ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022м. ДніпроСправа № 904/332/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Дружківська", м. Дружківка, Донецька обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд", м. Дніпро

про стягнення простроченої заборгованості за поставлений товар у сумі 1 242 582,31 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Дружківська" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором постачання № 01/10-21 від 01.10.2021 у сумі 1 000 800,00 грн.; інфляції грошових коштів - 8 006,40 грн.; пені - 33 615,91 грн. та штрафу 200 160,00 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання № 01/10-21 від 01.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 відкрито провадження у справі № 904/332/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.03.2022.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та для можливості реалізувати право щодо подачі відзиву на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надсилалась ухвала суду від 02.02.2022 (арк. спр. 48).

Суд, звертає увагу, на те, що ухвала про відкриття провадження у справі № 904/332/22, яка надсилалась на адресу відповідача, повернулася до суду 11.03.2022 з відміткою за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 58).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду, що є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є його власною волею.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 15.03.2022 визнано поважними причини, що унеможливили проведення підготовчого засідання у справі, яке було призначено на 09.03.2022.

Ухвалою суду від 06.04.2022 призначено підготовче засідання на 27.04.2022.

27.04.2022 у підготовче засідання сторони не з`явились.

Згідно даних з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", поштове відправлення з ухвалою суду від 06.04.2022, надіслане на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд", знаходиться у точці видачі/доставки.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.05.2022, про що постановлено ухвалу суду від 27.04.2022.

Представники сторін у судове засідання, що відбулося 24.05.2022 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Дружківська" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" (Покупець) укладено Договір постачання № 01/10-21 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити товар, а Покупець зобов`язується прийняти зазначений товар і оплатити його на умовах даного Договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 1.4 Договору ціна за одиницю виміру, асортимент, загальна вартість поставленого товару, найменування, комплектність, одиниці виміру, кількість одиниць, що поставляється, вказуються у видатковій накладній. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняттям Покупцем товару по видатковій накладній, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України.

Ціна товару і кількість визначається в накладній, що є невід`ємною частиною даного Договору. Ціна Договору визначається як вартість всього товару, отриманого Покупцем за період строку дії Договору (пункт 3.1 Договору).

Згідно з пунктом 3.2 Договору оплата за даним Договором проводиться з відтермінуванням сплати за товар 10 (десять) календарних днів з дня постачання товару Покупцю. Датою постачання товару вважається дата, вказана у видатковій накладній. Сторони домовились, що перші три поставки товару здійснюються за умови попередньої оплати товару.

Товар вважається одержаним уповноваженою на прийняття товару особою, якщо Покупець або будь яка інша особа поставить свій підпис на видатковій накладній та/або, якщо Покупець проставив на видатковій накладній печатку або штамп на якому зображений його код ЄДРПОУ (пункт 4.3 Договору).

Цей Договір діє з дня його підписання та до 31.12.2022.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 1 000 800, 000 грн. що підтверджується видатковою накладною № 5919 від 05.10.2021 та товарно-транспортною накладною, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 9-10).

26.11.2021 позивач надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість у сумі 1 000 800,00 грн., яка отримана останнім 02.12.2021, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

Відповідачем відповідь на претензію не надано, заборгованість у сумі 1 000 800,00 грн. не сплачено, що і стало причиною даного спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, а отже, згідно зі статтями 4, 173-175 і ч. 1 статті 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статі 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вже було зазначено вище, в п. 3.2 Договору сторонами встановлено, що оплата за поставлений товар повинна бути здійснена з відтермінуванням, - 10 (десять) календарних днів з дня постачання товару Покупцю.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 1 000 800,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В пункті 7.3 Договору, сторонами узгоджено, що в разі прострочення оплати товару, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несплаченої суми, за кожен день прострочення обов`язку по сплаті за поставлену продукцію. Якщо прострочення сплати Покупцем товару, отриманого від Постачальника складає більше 25 календарних днів Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості товару, сплата за який була прострочена.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 19.10.2021 по 28.12.2021 в сумі 33 615,91 грн.

Розрахунок здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, зазначена вище сума пені, підлягає до примусового стягнення.

Як вбачається із матеріалів справи, прострочення в оплаті товару мало місце більше 25 календарних днів, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 200160,40 грн., слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляція грошових коштів за листопад 2021 склала 8 006,40 грн., та підлягає до примусового стягнення.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 530, 625, 626, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" (49054, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 101; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Дружківська" (84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, буд. 30; ) 1 000 800,00 грн. - основного боргу, 33 615,91 грн. - пені, 200 160,00 грн. штрафу, 8 006,40 грн. - інфляції грошових коштів, 18 638,75 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко