНФРАСТРУКТУРИ ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ,

2. ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БУДІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ЕЛІТПРОЕКТ"

про визнання недійсними рішення, договору, стягнення грошових коштів

Суддя Дупляк С.А.

В С Т А Н О В И В:

23.05.2022 через відділ документального забезпечення від Заступника керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ надійшло клопотання від 19.05.2022 за вих. №15/2-690ВИХ-22 про повернення судового збору, у якому просить суд повернути ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСНІЙ ПРОКУРАТУРІ судовий збір у розмірі 1.240,50 грн, сплачений за подання заяви про забезпечення позову.

Клопотання від 19.05.2022 за вих. №15/2-690ВИХ-22 вмотивовано тим, що ухвалою від 03.05.2022 прокурору відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

За подання заяви про забезпечення доказів ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЮ ОБЛАСНОЮ ПРОКУРАТУРОЮ сплачено судовий збір у розмірі 1.240,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням №704 від 21.04.2022, яке міститься в матеріалах справи №904/123/22.

Прокурор наголошує, що ст. 4 Закону України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у господарському процесі.

Прокурор послався на практику Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладену у постанові від 03.07.2019 у справі №911/1521/18.

В якості правової підстави для повернення судового збору прокурор визначив п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", а саме сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Розглянувши заявлене клопотання, Суд встановив таке.

28.04.2022 через відділ документального забезпечення від прокуратури надійшла заява від 28.04.2022 за вих. №15/2-579вих-22 про забезпечення доказів (у порядку ст.ст. 110, 112 ГПК України).

Ухвалою від 28.04.2022 заяву прокурора від 28.04.2022 за вих. №15/2-579вих-22 про забезпечення доказів (у порядку ст. ст. 110, 112 ГПК України) прийнято до розгляду. Учасників справи повідомлено, що засідання відбудеться 03.05.2022.

Ухвалою від 03.05.2022 у задоволенні заяви прокурора від 28.04.2022 за вих. №15/2-579вих-22 про забезпечення доказів (у порядку ст.ст. 110, 112 ГПК України) відмовлено.

Предметом розгляду є питання повернення судового збору, сплаченого при зверненні до суду із заявою про забезпечення доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 111 ГПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

В якості документа, що підтверджує сплату судового збору, прокуратура долучила платіжне доручення №704 від 21.04.2022 на суму 1.240,50 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів при зверненні до суду загальної юрисдикції (пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") та до адміністративного суду (пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Проте вказаною нормою не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Тобто, у Господарському процесуальному кодексі України закріплена норма, що при поданні заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом, а спеціальним Законом України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Отже, в даному випадку має місце юридична колізія, яка випливає з розбіжностей у застосуванні нормативно-правових актів.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2022 у справі №910/15737/20, від 07.10.2021 у справі №903/834/20, від 03.07.2019 у справі №911/1521/18, від 09.11.2020 у справі №904/2404/18.

Водночас, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В якості правової підстави для повернення судового збору прокурор визначив п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", а саме сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Обрану прокурором підставу для повернення судового збору, господарський суд оцінює критично, з огляду на те, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, на чому доречно наголосив прокурор.

Отже, в даному випадку йде мова про повернення помилково сплаченого судового збору.

Разом з тим, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" повернення помилково сплаченого судового збору за ухвалою суду не передбачено.

Натомість процедура повернення судового збору як помилково зарахованого до державного бюджету відбувається згідно з Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Цей Порядок розроблено зокрема на виконання статті 7 Закону України "Про судовий збір" та визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (пункти 1, 2 Порядку).

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Таким чином, повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 за відповідним поданням до органів Казначейства.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі №910/7591/19.

За таких обставин, Суд дійшов висновку, що прокурором, у даному випадку, обрано невірний спосіб повернення сплаченого ним судового збору, а тому клопотання від 19.05.2022 за вих. №15/2-690ВИХ-22 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Заступника керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ від 19.05.2022 за вих. №15/2-690ВИХ-22 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (01.06.2022) та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Дупляк