РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2022Справа № 910/21714/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вулиця Єжи Ґедройця

будинок 5, місто Київ, 03680) в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

(вулиця Пантелеймонівська, будинок 19, місто Одеса, 65012)

до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (вулиця

Народного ополчення, будинок 3, місто Київ, 03151)

про стягнення 9 069 грн 68 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" з вимогами до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про стягнення 9 069 грн 68 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору про надання послуг від 03.7.2020 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного надання послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 9 069 грн 68 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2022 відкрито провадження у справі № 910/21714/21, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.02.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до умов якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів для вчасного виконання договору, тоді як позивачем грубо ігнорувалися зобов`язання за договором щодо надання на вимогу відповідача усіх документів та вихідних матеріалів, необхідних для належного та вчасного надання відповідачем послуг за договором.

Крім того, у відзиві на позовну заяву, відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Кіровоградську регіональну філію ДП "Центр ДЗК". Розглянувши вказане клопотання, суд прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", …. що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Також, як вбачається з укладеного між стороною договору про надання послуг від 03.07.2020 № ОД/П-20-354НЮ, виконавцем за договором є саме Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", а не Кіровоградська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру".

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час розгляду справи суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (позивач у справі, замовник за договором) та Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" (відповідач у справі, виконавець за договором) укладено договір про надання послуг № ОД/П-20-354НЮ (далі - договір), відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки Шполянського району Черкаської області ( с. Васильків, м. Шпола), розроблення документації із землеустрою, необхідної для формування земельних ділянок та державної реєстрації права постійного користування земельними ділянками AT «Укрзалізниця» в установленому законом порядку далі - послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги відповідно до цього договору.

Згідно з пунктом 1.5 договору з метою розроблення документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельних ділянок, виконавець має виконати обстежувальні, вишукувальні, топографо-геодезичні, картографічні проектні та проектно-вишукувальні роботи (роботи із землеустрою).

У відповідності до пункту 1.6 договору після закінчення надання послуг виконавець передає замовнику документи та матеріали визначені у пунктом 8 додатку № 1 до цього договору (технічні вимоги).

Сторони домовились, що до положень Договору щодо виконання робіт із землеустрою застосовуються норми статей 887 - 891 Цивільного кодексу України, а до положень Договору щодо послуг - норми глави 68 Цивільного кодексу України (пункт 1.7 договору).

Пунктами 3.1 та 3.2 договору сторони погодили, що ціна договору дорівнює загальної вартості послуг за цим договором та становить 132 000,00 грн з ПДВ. Загальна вартість послуг за цим договором визначена і складена на підставі кошторисів вартості послуг по кожної ділянці (додатки №№ 3, 4 до договору) та загального розрахунку (додаток № 5 до договору) згідно з переліком земельних ділянок (додаток № 2 до договору).

Згідно з пунктом 4.2. договору днем закінчення надання послуг вважається день підписання обома сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 5.1 договору строк надання послуг за договором до 28.12.2020.

За положеннями пункту 6.1 договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунок за належним чином надані послуги; приймати виконані послуги згідно з актом про здачу-приймання наданих послуг у порядку та на умовах, визначених цим договором; надати виконавцю за актом приймання-передачі документів усі необхідні вихідні матеріали. Перелік вихідних матеріалів виконавець визначає самостійно та повідомляє замовника письмово; забезпечити доступ до об`єкту землеустрою, згідно додатку № 2 договору; видати уповноваженому представнику виконавця довіреність на представлення інтересів Замовника в органах державної виконавчої влади та органах місцевого самоврядування (підприємствах, установах, організаціях) з питань реєстрації земельних ділянок, що визначені у відповідних технічних вимогах (додаток № 1 до договору), та оформленні правовстановлюючих документів на них.

Пунктом 6.3.1 договору сторонами погоджено, що виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідачем було виконано погоджені між сторонами роботи на загальну суму 132 000 грн 00 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією підписаного представниками та скріпленим відтисками печаток сторін акту № 1 від 02.07.2021 про здачу-приймання наданних послуг за договором про надання послуг від 03.07.2020 № ОД/П-20-354НЮ.

У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг від 03.07.2020 № ОД/П-20-354НЮ щодо строків надання послуг, позивачем за період з 29.12.2020 по 02.07.2021 нараховано відповідачу пеню за прострочення строків надання послуг у розмірі 9 069 грн 68 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що згідно приписів частини1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (стаття 218 Господарського кодексу України).

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 статті 546, статті 547 Цивільного кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. При цьому, виконавець несе відповідальність за порушення договору в частині надання послуг відповідно до статі 906 Цивільного кодексу України, а в частині виконання робіт - відповідно до статті 891 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 7.4 договору за порушення виконавцем строків надання послуг, передбачених пунктом 5.1. договору, останній сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно наданих або не наданих послуг за кожний день затримки.

З огляду на вищенаведене та доведення факту прострочення відповідачем зобов`язань щодо строку надання послуг, дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 7.4 договору

Також, судом враховано, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнає затримку у наданні послуг за договором про надання послуг від 03.07.2020 № ОД/П-20-354НЮ.

Крім того, за умовами пункту 6.3.5. договору виконавець зобов`язаний негайно письмово інформувати замовника про ускладнення, які виникають у ході надання послуг або про наявність обставин, що впливають на якість послуг, строки надання послуг чи ведуть до відхилення від умов, визначених в цьому договорі, протягом одного дня з моменту виникнення таких обставин

Доводи відповідача про те, що затримка у надані послуг сталась з вини позивача, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів (опису вкладення у цінний лист, фіскальний чек, поштова накладна, тощо) звернення до відповідача з листами про надання необхідних для надання послуг документів, про ускладнення, які виникають у ході надання послуг або про наявність обставин, що впливають на якість послуг, строки надання послуг чи ведуть до відхилення від умов.

Наявні в матеріалах справи копії листів від 21.08.2020 №02-4/482, № 02-4/479 від 21.08.2020, № 02-4/547 від 17.09.2020, № 02-4/548 від 17.09.2020, № 02-4/611 від 08.10.2020, № 02-4/612 від 08.10.2020, № 02-4/599 від 07.10.2020, № 02-4/600 від 07.10.2020 та № 02-1/865 від 24.12.2020 не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів звернення відповідача про надання необхідних для надання послуг документів, оскільки і матеріалах справі відсутні докази їх направлення/отримання.

А тому, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що мало місце прострочення кредитора та, як наслідок, у суду підстави вважати, що відповідач вжив всіх належних заходів для належного виконання зобов`язання (наданню послуг) у строк по 28.12.2020 включно.

Таким чином, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем зобов`язання в частині дотримання встановленого Договором строку надання послуг та на момент прийняття рішення відповідач суду не представив належних та допустимих доказів, що спростовують вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для нарахування відповідачеві пені за прострочення виконання договірних зобов`язань.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Тобто визначаючи розмір заборгованості за Договором, зокрема, в частині пені суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту порушення відповідачем строку надання послуг за договором про надання послуг від 03.07.2020 № ОД/П-20-354НЮ, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за порушення строків надання послуг у розмірі 9 069 грн 68 коп., нарахованої за період з 29.12.2020 по 02.07.2021, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вулиця Єжи Ґедройця будинок 5, місто Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вулиця Пантелеймонівська, будинок 19, місто Одеса, 65012, ) на користь Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (вулиця Народного ополчення, будинок 3, місто Київ, 03151, ) пеню в розмірі 9 069 (дев`ять тисяч шістдесят дев`ять) грн 68 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька