ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022м. ДніпроСправа № 904/9630/21

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Калюжній А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ", 49033, м.Дніпро, просп.Богдана Хмельницького, б.147,

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", 49000, м.Дніпро, вул.Сухий Острів, буд.3,

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат за договором поставки

Представники сторін:

від позивача: Варган Анна Олександрівна адвокат посвідчення №2300

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" про стягнення 1 022 497,00грн. основного боргу, пені в розмірі 17 827,71грн., 3 % річних в розмірі 3 159,64грн., інфляційні втрати в розмірі 7 601,81грн.

Також позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 15 766,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору поставки № 61/95 від 01.08.2019р. в частині своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 28.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання

Ухвалою суду від 10.02.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.2022р.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 12.01.2022р, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а/с 75). Також ухвала суду від 10.01.2022р. була отримана відповідачем 14.01.2022р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а/с 76)

Судове засідання 03.03.2022р. не відбулось у зв`язку із запровадженням з 24.02.2022 воєнного стану.

Ухвалою суду від 11.05.2022р. справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 24.05.2022р.

В судове засідання, 24.05.2022р., з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений шляхом направлення на електронну адресу відповідача копії ухвали суду від 11.05.2022р.

24.05.2022р. до суду від позивача надійшли для долучення до матеріалів справи докази повідомлення відповідача про розгляд справи № 904/9630/21 на 24.05.2022р. (копія листа вих.№ 1305-01 від 13.05.2022р., копія чеку, опису, накладеної від 18.05.2022р.), яке було вручено відповідачу (за довіреністю) 19.05.2022р., про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошти за трек номером 719.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В судовому засіданні, 24.05.2022р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 між Приватним акціонерним товариством ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ" (надалі - позивач) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (надалі - відповідач) був укладений Договір поставки № 61/95.

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупцю продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Згідно п.1.2. Договору найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій. Ціни на продукцію за цим Договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до Договору вказуються в національній валюті України. (пункт 2.3. Договору).

Розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому Договорі, на підставі рахунку на оплату постачальника. (п.3.1. Договору)

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату продукції на умовах 100 % передплати, якщо інше не вказується в специфікаціях.

Строк постачання продукції протягом 2 календарних днів з дати перерахування передплати, якщо інше не вказується в специфікації. (п.4.3. Договору)

Згідно п.4.4. Договору постачальник зобов`язаний надати покупцеві при постачанні продукції наступні документи: видаткову накладну, рахунок, ттн, акт про проходження металобрухту, товарно-транспортну накладну.

Відповідно до пункту 4.5 Договору право власності на продукцію за цим Договором, переходить до Покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної, товарно-транспортної накладної.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що в разі порушення Покупцем строку оплати продукції, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

В разі порушення Постачальником строку постачання продукції, Постачальник сплачує Покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми не поставленої продукції, за кожен день прострочення. (п.8.2. Договору)

За приписами пункту 12.1 Договору, він набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявила про бажання припинити дію договору, дія цього договору буде автоматично продовжуватися до 31 грудня кожного наступного року. (п.12.2 Договору).

Між сторонами підписана Специфікація №2 від 30.07.2021 до Договору поставки № 61/95 від 01.08.2019р. Сторони узгодили поставку товару на загальну суму 540 000,00 грн. (а/с 19)

Відповідно до пункту 2 вказаної Специфікації сторони визначили умови оплати: протягом 30 календарних днів з дати постачання. Строк постачання: протягом 3 календарних днів з дати підписання специфікації.

Специфікація №2 від 30.07.2021 до Договору підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Відповідно до Специфікації №2 від 30.07.2021 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 280 440,00 грн., про що сторонами була підписана видаткова накладна № 41019 від 30.07.2021р., ТТН № 41019 від 30.07.2021р., акт приймання металів чорних (вторинних) № 3007 від 30.07.2021р. Разом з товаром покупцю був наданий рахунок № від 30.07.2021р., акт про проходження металобрухту № 3007. (а/с 19-24)

Товар за Специфікацією №2 від 30.07.2021 був сплачений частково 23.10.2021р. в сумі 70 155,00грн., залишок заборгованості складає 210 285,00грн.

Згідно Специфікації № 3 від 19.10.2021р. до договору поставки № 61/95 від 01.08.2019р. сума по специфікації складає 475 000,00грн. (а/с 25)

Відповідно до пункту 3 вказаної Специфікації сторони визначили умови розрахунків: відтермінування платежу 30 календарних днів з дати постачання. Згідно пункту 4 вказаної Специфікації, строк постачання: протягом 3 календарних днів з дати підписання специфікації.

Специфікація № 3 від 19.10.2021 до Договору підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Відповідно до Специфікації № 3 від 19.10.2021р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 577 182,00грн., про що сторонами була підписана видаткова накладна № 41355 від 20.10.2021р., ТТН № 41-355 від 20.10.2021р., акт приймання металів чорних (вторинних) № 61-2010 від 20.10.2021р. Разом з товаром покупцю був наданий рахунок № від 20.10.2021р., акт про проходження металобрухту № 61-2010. (а/с 25-29); видаткова накладна № 41359 від 21.10.2021р., ТТН № 41360 від 21.10.2021р., акт приймання металів чорних (вторинних) № 61-2110/2 від 21.10.2021р. Разом з товаром покупцю був наданий рахунок № від 21.10.2021р., акт про проходження металобрухту № 61-2110/2. (а/с 30-33); видаткова накладна № 41360 від 21.10.2021р., ТТН № 41359 від 21.10.2021р., акт приймання металів чорних (вторинних) № 61-2110/2 1 від 21.10.2021р. Разом з товаром покупцю був наданий рахунок № від 21.10.2021р., акт про проходження металобрухту № 61-2010. (а/с 34-37).

За специфікацією № 3 від 19.10.2021р. було відвантажено брухту на загальну суму 577 182,00грн.

Товар за Специфікацією № 3 від 19.10.2021 не був сплачений відповідачем, залишок заборгованості складає 577 182,00грн.

Згідно Специфікації № 4 від 21.10.2021р. до договору поставки № 61/95 від 01.08.2019р. сума по специфікації складає 285 000,00грн. (а/с 38)

Відповідно до пункту 3 вказаної Специфікації сторони визначили умови розрахунків: відтермінування платежу 30 календарних днів з дати постачання. Згідно пункту 4 вказаної Специфікації, строк постачання: протягом 3 календарних днів з дати підписання специфікації.

Специфікація № 4 від 21.10.2021 до Договору підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Відповідно до Специфікації № 4 від 21.10.2021р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 235 030,00грн., про що сторонами була підписана видаткова накладна № 41370 від 26.10.2021р., акт приймання металів чорних (вторинних) № 61-2610 від 26.10.2021р. Разом з товаром покупцю був наданий рахунок № від 26.10.2021р., акт походження металобрухту № 61-2610. (а/с 39-41); видаткова накладна № 41373 від 27.10.2021р., ТТН № 41373 від 27.10.2021р. Разом з товаром покупцю був наданий рахунок № від 27.10.2021р., акт походження металобрухту № 41373. (а/с 42-46).

Товар за Специфікацією № 4 від 21.10.2021 не був сплачений відповідачем, залишок заборгованості складає 235 030,00грн.

Отже, за вказаними вище специфікаціями відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 70 155,00грн., про що свідчить виписка по рахункам (а/с 47). Загальна вартість за поставлений товар відповідно до специфікацій № 2 від 30.07.2021р., № 3 від 19.10.2021р. та № 4 від 21.10.2021р. складає 1 022 497,00грн.

Строк оплати вказаної суми є таким, що настав.

01.12.2021р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 05-97 від 30.11.2021р. з вимогою розрахуватися за наявною заборгованістю протягом 3-з банківських днів після отримання даної претензії. (а/с 48-50)

У відповідь на претензію відповідач повідомив, що погашення заборгованості буде здійснено до кінця січня 2022р. (а/с 51)

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором поставки № 61/95 від 01.08.2019р. складає 1 022 497,00грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних за період з 31.08.2021р. по 30.11.2021р. в розмірі 3 159,64грн. та інфляційних втрат за період з вересня 2021р. по жовтень 2021р. в розмірі 7 601,81грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем за специфікацією № 2 від 30.07.2021р. нараховано:

- 3 % річних за період з 31.08.2021р. по 22.10.2021р. у розмірі 1 221,64грн., нарахованої на суму 280 440,00грн.; за період з 23.10.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 829,62грн., нарахованої на суму 210 285,00грн.;

- інфляційні втрати за період з вересня 2021р. по жовтень 2021р. в розмірі 5 919,53грн., нарахованої на суму 280 440,00грн.; за листопад 2021р. в розмірі 1 682,28грн. нарахованої на суму 210 285,00грн.;

За специфікацією № 3 від 19.10.2021р. нараховано:

- 3 % річних за період з 20.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 256,80грн., нарахованої на суму 156 218,00грн.; за період з 23.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 588,20грн., нарахованої на суму 420 964,00грн.;

За специфікацією № 4 від 21.10.2021р. нараховано:

- 3 % річних за період з 26.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 171,41грн., нарахованої на суму 148 960,00грн.; за період з 27.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 91,97грн., нарахованої на суму 86 070,00грн.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат за вказані вище періоди заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача за допомогою програми "Законодавство", суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо нарахування пені за період з 31.08.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 17 827,71грн., суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.8.1 Договору визначено, що в разі порушення Покупцем строку оплати продукції, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Позивачем за специфікацією № 2 від 30.07.2021р. нараховано пеню:

- за період з 31.08.2021р. по 09.09.2021р. у розмірі 1 229,33грн., нарахованої на суму 280 440,00грн.; за період з 10.09.2021р. по 22.10.2021р. у розмірі 5 616,48грн., нарахованої на суму 280 440,00грн.; за період з 23.10.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 4 701,17грн., нарахованої на суму 210 285,00грн.;

За специфікацією № 3 від 19.10.2021р. нараховано пеню:

- за період з 20.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 1 455,18грн., нарахованої на суму 156 218,00грн.; за період з 23.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 3 333,11грн., нарахованої на суму 420 964,00грн.;

За специфікацією № 4 від 21.10.2021р. нараховано:

- за період з 26.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 971,30грн., нарахованої на суму 148 960,00грн.; за період з 27.11.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 521,14грн., нарахованої на суму 86 070,00грн.

Судом було здійснено перевірку розрахунку заявлених позивачем вимог за допомогою програми "Законодавство" про стягнення пені за вказані вище періоди на загальну суму 17 827,71грн. та встановлено, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором поставки № 61/95 від 01.08.2019р. в сумі 1 022 497,00грн., пені за період з 31.08.2021р. по 09.12.2021р. у розмірі 17 827,71грн., 3 % річних за період з 31.08.2021р. по 30.11.2021р. в розмірі 3 159,64грн. та інфляційних втрат за період з вересня 2021р. по жовтень 2021р. в розмірі 7 601,81грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 15 766,29грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", 49000, м.Дніпро, вул.Сухий Острів, буд.3, на користь Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ", 49033, м.Дніпро, просп.Богдана Хмельницького, б.147, заборгованість за Договором поставки № 61/95 від 01.08.2019р. в сумі 1 022 497,00грн., пеню у розмірі 17 827,71грн., 3 % річних в розмірі 3 159,64грн., інфляційні втрати в розмірі 7 601,81грн. та судовий збір у розмірі 15 766,29грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.05.2022

Суддя С.П. Панна