ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

01.06.2022м. ДніпроСправа № 904/1284/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий будинок "Тайфун 2000", м. Харків

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство юстиції України, м. Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), м. Дніпро

про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий будинок "Тайфун 2000" про визнання виконавчого напису № 256600 від 30.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2022 у справі №904/1284/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Міністерства юстиції України, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" разом із позовом подало заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого в реєстрі №256600 від 30.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., до набрання законної сили рішення суду у господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий будинок "Тайфун 2000" про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса №256600 від 30.06.2021 перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), постановою державного виконавця від 26.05.2022 накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега", вказану постанову розіслано по усім банківським установам. Позивач зазначає, що наразі може бути незаконно позбавлений не те, що 1 174 522,50 грн., які стягуються у виконавчому провадженні, а декілька мільйонів гривень з рахунків компанії. При цьому, в разі проведення примусового списання грошових коштів (майна) позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження, а у разі задоволення позову позивач буде змушений докласти значних зусиль для відновлення своїх прав та зазначає значної шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд, з урахуванням обставин справи, дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Як визначено статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно частини 4 наведеної статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Враховуючи положення частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог і, при цьому, спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах №906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та №902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18).

Поданими позивачем доказами підтверджується, що виконавчий напис №256600, виданий 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. перебуває на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), постановою державного виконавця від 26.05.2022 ВП №69115725 накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега".

Враховуючи наведене, в межах виконавчого провадження державним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на виконання оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, наведені обставини дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, існує загроза реалізації майна (коштів) заявника на користь відповідача ще до вирішення судом питання правомірності вчинення виконавчого напису і ця обставина у разі задоволення позовних вимог істотно ускладнить ефективний захист порушених прав позивача в межах вказаного судового провадження без нових звернень до суду, а також потребуватиме значних як фінансових, так і правових зусиль порушеного права власності заявника.

З огляду на вищевказане, господарський суд дійшов до висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №256600, виданого 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Господарський суд зазначає, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

За вказаних обставин, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, господарський суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому, з огляду на предмет спору, господарський суд зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача. Натомість, даний вид забезпечення позову не завдасть збитків відповідачеві та не порушить прав третіх осіб, які не є учасниками даної справи, адже заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до частини 1 та частини 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

У заяві про забезпечення позову позивач просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, а вжиття заходів забезпечення позову не нестиме для відповідача жодних збитків.

Комплексний аналіз процесуальних норм свідчить, що вирішення питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення саме за ініціативою суду є виключно правом суду, і лише подача відповідного клопотання зацікавленим учасником справи створює вже обов`язок суду вирішити позитивно чи негативно дане питання.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 31.07.2019 у справі № 904/4900/18 та від 20.08.2020 у справі № 910/6503/19.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає за можливе не застосовувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи предмет даного позову та обґрунтування вимоги у заяві про забезпечення позову, її розумність і адекватність, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №256600 від 30.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., до набрання законної сили рішення суду у господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий будинок "Тайфун 2000" про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, заява позивача про вжиття забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" про забезпечення позову.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №256600, виданого 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., до набрання законної сили рішенням суду у справі № 904/1284/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Товариства з обмеженою відповідальністю торговий будинок "Тайфун 2000" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" (49041, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 15, ідентифікаційний код 14);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю торговий будинок "Тайфун 2000" (61051, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 339, ідентифікаційний код 30990063).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.06.2022.

Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років до 01.06.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Бажанова