СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

06 червня 2022 року м. Харків Справа № 905/2030/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Геркулес", м. Краматорськ Донецької області (вх. №538 Д),

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.02.2022 у справі №905/2030/19 (суддя Величко Н.В.),

за заявою ініціюючого кредитора Приватного підприємства "Маріната", м.Дніпро,

до боржника Приватного акціонерного товариства "Геркулес", м.Краматорськ Донецької області,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.02.2022 у справі №905/2030/19, окрім іншого, відмовлено у задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства "Геркулес" про витребування доказів (вх.№18743/21 від 07.09.2021) та про витребування оригіналів доказів, доданих до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Юніко Фінанс" з грошовими вимогами до боржника (вх.№18745/21 від 07.09.2021).

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Геркулес" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.02.2022 у справі №905/2030/19 в частині відмови у задоволенні клопотань про витребування доказів та ухвалити нове судове рішення, яким відповідні клопотання ПрАТ "Геркулес" (вх.№18743/21 від 07.09.2021) та (вх.№18745/21 від 07.09.2021) задовольнити.

Одночасно скаржник просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на отримання повного тексту оскаржуваної ухвали засобами поштового зв`язку 18.02.2022.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги, дійшла до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Суд зазначає, що попри визначені основні засади судочинства, які полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Тобто, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 ГПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, Кодекс України з процедур банкрутства містить певні обмеження щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень у справах про банкрутство. Так, зокрема, положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 9 цього Кодексу передбачено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Кодексом.

Отже, оскарженню підлягають лише ті ухвали суду першої інстанції, можливість оскарження яких прямо визначена ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою господарського суду від 10.02.2022 було відмовлено у задоволенні клопотань ПрАТ "Геркулес" про витребування доказів, тобто вирішено процедурне питання - витребування необхідних доказів для долучення до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З урахуванням вищенаведених нормативних положень, з яких не вбачається можливість суду самостійно зобов`язувати учасників справи вчиняти певні дії, а лише право суду на зобов`язання подання доказів у разі, якщо особа заявник відповідного клопотання наведе конкретні обставини, які може підтвердити цей доказ, а також з огляду на те, що боржником у клопотанні (вх.№18743/21 від 07.09.2021) та у клопотанні (вх.№18745/21 від 07.09.2021) не вказано конкретні обставини, які можуть підтвердити докази, що просить витребувати боржник, або аргументи, які такі докази можуть спростувати, тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення таких клопотань. Також, за висновком місцевого суду, боржником не наведено жодних аргументів та не подано доказів невідповідності поданих ТОВ "ФК "Юніко Фінанс" разом з заявою з грошовими вимогами до боржника копій документів їх оригіналам.

Колегія суддів зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про витребування або відмову у витребуванні доказів для долучення до матеріалів справи, відмову в задоволенні клопотання про зобов`язання вчинити певні дії (надати документи), відкладення розгляду справи.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що ухвала про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів не входить до переліку ухвал, визначених ч. 1 ст. 255 ГПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку, а також можливість її оскарження не передбачена КУзПБ, що зумовлено тим, що відповідна ухвала не порушує прав та охоронюваних законом інтересів учасників провадження у справі, а її оскарження призведе лише до затягування розгляду справи.

Водночас законодавець розмежовує ухвали про витребування доказів і про забезпечення доказів. Якщо подається клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування, тобто за наявності підстав для забезпечення доказів та сплати судового збору, то ухвала про відмову в задоволенні такого клопотання може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ГПК України.

У постанові від 12.10.2021 у справі №904/6251/20 Верховний Суд звертає увагу, що порядок оскарження судових рішень стосується судових рішень, які безпосередньо відносяться до процедур банкрутства. Судові рішення, якими вирішуються загально-процесуальні питання, у тому числі щодо витребування доказів у учасників справи, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, оскаржуються в порядку, встановленому положеннями ГПК України.

Ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів у переліку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 255 ГПК України, немає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

У зв`язку із викладеним апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки визначені ГПК України підстави для її перегляду в апеляційному порядку відсутні, що є підставою для відмови ПрАТ "Геркулес" у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Геркулес" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.02.2022 у справі №905/2030/19.

2. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Геркулес" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.02.2022 у справі №905/2030/19 повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга № б/н, б/д з додатком на 68 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза