ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" травня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3428/21
Господарський суд Одеської області у складі:

Судді Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Юрескул Н.С.

від відповідача: Сидоренко Ю.А.,

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна.

Встановив:

10.11.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" (далі ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС", позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК", відповідач), в якій просить:

- зняти арешт з нерухомого майна № 37 загальною площею 10706,70 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р., смт. Великодолинське, вулиця Центральна, будинок 126, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № 44688950 від 10.09.2014 р., номер запису про обтяження № 6967051 від 11.09.2014 р.;

- скасувати обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6967051 від 11.09.2014 р.

Обґрунтовуючи звернення з позовом ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" посилається на те, що є власником нерухомого майна з реєстраційним № 37, загальною площею 10706,70 кв.м., проте в рамках виконавчого провадження № 44688950 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.08.2014 р. по справі № 5017/2053/2012, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби від 10.09.2014 р. накладено арешт на майно, яке зараз належить позивачу. При цьому 28.10.2014 р. виконавче провадження № 44688950 закінчено на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування рішення, яке підлягало виконанню), проте арешт нерухомого майна не скасовано, що порушує права позивача як власника майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 р. позовній заяві ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3428/21 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2021 р. прийнято позову заяву ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3428/21, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.12.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2021 р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відділ, третя особа), відкладено розгляд справи на 13.01.2022 р.

05.01.2022 р. Відділ звернувся до суду із клопотанням про залишення на підставі пункту 3 частини 1 статті 226 ГПК України позову ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" без розгляду, мотивуючи набранням законної сили рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 р. по справі № 916/1622/21 за позовом ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" до Відділу про знаття арешту з нерухомого майна № 37 загальною площею 10706.7 кв.м та скасування обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6967051 від 11.09.2014 р.

13.01.2022 р. ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК", інтереси якого представляє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВІЕЙБІ БАНК", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК", представлено суду повідомлення про продаж активів ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2022 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 01.02.2022 р.

31.01.2022 р. ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" представлено до суду клопотання, в якому повідомляє, що набуло право власності на майно (нерухоме майно із реєстраційним № 37, загальною площею 10706,70 кв.м), що знайшло своє відображення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2022 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3428/21 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.02.2022 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2022 р. відкладено розгляд справи на 03.03.2022 р.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 р. № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного Рішення, зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів, зборами суддів Господарського суду Одеської області від 24.02.2022 р. було вирішено рекомендувати суддям, як тимчасовий захід зняти з розгляду справи, які призначені з 24 лютого 2022 року.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З огляду на вище викладене, усвідомлюючи необхідність збереження найвищої соціальної цінності, якою в Україні є безпека, охорона життя та здоров`я громадян, які, в т.ч. представляють інтереси сторін у справі, під час впровадженого в Україні воєнного стану, головуючим суддею 03.03.2022 р. знято справу № 916/3428/21 з розгляду.

Статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану встановлено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану встановлено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану, правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Частиною 2 статті 2 ГПК України встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2022 р. призначено розгляд справи на 05.05.2022 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2022 р. відкладено розгляд справи на 26.05.2022 р.

В судове засідання 26.05.2022 р. представник Відділу не з`явився. При цьому, наявні в матеріалах справи довідки Господарського суду Одеської області за підписом відповідного працівника підтверджують доставку електронних листів (ухвал Господарського суду Одеської області по справі) Відділу в його електронний кабінет. Крім того, відповідно до залишеній на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення розписці, Відділом 10.05.2022 р. отримано паперову копію ухвали суду від 05.05.2022 р.

В контексті наведеного доречно звернути увагу на той факт, що клопотання Відділу про залишення позову без розгляду надіслано до Господарського суду Одеської області за допомогою засобів електронного зв`язку, а саме на адресу електронної пошти суду.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 р. № 1845/0/15-21 (далі Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункту 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

За змістом частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, Відділ належним чином повідомлено про призначенні у справі № 916/3428/21 засідання суду.

В ході розгляду справи представник ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову, представник ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК", інтереси якого представляв Фонд, натомість заперечував проти задоволення позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.

26.05.2022 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

10.09.2014 р. державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44688950 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.08.2014 р. по справі № 5017/2053/2012 (стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "АКВАВІНТЕКС" (далі ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС") на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованості).

10.09.2014 р. державним виконавцем Відділу в межах виконавчого провадження № 44688950 винесено постанову про накладання арешту на цілісний майновий комплекс, який належить боржнику ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС" та знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Леніна, 126.

01.10.2014 р. постановою Вищого господарського суду України по справі № 5017/2053/2012 частково задоволено касаційну скаргу ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС", скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2013 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 р. у справі № 5017/2053/2012, справу № 5017/2053/2012 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

28.10.2014 р. державним виконавцем Відділу на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) закінчено виконавче провадження № 44688950 у зв`язку із скасуванням рішення, яке підлягало виконанню.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк".

17.03.2021 р. ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" звернулось до Відділу із заявою, в якій повідомляє останньому: що володіє на праві власності об`єктом нерухомого майна із реєстраційним номером 7, який знаходиться за адресою Одеська обл., Овідіопольський р., смт. Великодолинське, вулиця Центральна, будинок 126, у той же час, наявність зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження від 11.09.2014 р. № 6967051, винесеного в рамках виконавчого провадження № 44688950 (постанова державного виконавця від 10.09.2014 р.), порушує права позивача як власника майна, оскільки останній не є боржником в рамках виконавчого провадження.

Внаслідок чого, ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" просить вжити заходи з метою зняття арешту № 6967051, оскільки не є учасником (боржником у виконавчому проваджені), а накладений арешт порушує його права як власника.

У відповіді від 20.04.2021 р. на звернення ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" Відділ повідомляє, що позивач не є стороною виконавчого провадження у зв`язку з чим відсутні правові підстави для розгляду заяви, при цьому повідомляє, що відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» накладений арешт може бути знято за рішенням суду.

11.10.2021 р. ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" звернулось із запитом до ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС" стосовно надання наявних документів, які стосуються накладеного на цілісний майновий комплекс арешту, оскільки останній порушує права позивача як власника.

20.10.2021 р. ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС" у відповідь на звернення ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС", окрім запитуваних документів надано відповідь, з якої вбачається, що підставою для вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 44688950 є виданий 22.08.2014 р. Господарським судом Одеської області наказ по справі № 5017/2053/2012, проте 01.10.2014 р. Вищим господарським судом України у справі № 5017/2053/2012 винесено постанову, якою скасовано рішення Господарського суду Одеської області та постанову Одеського апеляційного Господарського суду та направлено справу на новий розгляд, в той же час, 28.10.2014 р. державним виконавцем закінчено виконавче провадження № 44688950, однак з невідомих причин накладений на майно арешт не знято.

Відповідно до інформаційної довідки від 23.09.2021 р. № 276266517 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 10706,70 кв.м., розташованого за адресою Одеська обл., Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Центральна, 126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), зокрема на підставі іпотечного договору, серія та номер: 152, виданого 01.04.2010 р. Приватний нотаріусом Горбанець М.В.; довідки Іпотекодержателя, серія та номер: 01/21, виданого 22.01.2020 р., виданого ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС", зареєстроване 22.01.2021 р. за ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС".

При цьому із змісту вказаної довідки вбачається наявність зареєстрованого 11.09.2014 р. за № 6967051 обтяження, обтяжувачем зазначено Відділ, підставою обтяження постанову Відділу від 10.09.2014 р. в межах виконавчого провадження № 44688950, обтяження накладено на все нерухоме майно, яка належить ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС" за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Леніна, 126.

Відповідно до інформаційної довідки від 24.01.2022 р. № 295973904 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 10706,70 кв.м., розташованого за адресою Одеська обл., Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Центральна, 126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), зокрема на підставі іпотечного договору, серія та номер: 152, виданого 01.04.2010 р. Приватний нотаріусом Горбанець М.В.; довідки Іпотекодержателя, серія та номер: 01/21, виданого 22.01.2020 р., виданого ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС", зареєстроване 22.01.2021 р. за ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС".

