ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 Справа № 917/46/22

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши матеріали справи

позовної заяви Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України , вул. Шведська Могила, 1, м.Полтава, Полтавська область, 36013 ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Оріол" , вул. Богомольця, 21, м.Ужгород, Закарпатська область, 88016;

про розірвання договору та застосування правових наслідків такого розірвання у вигляді припинення зобов"язань

ВСТАНОВИВ:

Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх.50/22 від 13.01.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Оріол" про розірвання Договору №01/09 від 01.09.2021 року про надання послуг, пов"язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) та застосування правових наслідків такого розірвання у вигляді припинення зобов"язань .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2022 зазначений позов передано на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду від 18.01.2022 позовну заяву Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України по справі №917/46/22 залишено без руху відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, встановлено заявнику строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

В межах встановленого судом строку від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. №1122 від 31.01.2022).

Ухвалою від 07.02.2022 року судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/46/22; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала господарського суду Полтавської області від 07.02.2022 направлена відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві - вул. Богомольця, 21, м.Ужгород, Закарпатська область, 88016; , що також співпадає з його місцезнаходженням за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 73), проте була повернута підприємством зв`язку до господарського суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 07.02.2022 вважається врученою відповідачу.

Також, ухвала Господарського суду Полтавської області від 07.02.2022 по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному вебпорталі судової влади України забезпечення з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

21.02.2022 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення (вх.№1871 від 21.02.2022).

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на зазначене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

01.09.2021 року між Інститутом свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (Замовник; позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Оріол" (Виконавець; відповідач по справі) укладено Договір № 01/09 про надання послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ярий ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) (далі - Договір; а.с.6-11).

За умовами Договору, Виконавець зобов`язався на свій ризик власною сільськогосподарською технікою, робочою силою, насіннями та мінеральними добривами у 2021 році надати Замовнику послуги, зазначені в Додатку № 1, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити зазначені роботи (п.1.1. Договору).

Найменування послуг: Предмет закупівлі; ДК 021:2015 - 77110000-4 Послуги, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції (міжрядне прополювання з підживленням соняшника і кукурудзи, посів озимої пшениці, осіннє дискування, внесення добрив і оранка).

Кількість послуг: згідно кількісно-вартісної специфікації (Додаток № 1 і 2 до Договору), що є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 Договору).

Додатками 1 та 2 до Договору, сторонами було погоджено перелік, етапи, норми, термін виконання та ціну відповідних робіт (а.с.12-13).

Додатком № 1 до Договору (Технічне завдання) встановлено, що послуги надаються протягом вересня - листопада 2021 року.

Вартість наданих робіт за цим Договором складає 4 125 564,80грн, в т.ч. ПДВ 20% - 687 594,13грн, які замовник зобов"язаний відшкодувати Виконавцю (п. 5.1. Договору).

Після кожної проведеної операції згідно технічного завдання надавати в бухгалтерію Замовника Акта здачі - приймання наданих послуг, калькуляцію на надання послуг, засоби, матеріали (сертифіката якості) та інші документи, а також належним чином оформлені податкові накладні (п.п. 4.1.10 Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2021 року, а в частині грошових розрахунків не менш, ніж до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором при наявності бюджетних асигнувань (п. 11.1 Договору).

Однак, як зазначає позивач, станом на 12.01.2022 послуги, визначені в додатку № 1 до Договору (Технічне завдання), не були надані відповідачем в повному обсязі, а також не було надано документів, які б свідчили про повне та належне надання послуг та виконання умов Договору.

Позивач звертався до відповідача з пропозицією (вих.11/9 від 12.01.2022) разом з Додатковою угодою про розірвання Договору № 01/09 про надання послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ярий ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) від 01.09.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у відповіді на пропозицію (вих. №28/01/22-1 від 28.01.2022) було відмовлено у підписанні Додаткової угоди про розірвання Договору № 01/09 про надання послуг, пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ярий ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) від 01.09.2021, з посиланням на наявність у позивача заборгованості.

Посилаючись на те, що оскільки послуги, визначені в додатку № 1 до Договору (Технічне завдання), не були надані відповідачем в повному обсязі, що є істотним порушення умов Договору, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання Договору №01/09 від 01.09.2021 року про надання послуг, пов"язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) та застосування правових наслідків такого розірвання у вигляді припинення зобов"язань .

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Позивач зазначає, що він звертався до відповідача з пропозицією (вих. №11/9 від 12.01.2022; а.с.16) про розірвання Договору, яка не була розглянута останнім, що стало підставою для звернення до суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідачем не було надано послуги визначені в Додатку №1 (технічне завдання) в повному обсязі, а також не надано відповідних документів, які б свідчили про повне та належне надання послуг та виконання умов Договору. Вказані обставини, за твердженням позивача свідчить про істотні порушення умов Договору №01/09 про надання послуг пов"язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ярий ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) від 01.09.2021, адже існує істотна різниця між тим, на що мав право розраховувати позивач, укладаючи Договір, і тим, що він як наслідок, зміг отримати.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до п. 11.1 Договору, він діє з моменту підписання до 31.12.2021, а в частині грошових розрахунків не менше, ніж до повного виконання Сторонами своїх зобов"язань за Договором при наявності бюджетних асигнувань.

Тобто, на момент звернення з пропозицією до відповідача про розірвання договору (12.01.2022) та до суду з даним позовом (13.01.2022), Договір припинив свою дію - 31.12.2021.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Перебіг строку починається з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Дана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №910/16750/18.

Оскільки, згідно ч. 4 ст. 188 ГК України договір вважається розірваним з дня набрання чинності рішенням про його розірвання, то у даному випадку винесення рішення про розірвання Договору є неможливим, оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом, вказаний Договір уже припинив свою дію.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про розірвання Договору №01/09 про надання послуг пов"язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ярий ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) від 01.09.2021 не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про застосування правових наслідків у вигляді припинення зобов"язань позивача за Договором №01/09 про надання послуг пов"язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції (озима пшениця, ярий ячмінь, соя, соняшник, кукурудза, осіннє дискування і оранка) від 01.09.2021 є похідною від вимоги про розірвання даного договору, а тому враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про розірвання договору, відсутні підстави для задоволення і похідної вимоги.

Частинами 1, 2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в позові, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Повне рішення підписано 27.05.2022

Суддя Ореховська О.О.