ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2022 р. Справа №914/884/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Яремко О.А.,

явка учасників справи:

від позивача: Кулик С.А. - адвокат - ордер серія КС № 074280 від 01.12.2021

від відповідачів 1, 2: не з`явилися

від третьої особи: Піцикевич В.В. - адвокат - ордер серія ЛВ № 177678 від 20.05.2021

розглянувши апеляційні скарги:

1. Дрогобицької міської ради б/н від 26.11.2021

2. ОСОБА_1 б/н від 24.11.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 26.10.2021, суддя Березяк Н.Є., м. Львів, повний текст рішення складено - 04.11.2021

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ",

м. Дрогобич Львівської області

до відповідача-1: Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич Львівської області,

до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Дрогобич Львівської області,

про визнання протиправними та скасування рішень Дрогобицької міської ради, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

07.04.2021 товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Дрогобицької міської ради, до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання протиправним та скасування пункту 1.27 рішення Дрогобицької міської ради від 16.01.2020 №2167, яким ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 13287 кв.м. на вул. М.Грушевського, 9 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку;

- визнання протиправним та скасування пункту 4.1 рішення Дрогобицької міської ради від 27.05.2020 №2414 про відмову в наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, орієнтовною площею 13287 кв.м. на вул. М.Грушевського, 9 для будівництва і обслуговування багатоквартирною житлового будинку;

- визнання протиправним та скасування рішення Дрогобицької міської ради від 11.06.2020 №2449 про надання згоди на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на вул. М.Грушевського, 9;

- визнання протиправним та скасування рішення Дрогобицької міської ради від 17.09.2020 №2566 про затвердження матеріалів технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на вул. М.Грушевського, 9;

- визнання незаконними державні реєстраційні дії та про зобов`язання уповноваженого суб`єкта державної реєстрації прав скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

1)запис про право власності 38454481, вчинений 29.09.2020 о 09:28:03 годині державним реєстратором Процяк Наталею Михайлівною на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0125 площею 0,8648 та, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106, індексний номер 54355341 від 01.10.2020 11:34:19 та Територіальною громадою міста Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області;

2)запис про право власності 38454046; вчинений 29.09.2020 о 09:21:22 годині державним реєстратором Онишків Іванною Іванівною про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0124 площею 0,4639 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, індексний номер 54354956 від 01.10.2020 о 11:25:52 за Територіальною громадою міста Дрогообича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області;

- зобов`язати будь-якого уповноваженого суб`єкта державної реєстрації прав відновнити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,3287 га, кадастровий номер 0:01:004:0013 по вул. Грушевського, 9 у м. Дрогобичі Львівської області за Територіальною громадою міста Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області;

- зобов`язати відповідачів відновити в земельно-кадастровій та містобудівній документації інформацію про земельну ділянку площею 1,3287 га, кадастровий номер: :01:004:0013 по вул. Грушевського, 9 у м. Дрогобичі Львівської області.

Звертаючись з позовом про визнання протиправними та скасування в частині зазначених вище рішень Дрогобицької міської ради, позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням його прав, як власника нерухомого майна, з тих підстав, що ОСОБА_2 придбавши на відкритих торгах з продажу майна банкрута ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» будівлю дошкільної установи №1 «Журавлик» по вул. Грушевського, 9 у м.Дрогобичі, до нього перейшло право користування земельною ділянкою площею 1,3287 га кадастровий номер: :01:004:0013, в порядку передбаченому ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України. Нерухоме майно внесено в статутний фонд ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ».

З метою реалізації свого права на отримання земельної ділянки в користування ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» неодноразово звертався до Дрогобицької міської ради із заявами про одержання земельної ділянки в користування на правах оренди, проте, зазначеними вище рішеннями Дрогобицької міської ради йому було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою та розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки.

Проте, Дрогобицькою міською радою прийнято рішення внаслідок яких було проведено поділ спірної земельної ділянки та внесено відповідні записи до Державного реєстру нерухомого майна, які він просить скасувати та відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,3287 га кадастровий номер: :01:004:0013.

Правовими підставами позову зазначає ст.ст. 6, 14-16 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 181, 187 ГК України, ст.ст. 16, 377, 638 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.10.2021 позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано пункт 1.27 рішення Дрогобицької міської ради від 16.01.2020 №2167, яким ТОВ "ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ" відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 13287 кв.м. на вул. М.Грушевського, 9, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку;

- визнано протиправним та скасовано пункт 4.1 рішення Дрогобицької міської ради від 27.05.2020 №2414, яким ТОВ "ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ" відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 13287 кв.м. на вул. М.Грушевського, 9, для будівництва і обслуговування багатоквартирною житлового будинку;

- визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицької міської ради від 11.06.2020 №2449 "Про надання згоди на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на вул. М.Грушевського, 9";

- визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицької міської ради від 17.09.2020 №2566 "Про затвердження матеріалів технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на вул. М.Грушевського, 9";

- зобов`язано уповноваженого суб`єкта державної реєстрації прав скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно :

запис про право власності 38454481, вчинений 29.09.2020 о 09:28:03 годині державним реєстратором Процяк Наталею Михайлівною, про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0125 площею 0,8648 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106 на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54355341 від 01.10.2020 11:34:19 за Територіальною громадою міста Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, ;

запис про право власності 38454046; вчинений 29.09.2020 о 09:21:22 годині державним реєстратором Онишків Іванною Іванівною про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0124 площею 0,4639 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106 на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54354956 від 01.10.2020 11:25:52 за Територіальною громадою міста Дрогообича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, код ЄДРПОУ; 04055972;

- зобов`язано уповноваженого суб`єкта державної реєстрації прав внести до Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,3287 га, по вул. Грушевського, 9 у м. Дрогобичі Львівської області за Територіальною громадою міста Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, .

В задоволенні решти позовних вимог про зобов`язання відповідачів відновити в земельно-кадастровій та містобудівній документації інформацію про земельну ділянку площею 1,3287 га, кадастровий номер: :01:004:0013 по вул. Грушевського, 9 у м. Дрогобичі Львівської області відмовлено.

Щодо позовних вимог в частині визнання договору укладеним провадження у справі закрито.

Стягнуто з Дрогобицької міської ради на користь ТОВ "ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ" 11350,00 грн. судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги відповідача-1.

В апеляційній скарзі відповідач-1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача-2.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-2 зазначає, що:

1 )судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 377 ЦК України.

2) в матеріалах справи відсутні докази належного оформлення права користування земельною ділянкою площею 1,3287 га кадастровий № :01:004:0013, розташованої на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

3) суд першої інстанції не залучив до участі у справі державних реєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вчиняли відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги третьої особи.

В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги третьої особи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги третя особа зазначає, що:

1) суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про порушення прав позивача;

2) судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 92 ЗК України.

3) судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, оскільки при переході права власності на будівлю дошкільної установи № 1 «Журавлик» від ОСОБА_2 до ТОВ «Лагодич і партнери» (позивача) право користування земельною ділянкою, якого не існувала у ОСОБА_2 до набувача (позивача) не перейшло. Посилається на правову позицію викладену в постанові ВП ВС від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

4)визнавши протиправними та скасувавши рішення Дрогобицької міської ради від 11.06.2020 № 2449 та від 17.09.2020 № 2566, суд першої інстанції неправильно застосував ст. ст. 12, 83 ЗК України.

5)суд першої інстанції не залучив до участі у справі державних реєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вчиняли відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Узагальнені заперечення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу третьої особи позивач погоджується з висновками місцевого господарського суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача-1 позивач просить апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області повернути з підстав підписання такої неуповноваженою на те особою. Також, просить залишити без змін рішення місцевого господарського суду.

Доводи відзивів на апеляційні скарги в частині залишення без змін рішення місцевого господарського суду аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні.

У судове засідання 23.05.2022 з`явилися представники позивача та третьої особи, представники відповідачів в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду визначені ч. 1 ст. 273 ГПК України та в порядку п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд даної заяви судом. Ухвала суду від 19.05.2022 про відкладення розгляду справи скеровувалася на офіційні електронні адреси учасників справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги зазначивши аргументи аналогічні відзиву на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної карги, просив апеляційну скаргу задоволити, а рішення місцевого господарського суду скасувати.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, що з`явилися, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційних скаргах та у відзивах на апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

11.06.2019 ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» набуло право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю дошкільної установи №1 «Журавлик» літ А-2 площею 2592,1 кв.м., розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 0:01:004:0013, з цільовим призначенням : 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для обслуговування території дитячого садка, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру №НВ-020 від 13.02.2020 ( а.с.19 том 1) за адресою : АДРЕСА_1 .

Нерухоме майно було внесено в статутний фонд ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» його учасником фізичною особою ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі та грошової оцінки майнового внеску учасника в статутний капітал ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ».

Судами з`ясовано,що фізична особа ОСОБА_2 придбав нерухоме майно, як лот №0277 на аукціоні з продажу майна ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», який відбувся 16.11.2018 року. В описі майна та порядку проведення аукціону по лоту №0277 були зазначені наступні відомості про земельну ділянку, на якій розташоване майно «об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці 1,3287 га, кадастровий номер 0:01:004:0013. Земельна ділянка перебуває в постійному користуванні банкрута ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» згідно Державного акту на право постійного користування землею 1992 року та належить Дрогобицькій міській раді Львівської області. Право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України».

Відповідно до акту про передачу права власності на куплене майно від 26.11.2018 (а.с.57 том 2) такий складено відповідно до протоколу « 0277 про проведення аукціону від 16.11.2018 відповідно до якого ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» продав, а ОСОБА_2 придбав за результатами відкритого аукціону нерухоме майно за адресою : АДРЕСА_1 . Зазначений Акт містить детальний опис та характеристику нерухомого майна в якому крім іншого зазначено відомості про земельну ділянку: знаходиться в постійному користуванні, згідно Державного акту на право користування землею 1992 року та належить Дрогобицькій міській раді Львівської області. Кадастровий номер 0:01:004:0013. Право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України.

На підставі протоколу №0277 від 16.11.2018 між ПАТ «Львівський завод автомобільних кранів» в особі ліквідатора та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута від 21.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Радзієвською О.В., зареєстрований в реєстрі за №141 та видано Свідоцтво про право власності від 21.03.2019 зареєстроване за №142 ( а.с.63 том 2).

Судами з`ясовано, що ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» звертався до Дрогобицької міської ради із заявами від 07.11.2019 , від 24.02.2020, від 16.09.2020 та від 18.12.2020 року (а.с.73-76 том 1) про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки.

Листами за № 3-24 /696 від 03.02.2020 та за № 3-24/4265 від 09.06.2020 Дрогобицька міська рада повідомила позивача про те, що рішенням Дрогобицької міської ради від 16 січня 2020 року №2167 та рішенням Дрогобицької міської ради від 27 травня 2020 року № 2414 відмовлено в задоволенні цих заяв.

Так, рішенням Дрогобицької міської ради від 16.01.2020 №2167 ( пункт 1.27) ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 13287 кв.м. на вул. М.Грушевського, 9, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 27.05.2020 №2414 (пункт 4.1) ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 13287 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування багатоквартирною житлового будинку.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 11.06.2020 №2449 «Про надання згоди на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на вул. М.Грушевського, 9», окрім іншого (п.1.1), вирішено виконавчому комітету Дрогобицької міської ради надати згоду на поділ земельної ділянки загальною площею 1,3287 га кадастровий номер 0:01:004:0013 на вул. Грушевського,9 для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, на дві земельні ділянки : ділянку №1 площею 0,4639 га на АДРЕСА_1 та земельну ділянку №2 площею 0,8648 га на вул. Грушевського ».

Судами встановлено, що згоди на поділ спірної земельної ділянки, яка перебувала в користуванні позивача, Дрогобицька міська рада не запитувала.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 17.09.2020 №2566 «Про затвердження матеріалів технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на вул. М.Грушевського, 9» окрім іншого вирішено (п.1.1) виконавчому комітету Дрогобицької міської ради затвердити технічну документацію з землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,3287 га кадастровий номер 0:01:004:0013 на вул. Грушевського,9 , для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, на дві земельні ділянки : земельна ділянка №1 площею 8648 кв.м. кадастровий номер :01:004:0125, земельна ділянка №2 площею 4639 кв.м. кадастровий номер :01:004:0124».

Таким чином, не погоджуючись із прийнятими Дрогобицькою міською радою рішеннями, позивач просить визнати їх протиправними і скасувати в зазначених частинах, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про проведені реєстраційні щодо реєстрації новостворених земельних ділянок та зобов`язати відновити запис про реєстрацію первинної земельної ділянки площею 1,3287 га за кадастровим номером 0:01:004:0013 .

Судами встановлено, що 16.11.2018 відбулися відкриті торги ( аукціон) з продажу майна банкрута ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів». ОСОБА_2 придбав нерухоме майно, як лот №0277 на аукціоні з продажу майна ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», який відбувся 16.11.2018 .

В описі майна та порядку проведення аукціону по лоту №0277 були зазначені відомості про земельну ділянку, на якій розташоване майно, а саме: «об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці 1,3287 га, кадастровий номер 0:01:004:0013. Земельна ділянка перебуває в постійному користуванні банкрута ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» згідно Державного акту на право постійного користування землею 1992 року та належить Дрогобицькій міській раді Львівської області. Право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст. 377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України».

Відповідно до акту про передачу права власності на набуте майно шляхом купівлі-продажу на аукціоні від 26.11.2018 (а.с.57 том 2), що складений відповідно до протоколу « 0277 про проведення аукціону від 16.11.2018 відповідно до якого ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» продав, а ОСОБА_2 придбав за результатами відкритого аукціону нерухоме майно. Зазначений акт містить детальний опис та характеристику нерухомого майна, в якому крім іншого, зазначено відомості про земельну ділянку: знаходиться в постійному користуванні , згідно Державного акту на право користування землею 1992 року та належить Дрогобицькій міській раді Львівської області. Кадастровий номер 0:01:004:0013. Право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України.

На підставі протоколу №0277 від 16.11.2018 між ПАТ «Львівський завод автомобільних кранів» в особі Ліквідатора та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута від 21.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Радзієвською О.В., зареєстрований в реєстрі за №141 та видано Свідоцтво про право власності від 21.03.2019 зареєстроване за №142 ( а.с.63 том 2).

ОСОБА_2 , як засновник ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» вніс майно до статутного капіталу ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ», право власності товариства на яке зареєстроване 07.06.2019 .

З огляду на те, що продаж об`єкту нерухомості відбувся в процедурі продажу майна банкрута на відкритих торгах ( аукціоні) з продажу майна банкрута, що передбачає обрання таких способів продажу частини майна боржника, які будуть гарантувати пропорційність і справедливість у дотриманні балансу інтересів кредиторів і боржника, що надає можливості дотриматися статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 41 Конституції України.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги.

Відповідно до частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За змістом зазначених положень моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни.

Всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця, повинні міститися в інформаційному повідомленні про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Зокрема, у такому повідомленні повинна міститися вичерпна інформація про майно, яке продається. Відповідно до частини другої статті 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18, яка врахована апеляційним господарським судом.

Отже, якщо продажу підлягає об`єкт нерухомості, право власності на який відповідно до частини першої статті 377 ЦК України, частини першої статті 120 ЗК України переходить лише разом з правом власності ( правом користування) на земельну ділянку, на якій такий об`єкт розташований, то в інформаційному повідомленні про електронні торги повинен бути зазначений кадастровий номер такої земельної ділянки. Невиконання цієї вимоги призводить до правової невизначеності, що призводить до зменшення конкуренції учасників торгів, та може ввести в оману учасників торгів щодо майна, яке продається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18.

Відповідно до п. 9 р. 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються, зокрема, відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (за наявності).