При цьому із змісту вказаної довідки вбачається наявність зареєстрованого 11.09.2014 р. за № 6967051 обтяження, обтяжувачем зазначено Відділ, підставою обтяження постанову Відділу від 10.09.2014 р. в межах виконавчого провадження № 44688950, обтяження накладено на все нерухоме майно, яка належить ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС" за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Леніна, 126.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Зі змісту положень статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України вбачається, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами частини 2 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до викладеного в інформаційній довідці від 23.09.2021 р. № 276266517 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.09.2014 р. зареєстроване обтяження за № 6967051, обтяжувачем зазначено Відділ, підставою обтяження постанову Відділу від 10.09.2014 р. в межах виконавчого провадження № 44688950, обтяження накладено на все нерухоме майно, яка належить ТОВ "СП "АКВАВІНТЕКС" за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Леніна, 126.

Аналогічне викладено у інформаційній довідці від 24.01.2022 р. № 295973904 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

При цьому із змісту вказаних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником вказаного цілісного майнового комплексу, загальною площею 10706,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вулиця Центральна, будинок 126, починаючи із 22.01.2021 р. є позивач ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС".

Положеннями частини 1 статті 59 Закону України Про виконавче провадження визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 р. Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Також відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 р. у справі № 905/386/18, предметом спору у якій було звільнення з-під арешту нерухомого майна в порядку статті 59 Закону України Про виконавче провадження, особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Такі справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Так, позивачем у даній справі є ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" власник спірного майна, на яке на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.09.2014 р., винесеної в межах виконавчого провадження № 44688950 накладено арешт (запис від 11.09.2014 р. № 6967051) при цьому відповідачем є ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК", тобто особа в інтересах якої накладено арешт на майно в рамках виконавчого провадження № 44688950. З огляду на викладене, позивач, зважаючи на положення частини 1 статті 59 Закону України Про виконавче провадження, вправі вимагати зняття арешту з належному йому на праві власності майну в судовому порядку.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" починаючи з 22.01.2021 р. є власником нерухомого майна із реєстраційним № 37 загальною площею 10706,70 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р., смт. Великодолинське, вулиця Центральна, будинок 126, те, що накладений в рамках виконавчого провадження № .09.2014 р. арешт державного виконавця Відділу порушує права позивача як власника, те, що виконавче провадження № .10.2014 р. закінчено, господарський суд доходить висновку, про те, що порушені права позивача як власника спірного майна підлягають захисту в обраний позивачем спосіб.

Разом із тим, господарський суд зазначає, що предметом цього спору не є дослідження питання законності набуття ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" права власності на спірне майно цілісний майновий комплекс, загальною площею 10706,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вулиця Центральна, будинок 126.

У відповідності до приписів пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно.

Так, відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні зазначених положень Закону способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З наведених норм Закону випливає, що скасування запису про проведену державну реєстрацію прав (в даному випадку публічного обтяження арешту) може виступати одним із способів захисту порушеного права та, відповідно, застосовуватись судом за заявою сторони у відповідності до приписів частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що скасування запису про реєстрацію обтяження в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно забезпечить поновлення порушеного права ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС", як власника спірного майна.

Стосовно клопотання Відділу від 05.01.2022 р. про залишення на підставі пункту 3 частини 1 статті 226 ГПК України позову ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" без розгляду господарський суд зазначає наступне.

Пункт 3 частини 1 статті 226 ГПК України передбачає, що суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В контексті посилання Відділу на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2021 р. по справі № 916/1622/21 за позовом ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" до Відділу про знаття арешту з нерухомого майна № 37 загальною площею 10706.7 кв.м та скасування обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6967051 від 11.09.2014 р. як на підставу для залишення позову ТОВ "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" у справі № 916/3428/21 господарський суд зазначає про різний суб`єктний склад учасників справ № 916/1622/21 та № 916/3428/21, що, в свою чергу, позабавляє господарський суд можливості застосування пункту 3 частини 1 статті 226 ГПК України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Керуючисьст.ст.13,20,73,74,76,86,165,231,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМОНІЯ ФІНАНС" до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна № 37 загальною площею 10706,70 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р., смт. Великодолинське, вулиця Центральна, будинок 126, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № 44688950 від 10.09.2014 р., номер запису про обтяження № 6967051 від 11.09.2014 р.

Скасувати обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6967051 від 11.09.2014 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку статті 327 ГПК України.

Повний текст складено 06 червня 2022 р.

Суддя С.Ф. Гут