ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.05.2022 Справа № 11/204

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

заяви:Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,
про:видачу дубліката наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.
У справі за позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в особі відокремленого підрозділу «Теплоелектроцентраль», м. Львів,
до відповідача:Дочірнього підприємства «Дрогобич ЛЕР», м. Дрогобич Львівської обл.,
про: стягнення 8?099,41 грн.

За участю учасників процесу:
стягувач:не з`явився,
боржник:не з`явився.
Вступ.

1. У справі, що розглядається, перед судом постало питання щодо можливості видачі дублікату наказу та поновлення строку пред`явлення такого до виконання, якщо заява стягувача подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та щодо можливості відмови заявнику в поновленні строку на пред`явлення наказу до виконання з огляду на обставини неповажності пропуску такого строку останнім.

Історія справи.

2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2007 у справі № 11/204 позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» в особі Відокремленого підпрозділу «Теплоенергоцентраль» задоволено повністю, стягнуто з ДП «Дрогобич ЛЕР» 6'646,90 грн боргу, 422,24 грн трьох відсотків річних, 1'030,27 грн інфляційних збитків, 102,00 грн державного мита та 118,00 вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. 10 серпня 2007 року на примусове виконання рішення суду видано відповідний наказ.

Короткий зміст вимог та аргументів щодо них.

4. 11 квітня 2022 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить: видати дублікат виконавчого документу у справі № 11/204, поновивши строк для пред`явлення документа до виконання.

5. Подана заява мотивована тим, що після видачі наказу, такий був скерований на виконання до Дрогобицького міськрайонного управління юстиції. За результатами перевірки встановлено, що заборгованість відповідача не сплачена в добровільному порядку та не стягнута у примусовому порядку, що підтверджується довідкою.

6. 23 березня 2022 року стягувачем отримано відповідь від ВДВС Дрогобицького МРУЮ про те, що виконавче провадження перебувало у складі зведеного виконавчого провадження та було повернуто стягувачеві. Виконавчий документ на адресу підприємства стягувача не надходив, що підтверджується довідкою. Дані факти свідчать про втрату оригіналу виконавчого документу.

7. Згідно з ч. 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

7.1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

7.2. Пунктом 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

7.3. У період вчинення ДВС виконавчих дій (з дня видачі наказу до дня повернення наказу стягувачу) діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV. Так, відповідно до пункту 2 частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 22 Закону 606-XIV інші виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

7.4. Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 23 Закону 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Отже, кожного разу, у зв`язку із пред`явленням наказу до виконання, однорічний строк такого пред`явлення починався заново.

7.5. Положеннями частини 3 статті 23 Закону 606-XIV встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення...

7.6. Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

7.7. При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

7.8. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обгрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

8. Божник жодних пояснень по суті поданої заяви не подавав.

Позиція суду щодо розгляду даної заяви.

9. Відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

10. Пунктом 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України закріплено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

11. На час ухвалення рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2007 у справі № 11/204 та видачі виконавчого документу від 10.08.2007 був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII).

12. Як встановлено судом з матеріалів справи, строк пред`явлення наказу Господарського суду Львівської області від 10.08.2007 становить три роки з 10.08.2007 до 10.08.2010 (а.с. 23).

13. Також, як з`ясовано судом з листа Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління (м. Львів), 14.12.2009 в межах виконавчого провадження № 5086930 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, наказ Господарського суду Львівської області № 11/204 від 10.08.2007 повернуто стягувачеві. Виконавче провадження № 5086930 знищено за закінченням трирічного строку зберігання.

14. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 Закону України № 606-XIV (у редакції на час повернення виконавчого документу стягувачу) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: 3) якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, одержати певні предмети, що повинні бути передані йому від боржника згідно з рішенням. Повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону (ч. 5 ст. 40 вказаного закону).

15. Відповідно до частин 2 ст. 22 Закону України № 606-XIV (у редакції на час повернення виконавчого документу стягувачу) після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

16. У даному випадку суд погоджується із позицією заявника з посиланням на норми ст. 22, ч. 2 ст. 22 закону № 606-XIV (чинного на час повернення виконавчого документа стягувачу), однак не погоджується із застосуванням до даних відносив положень ч. 3 ст. 23 вказаного закону, адже виконавчий документ повернуто стягувачу з інших підстав.

17. Враховуючи правила переривання строку пред`явлення наказу до виконання та поновлення відповідного строку, стягувач набув право для пред`явлення наказу Господарського суду Львівської області від 10.08.2007 у справі № 11/204 впродовж нового строку, тобто впродовж трьох років починаючи з наступного дня, після повернення відповідного наказу стягувачу, тобто з 15.12.2009 до 15.12.2012. Продовж вказаного періоду стягувачем не вчинялись жодні дії щодо реалізації свого права і доказів протилежного до матеріалів справи не долучено.

18. Разом із тим, 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 02.06.2016 № 1404-VIII. Згідно з пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положення цього закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

19. Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що цей закон застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII, тобто для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

20. Крім цього, згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі N 553/1951/14-ц (провадження N 61-20552св18), тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження», щодо того, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, дозволяє зробити висновок, що цей строк застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

21. Таким чином, суд констатує, що строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.08.2007 у даній справі сплив 15.12.2012.

22. Частиною 2 статті 23 закону № 606-XIV (в редакції станом на 15.12.2012) передбачено, що Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву у 10-денний строк, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 ст. 12 закону № 1404-VIII (чинного на час розгляду даної заяви) передбачені подібні за змістом норми, зокрема, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

23. Разом із тим, частиною першою статті 329 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

24. Одночасно, суд погоджується із посиланнями заявника, зазначенеми у пунктах 7.6. 7.8. даної ухвали, зокрема, про те, що пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності … . При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію … . Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. …

25. Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

26. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Teuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Крім того, законодавець пов`язує право на отримання стягувачем дубліката виконавчого листа з втратою його оригіналу, а також незавершеним строком для пред`явлення його до виконання, що є запобіжником від подвійного стягнення боргу. За таких обставин першочерговим є вирішення судом питання стосовно наявності поважних підстав пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

27. Як з`ясовано судом, ЛМКП «Львівтеплоенерго» у поданій заяві не вказало поважності причин пропуску строку пред`явлення наказу до виконання. Більше того, строк впродовж якого стягувач не бажав реалізувати своє цивільне право, а це період часу з 15.12.2009 до 2022 року (більше як 11 років) є надміру тривалим, щоб зі спливом такого та без належного обґрунтування, як у даному випадку, встановити можливість поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. У протилежному випадку, безпідставне поновлення особі права, може порушити принцип юридичної визначеності, що може у свою чергу завдати більшої шкоди правам та інтересам невизначеного кола осіб, ніж матиме наслідком невиконання рішення суду у зв`язку триватою (більше 11 років) бездіяльністю стягувача. Отже, суд з`ясувавши неповажність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, дійшов висновку про неможливість поновлення відповідного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

28. Велика Палата Верховного Суду у пункті 47 постанови від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 зазначила, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

29. Таким чином, розглянувши у комплексі вимоги за поданою заявою разом із обґрунтуваннями таких вимог, суд дійшов висновку відмовити у видачі дублікату наказу у зв`язку з тим, що строк для пред`явлення такого пройшов і такий судом не поновлено.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 13, 42, 46, 234, 235, 329, пунктом 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (вх. № 1032/22 від 11.04.2021) про видачу дубліката виконавчого документа, поновивши строк для пред`явлення такого до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23.05.2022.

Суддя Трускавецький В.П.