Таким чином, при проведенні електронних торгів з продажу майна банкрута ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» було чітко зазначені відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда та право на земельну ділянку, що переходить до покупця і її кадастровий номер та площа земельної ділянки ( а.с.11-12 том 3).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на час набуття права власності на майно) особа, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» набув 11.06.2019 право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю дошкільної установи №1 «Журавлик» літ А-2 площею 2592,1 кв.м., розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 0:01:004:0013, з цільовим призначенням : 03.04 для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для обслуговування території дитячого садка, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру №НВ-020 від 13.02.2020 ( а.с.19 том І) за адресою : м.Дрогобич вул. М.Грушевського,9, відповідно до нього перейшло право користування земельною ділянкою в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача), яким був ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», а в наступному ОСОБА_2 і відповідно позивач.

З цих підстав, спростовуються доводи апелянтів про те, що до позивача ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ» не перейшло право користування спірною земельною ділянкою.

Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі у цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином, і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника об`єкта нерухомості (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 84)).

Якщо продажу підлягає земельна ділянка одного власника, на якій розташований об`єкт нерухомості іншого власника (якщо такий продаж не суперечить закону), то в інформаційному повідомленні повинна міститись інформація про таке обмеження на використання земельної ділянки. В інформаційному повідомленні повинна міститись також інформація про інші обмеження на використання земельної ділянки, пов`язані з наявністю прав інших осіб на земельну ділянку (емфітевзис, суперфіцій тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних обмежень щодо використання земельної ділянки площею 1,3287 га кадастровий № 0:01:004:0013 під час проведення електронних торгів встановлено не було.

Відтак, спростувуються доводи апелянтів про те, що позивач не набув права користування на всю площу земельної ділянки 1,3287 га., яка при купівлі-продажу первинним набувачем належала до істотної умови договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна з аукціону.

Як встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 15.05.2019 у справі №914/2298/17, яке залишене без мін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 та постановою Верховного Суду від 17.06.2020, ухвалою Дрогобицької міської ради ХХІІІ сесії четвертого демократичного скликання від 28.12.2004 №426 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель», затверджено Відкритому акціонерному товариству «Дрогобицький завод автомобільних кранів» матеріали по інвентаризації земельної ділянки площею 13287 кв.м на АДРЕСА_1 (п. 1.5. ухвали).

15.06.2015 між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (суперфіціар) та фізичною особою ОСОБА_5 (суперфіціарій) було укладено договір суперфіцію, відповідно до умов якого суперфіціар надає, а суперфіціарій приймає в строкове платне користування частину земельної ділянки площею 1500 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та експлуатації на ньому нежитлового приміщення, необхідного суперфіціарію для здійснення своєї господарської діяльності (п. 1.1 договору).

03.12.2015 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/7401/15-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та визнано за Соломчаком право забудови на частину земельної ділянки (суперфіцію) площею 1500 кв.м, що становить 1/9 від земельної ділянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 461060000:01:004:0013 (в редакції ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про виправлення описки від 28 січня 2016 року).

10.05.2016 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області заяву ОСОБА_5 про виправлення описок у мотивувальній та резолютивній частинах рішення задоволено. Виправлено описку в описовій частині рішення. Крім того, виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2015 та викладено її у такій редакції: «Визнати за ОСОБА_5 право забудови на частину земельної ділянки (суперфіцію) площею 3000 кв. м., що становить 1/4 частину від земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

13.01.2016 державним реєстратором на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2015 у справі № 442/7401/15-ц зареєстровано право фізичної особи ОСОБА_5 на забудову земельної ділянки (суперфіцію), площею 3000 кв.м., що становить 1/4 частину від земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0013. Строк дії - 10 років.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.09.2015 №44731148 земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0013, перебуває в постійному користуванні ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

Згідно Інформації про державну реєстрацію іншого речового права від 13.01.2016 правокористувачем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0013, площею 3 000 кв.м., що становить 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та експлуатації нежитлового приміщення, є ОСОБА_7

07.11.2017 Дрогобицька міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом про припинення права ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на постійне користування земельною ділянкою, кадастровий номер :01.004:0013, площею 1,3287 га, за адресою АДРЕСА_1 та скасування акту про надання в користування земельної ділянки, кадастровий номер :01.004:0013, площею 1,3287 га за адресою АДРЕСА_1 , зобов`язання ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та Добрянського , а також ОСОБА_5 за актом приймання-передачі передати Дрогобицькій міській раді земельну ділянку, кадастровий номер :01:004:0013, площею 1,3287 га, за адресою АДРЕСА_1 та визнання недійсним договору суперфіцію від 15.06.2015 року, укладеного між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ОСОБА_5 , який в наступному був незаконно перереєстрований на ОСОБА_7 , оскільки вищевказаний договір суперечить інтересам територіальної громади м. Дрогобича.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.05.2019 у справі №914/2298/17 (що набрало законної сили) договір суперфіції від 15.06.2015 визнано недійсним, відповідно до якого ОСОБА_5 надано право забудови на частину земельної ділянки (суперфіцію) площею 1500 кв.м, що становить 1/9 від земельної ділянки, яка знаходиться на вул. Грушевського, 9, м. Дрогобич, кадастровий номер 461060000:01:004:0013.

Відтак, відсутні обмеження щодо користування земельною ділянкою, встановлені договором суперфіції, який визнаний недійсним в судовому порядку

За таких обставин спростовуються доводи апелянтів про те, що земельна ділянка із кадастровим номером 0:01:004:0013 обтяжена правом забудови земельної ділянки (суперфіцій), а відтак у позивача не могло бути правомірного очікування на набуття права оренди на всю площу земельної ділянки вищезазначеним рішенням.

Спростовуюючи доводи апелянтів про те, що причиною відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою одержання земельної ділянки площею 1,3287 га кадастровий номер 461060000:01:004:0013 в користування на правах оренди стала зміна позивачем цільового призначення земельної ділянки ( для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями та приміщеннями дитячого дошкільного закладу), апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-020 від 13.02.2020 ( а.с.19 том 1) земельна ділянка загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 0:01:004:0013, за адресою : м.Дрогобич вул. М.Грушевського,9 має цільове призначення : 03.04 Для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій; категорія земель : землі житлової та громадської забудови ; вид використання : для обслуговування території дитячого садка. Таким чином цільове призначення зазначеної земельної ділянки для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій. Обслуговування території дитячого садка це вид використання, а не цільове призначення, як зазначає відповідач-1.

Статтею 41 Конституції України, статтею 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності чи права користування на земельну ділянку, загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть.

Ці норми не лише гарантують право володіння землею (як різновид «мирного володіння майном» в розумінні Конвенції, та як речове право, захищене статтею 41 Конституції України), але і обмежують у можливості припинити відповідне право.

Аналіз статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дозволяє зробити висновок, що законодавець передбачив за певних обставин можливість припинення права власності ( права користування) на землю у випадку набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи. За таких обставин законодавець допускає припинення права власності, права користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти, попереднім власником.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування, окрім того врегульовано перехід земельної ділянки від попереднього землекористувача до наступного на тих самих умовах, що і користувався попередній землекористувач, що має місце в цій справі.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29 листопада 2016 року). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують, оскільки завжди існуватиме потреба з`ясувати неоднозначні моменти і адаптувати норми законодавства до обставин, які змінюються (VYERENTSOV v. UKRAINE, № 20372/11, § 65, ЄСПЛ, від 11 квітня 2013 року; DEL RIO PRADA v. SPAIN, № 42750/09, § 93, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2013 року).

Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.21 у справі № 200/606/18, яка врахована апеляційним господарським судом.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дії Дрогобицької міської ради, які полягають у відмові позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 13287 кв.м., відмова у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтованою площею 13287 кв.м. на вул.М.Грушевського,9, а також її поділ з метою відчуження її частини без відома належного землекористувача, в даному випадку -позивача (передачі іншій особі) є протиправними .

Досліджуючи питання щодо визнання протиправними та скасування рішення Дрогобицької міської ради від 11.06.2020 № 2449 « Про надання згоди на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на вул. М.Грушевського,9» та рішення Дрогобицької міської ради від 17.09.2020 №2566 «Про затвердження матеріалів технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на вул. Грушевського,9», якими здійснено поділ сформованої земельної ділянки загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 0:01:004:0013, за адресою : м.Дрогобич вул. М.Грушевського,9 , яка припинила своє існування, як об`єкт прав позивача на користування зазначеною земельною ділянкою, судами встановлено, що порушено законні права й інтереси позивача на користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положеннями статті 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та інші.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Положеннями ст. 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно частини 1 ст.122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Право позивача на користування (оренду) земельною ділянкою загальною площею 1,3287 га, кадастровий номер: 0:01:004:0013, за адресою : м.Дрогобич вул. М.Грушевського,9 врегульовано ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України порушене спірними рішеннями Дрогобицької міської ради, а тому правильно скасовані рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (частина перша статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

За приписами ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц зроблено висновок про те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18). У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі, коли суд установить, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та немає встановлених законом підстав для відмови у державній реєстрації права), це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача.

Близький за змістом висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункти 60-62 постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Тобто, позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту його порушеного права, який узгоджувався з вимогами статей 26 і 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами внесеними згідно із Законами № 1666-VIII від 06.10.2016, № 159-IX від 03.10.2019; в редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог щодо скасування записів державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які є обґрунтованими та направленими на належний захист порушених прав та інтересів ТОВ «ЛАГОДИЧ І ПАРТНЕРИ».

Відповідно до Положення Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Положення), затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.05.2021 року № 248 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Підпунктами 10-11 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» чітко визначені підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, а саме: у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

За змістом правового висновку, викладеного в п. 56 постанови Великої Палати Верховного Суду за результатом розгляду справи № 367/2022/15-ц від 29 травня 2019 року, який суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Враховуючи обставини справи, а саме те, що земельну ділянку площею 1,3287 га, кадастровий номер: 0:01:004:0013, за адресою : м.Дрогобич вул. М.Грушевського,9, право користування на яку виникло у позивача відповідно до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, було поділено на підставі технічної документації із землеустрою на дві земельні ділянки з кадастровим номером :01:004:0125 площею 0,8648 та кадастровим номером :01:004:0124 площею 0,4639 га, тому без скасування запису про реєстрацію права власності за територіальною громадою міста Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради на ці новостворені земельні ділянки - неможливо буде поновити права позивача. Тобто не скасування запису про реєстрацію права власності не призведе до реального виконання рішення суду та поновлення прав позивача.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 у справі № 672/1788/18.

З огляду на викладене апелянтами не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає правильними висновки місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №826/3051/18 зазначено, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач уважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору».

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №520/13067/17 зазначається, що державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був.

Таким чином спростовуються доводи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції безпідставно не залучив до участі у справі державних реєстраторів Процяк Н.М. та Онишків І.І., які вчиняли відповідні записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилання представника позивача на те, що апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради слід залишити без руху, оскільки така не підписана уповноваженим представником спростовуються доказами у справі, а саме Положенням про управління правового забезпечення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради (затверджене рішенням Дрогобицької міської ради від 12.03.2021 за № 233), розпорядженням Дрогобицької міської ради від 24.05.2021 за № 397-к «Про переведення Ю.Валаги, головного спеціаліста, юрисконсульта відділу правового забезпечення виконкому Дрогобицької міської ради» та довіреністю за № 3-3г/5922 від 29.06.2021.

Таким чином, апеляційна скарга Дрогобицької міської ради підписана уповноваженим представником.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заперечення позивача відповідають фактичним обставинам по справі, а тому суд враховує їх як обґрунтовані.

Натомість апелянтами не доведено обґрунтованості доводів, які заявлені в апеляційних скаргах, щодо наявності визначених у ст. 277 ГПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги Дрогобицької міської ради та ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишенню без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишене без змін, то судовий збір у розмірі 17 025,00 грн. сплачений Дрогобицькою міською радою та судовий збір у розмірі 20 430,00 грн. сплачений ОСОБА_1 за подання апеляційних скарг покладається на них.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги Дрогобицької міської ради б/н від 26.11.2021 та ОСОБА_1 б/н від 24.11.2021 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Львівської області від 26.10.2021 у справі №914/884/21 - залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець