ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. м.Київ Справа№ 910/13290/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 10.02.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 02.11.2021

у справі №910/13290/21 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА"

про стягнення неустойки у розмірі 335 101, 23 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» (надалі також - «Відповідач») про стягнення неустойки у розмірі 335 101 грн. 23 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором поставки № 1204/25 від 25.11.2020 року.

Крім того, позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначає, що відповідач не здійснив поставку товару у строки, передбачені Договором. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» неустойку у розмірі 335 101 грн. 23 коп.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Крім того, відповідач заперечуючи проти позову зазначав, що позивач повинен був надіслати на його адресу лист про готовність прийняти товар у строк по 24.02.2021 , а тому відповідач поставив товар в строки, не передбачені умовами договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2" - задоволено частково, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2" пеню у розмірі 300 032 (триста тисяч тридцять дві) грн. 50 (п`ятдесят) коп. та судовий збір у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 49 (сорок дев`ять) коп. В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.п. 3.1, 5.25 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» здійснити поставку товару протягом 105 календарних днів виникає з моменту здійснення Позивачем попередньої оплати у розмірі 30% від ціни договору та попередньої оплати у розмірі 60% після повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування;

- матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» перерахувало на поточний рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 2 337 915 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №У01126017 від 26.11.2020 року, тобто 30% попередньої оплати від ціни договору. Таким чином, враховуючи умови п.3.1 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року щодо здійснення поставки протягом 105 календарних днів з моменту виконання Покупцем п.5.4.1 цього договору, граничний строк поставки товару Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" - 11.03.2021 року;

- судом першої інстанції розглянуті та відхилені заперечення відповідача щодо необхідності подання позивачем листа про готовність прийняти товар у строк по 24.02.2021 р., оскільки на підставі вищенаведених та оцінених судом доказів встановлено, що вказаний лист позивача про готовність прийняти товар відповідно до п.3.3 Договору надісланий на адресу Постачальника 10.03.2021 року, тобто до кінцевого терміну, зазначеного в п.3.1 цього Договору, вказаний лист надсилається на адресу Постачальника після отримання повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування;

- судом першої інстанції не встановлено обставин неналежного виконання Покупцем його зобов`язань, визначених п.5.4.2 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року, а саме в частині перерахування авансового платежу у розмірі 60% (шістдесят відсотків) від ціни договору, що становить 4 675 831,20 грн. протягом 10 (десяти) календарних днів після повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування, та за умови надання Постачальником рахунку на оплату, які отримані Позивачем 09.04.2021 р. та 15.04.2021 р. з урахуванням здійснення такої оплати 13.04.2021 р. та 20.04.2021 р. відповідно, таким чином, суд зазначає про ненастання обставин, за яких Постачальник не несе відповідальність за несвоєчасну поставку товару, що визначено п.3.6 Договору. Тому, як встановлено судом, відповідачем всупереч нормам чинного законодавства України був поставлений позивачу товар на загальну суму в розмірі 7 793 052 грн. 00 коп. з порушенням строку, визначеного п.3.1 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року;

- листом №К-02/164 від 02.03.2021 року відповідач просив позивача розглянути можливість підписання додаткової угоди до договору про зміщення строків поставки до 16.04.2021, проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження укладання Сторонами додаткової угоди до Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року в частині зміни строків поставки товару;

- при зверненні до суду першої інстанції позивач просив стягнути з відповідача на його користь неустойку за загальний період прострочки з 12.03.2021 р. по 23.04.2021 р. у розмірі 335 101 грн. 23 коп., а сторонами в п.7.2.1.1 Договору було передбачено стягнення пені за порушення строків поставки товару. Відтак, суд першої інстанції перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання з 12.03.2021 р. по 23.04.2021 р. у розмірі 335 101 грн. 23 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з невірним розрахунком позивача в частині визначення розміру зобов`язання, на яке здійснюється нарахування пені, умовами п.7.2.1.1 Договору передбачено, що неустойка розраховується від ціни не поставленого в строк товару;

- судом першої інстанції встановлено, що відповідачем була здійснена поставка товару трансформатору ТМН-6300/110-У1 (код УКТ ЗЕД 8504 22 90 00), виробництва ПрАТ «ЗТР» 16.04.2021 р. та 23.04.2021 р., що підтверджується видатковими накладними №Т-000000827 від 16.04.2021 р. на суму 3 896 526 грн. 00 коп., №Т-000000894 від 23.04.2021 р. на суму З 896 526 грн. 00 коп. А тому розрахунок пені здійснюється щодо здійснення окремої поставки товару у строк по 15.04.2021 р. та 22.04.2021 р., оскільки при здійсненні розрахунку пені позивач не врахував, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 12.03.2021 р. по 22.04.2021 р. у розмірі 300 032 грн. 50 коп., а саме: за період з 12.03.2021 р. по 15.04.2021 р. - 136378 грн. 41 коп. та за період з 12.03.2021 р. по 22.04.2021 р. - 163654 грн. 09 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» підлягає стягненню пеня у розмірі 300 032 грн. 50 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" (22.11.2021 згідно поштового трекеру на конверті) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення в оскаржуваній частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник наголошував, що укладаючи Договір поставки №1201/25 від 25.11.2020, сторони включили до його складу пункт 3.3, яким закріпили обов`язкову умову про те, що готовність покупця прийняти товар повинна бути підтверджена листом, надісланим реєстрованим поштовим відправленням з оголошеною цінністю та описом вкладення на адресу постачальника за 15 календарних днів до кінцевого терміну поставки, зазначеного в п.3.1 Договору, якщо покупець не направить таке повідомлення постачальнику у зазначений термін, постачальник не несе відповідальності за несвоєчасну поставку товару.

Таким чином, в даному пункті сторонами встановлено зобов`язання покупця вчинити певну дію конкретний строк його виконання та зазначені наслідки невиконання зобов`язання саме в цей строк.

Умови пункту 5.4.1 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 відповідач виконав 26.11.2020, тому кінцевою розрахунковою датою поставки товару є 11.03.2021, про визначення цієї дати, як кінцевої дати терміну поставки, вказав позивач в позові, визначаючи період прострочення поставки, а також зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищезазначене, датою до якої, відповідно до умов п.3.3 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020, позивач повинен був надіслати на адресу відповідача лист-повідомлення про свою готовність прийняти товар є 24.02.2021.

Проте, позивач, в порушення умов Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020, не надіслав повідомлення на адресу Відповідача в узгоджений термін - за 15 календарних днів до кінцевого терміну поставки, зазначеного в п.3.1 Договору.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не досліджено зміст пункту 3.3 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020, у якому сторони чітко обумовили, що повідомлення має бути надіслане саме за 15 днів до кінцевого терміну поставки, а не взагалі до дати спливу цього терміну.

Судом першої інстанції також не враховано факту домовленості сторін, викладеної в пункті 3.3 Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020, про наслідки невиконання Позивачем у встановлений строк свого обов`язку щодо направлення повідомлення про готовність прийняти товар, а саме - звільнення Відповідача від відповідальності за несвоєчасну поставку товару.

Зазначена судом першої інстанції підстава, що лист про готовність прийняти товар надсилається на адресу постачальника після отримання повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально -здавальні випробування є помилковим, оскільки жодним пунктом Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 не встановлена залежність строку направлення позивачем повідомлення на адресу відповідача про готовність прийняти товар від моменту отримання позивачем повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування. Ці дві події сторонами не пов`язувались одні з другою, а Договором взагалі не встановлений строк направлення відповідачем повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що висновок суду про те, що повідомлення позивача повинно та могло бути надісланим тільки після отримання повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування, спростовується фактичними обставинами справи, наприклад, позивач надав відповідачу лист №97 про свою готовність прийняти товар 10.03.2021, а отримав від нього повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування - 09.04.2021 про перший трансформатор та 15.04.2021 про другий трансформатор.

Суд першої інстанції не взяв до уваги та не врахував того факту, що позивач ні до дати, встановленої в п.3.3 Договору 24.02.2021, ні до дати фактичного направлення ним повідомлення про готовність прийняти товар 10.03.2021 не звертався до відповідача щодо неможливості своєчасного виконання ним обов`язку за п.3.3, у зв`язку із простроченням відповідача.

Таким чином, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими не були доведені позивачем, зокрема, щодо встановлення моменту виконання позивачем свого обов`язку за п.3.3 Договору, наслідків його несвоєчасного виконання, а також щодо неможливості для позивача направити відповідачу повідомлення про готовність прийняти товар до моменту отримання повідомлення про те. що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, на думку скаржника, безпідставно не застосував до спірних відносин положення статей 627 та 611 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги та узагальнення її доводів

17.01.2022 засобами електронного зв`язку через канцелярію Північного апеляційного господарського суду та 19.01.2022 (засобами поштового зв`язку) від позивача надійшов на апеляційну скаргу який прийнято судом до розгляду у відповідності до приписів ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, і в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу звертав увагу суду апеляційної інстанції, що лист покупця про готовність прийняти товар мав бути наданий лише після отримання покупцем повідомлення від постачальника про виготовлення товару та те, що цей товар пройшов приймально-здавальні випробування та рахунку па сплату 60% вартості товару, як це визначено п.5.4.2 Договору.

Тому, на думку позивача, до моменту отримання покупцем від постачальника повідомлення про виготовлення товару, проходження ним випробувальних робіт та рахунків на оплату решти 60% вартості товару, у покупця обов`язку надавати повідомлення про готовність прийняти товар не виникало.

Прострочення покупця в частині невиконання обов`язку щодо надання листа про готовність прийняти товар та звільнення, у зв`язку з цим постачальника від відповідальності за порушення строків поставки (п.3.3. Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020) мало би місце лише у разі, якщо покупець не надав такого листа після отримання від постачальника, згідно п.5.4.2 Договору, повідомлення про виготовлення товару та готовність постачальника поставити (відвантажити) даний товар.

В свою чергу, позивач зазначає, що постачальник (відповідач), згідно пунктів 3.1. 5.4.2. Договору, зобов`язаний був в межах 105-денного строку поставки надати покупцю повідомлення про виготовлення товару, проведення приймально-здавальних випробувань товару та надати рахунок на сплату авансу 60% ціни договору, як це визначено п.5.4.2 Договору.

Враховуючи, вказані положення Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020, безпідставним є посилання скаржника на те, що позивач повинен був не пізніше 24.02.2021 надіслати відповідачу лист-повідомлення про готовність покупця прийняти товар (трансформатори), відповідач лише 09.04.2021 повідомив позивача листом №К-02/275 від 09.04.2021 про те, що трансформатор ТМН-6300/110-У 1 (зав. №163218) виготовлений, успішно пройшов приймально - здавальні випробування та готується до відвантаження, планова дата доставки (відвантаження) 15.04.2021, даним листом відповідач просив здійснити оплату згідно п.5.4.2. Договору за один трансформатор в розмірі 2 337 915,60 грн., згідно наданого рахунку. Вказану суму позивачем сплачено 13.04.2021 тобто в межах 10-денного строку, визначеного п.5.4.2 Договору, що підтверджується платіжним дорученням №У 10413022.

Щодо готовності до відвантаження (поставки) другого трансформатора ТМН-6300/110-У 1 (зав.№163217, в/з Т63454/ІК-04) позивач зазначає, що відповідний лист від відповідача був надісланий лише 15.04.2021, яким відповідач повідомив про те, що трансформатор ТМН-6300/110-У1 виготовлений, успішно пройшов приймально-здавальні випробування та готується до відвантаження, планова дата поставки 23.04.2021, також просив здійснити оплату згідно п.5.4.2. Договору у розмірі 2 337 915,60 грн.

Оплату за другий трансформатор у розмірі 2 337 915, 60 грн. було здійснено Позивачем 20.04.21р., згідно п.5.4.2 Договору та виставленого рахунку Постачальника, що підтверджується платіжним дорученням №У 10420010.

Враховуючи, вищевказані повідомлення постачальника про виготовлення товару і проведення приймально-здавальних випробувань, рахунки на оплату 60% авансу та готовність поставити товар надані відповідачем поза межами 105-денного строку (п.3.1 Договору), відлік якого почався з 27.11.2020, 26.11.2020 позивачем сплачено 30% авансу за товар, що свідчить про порушення відповідачем строку поставки товару, визначеного п.3.1 Договору.

Покупець, в силу ч.1 ст.531 Цивільного кодексу України, не позбавлений права на дострокове виконання обов`язку та вправі повідомити постачальника про готовність в будь-який момент прийняти товар ще до отримання відповідного повідомлення постачальника про виготовлення товару та готовність його поставки (відвантаження), що і було зроблено покупцем листом №97 від 10.03.2021, який було отримано відповідачем 17.03.2021, тобто повідомлення про готовність позивача в будь-який момент прийняти товар здійснено ще до надання відповідачем листів-повідомлень від 09.04.2021 №К-02/275 та від 15.04.21р. №К-02/288 про виготовлення трансформаторів, проведення приймально-здавальних їх випробувань та рахунків щодо оплати 60% авансу, як це визначено п.5.4.2 Договору.

Крім того, позивач звернув увагу суду апеляційної інстанції, що листом від 02.03.2021 №К-02/164 відповідач, посилаючись на карантинні обмеження, повідомив позивачу про неможливість здійснення ним поставки трансформаторів в строк, визначений п.3.1 Договору та запропонував внести зміни до договору щодо строків поставки, проте, оскільки додаткова угода щодо зміни строків поставки підписана не була, а також відсутні документи, які б підтверджували настання форс-мажорних обставин, що унеможливили своєчасне виконання постачальником умов договору, зі сторони відповідача відбулося порушення строків поставки товару.

Таким чином, на думку позивача, поставку трансформаторів відповідачем здійснено з простроченням на 35 днів (поставка трансформатора 16.04.2021) та 42 дні (поставка трансформатора 23.04.2021).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.11.2021, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21 - залишено без руху, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" має право усунути недоліки, подавши до Північного апеляційного господарського суду: докази доплати судового збору в повному обсязі, а саме в сумі 789,04 грн. за оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21 повністю.

20.12.2021 від скаржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА") надійшла заява щодо усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучено платіжне доручення № 1565 від 14.12.2021 , як доказ доплати судового збору у розмірі 789, 04 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21, яке оскаржується у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/13290/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021,витребувано з Господарського суду м. Києва матеріали справи №910/13290/21, надіславши їх на адресу Північного апеляційного господарського суду, розгляд справи призначено на 10.02.2022.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

10.02.2022 у судове засідання з`явився представник позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ"), а відповідач (скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА") у судове засідання представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою свого місцезнаходження (ухвала Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 отримана скаржником 05.01.2022 згідно рекомендованого поштового повідомлення 252).

У судовому засіданні 10.02.2022 представник позивача заперечував проти вимог, викладених у апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на правомірність висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки скаржник про дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення їх про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 25.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» (Покупець) було укладено Договір поставки №1201/25, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити в обумовлені терміни Покупцеві товар, а Покупець зобов`язався прийняти товар і сплатити його вартість відповідно до умов цього Договору, (а.с.8-20)

Згідно з п.1.2 Договору постачанню за цим договором підлягають трансформатори ТМН-6300/110-У1 (код УКТ ЗЕД 8504 22 90 00), виробництва ПрАТ «ЗТР», з технічними характеристиками, зазначеними в Специфікації №1 (Додаток №1), підписаний Сторонами, яка е невід`ємною частиною цього договору.

Кількість товару, що підлягає поставці: ТМН-6300/110-У1 - 2 (два) трансформатори. Об`єкт встановлення (монтажу) товару - ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2, Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул.С.Зулінського,46. (п.п.2.1, 2.2 Договору)

Відповідно до п.3.1 Договору Постачальник поставляє товар протягом 105 календарних днів з моменту виконання Покупцем п.5.4.1 цього договору та за умови виконання п.5.4.2 цього договору.

У п.3.2 Договору передбачено, що товар поставляється Покупцеві на умовах DDP - ТОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2»,Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. С. Зулінського, 46 згідно з ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року Товар поставляється без його розвантаження з транспортного засобу та за наявності у Постачальника письмового підтвердження від Покупця про готовність приймати товар.

Готовність Покупця прийняти Товар підтверджується листом, надісланим реєстрованим поштовим відправленням з оголошеною цінністю та описом вкладення на адресу Постачальника за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до кінцевого терміну, зазначеного в п.3.1 цього Договору, У разі, якщо Покупець не направить повідомлення Постачальнику в зазначений термін, Постачальник не несе відповідальності за несвоєчасну поставку Товару, (п.3.3 Договору)

Згідно з п.3.4 Договору право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить до Покупця з моменту поставки товару згідно з пунктом 3.2 цього договору на підставі підписаних сторонами видаткової накладної.

Постачальник одночасно з передачею товару передає Покупцю документи, що стосуються товару; видаткову накладну, сертифікат якості, пакувальні листи, відвантажувальну специфікацію, Інструкцію виробника про порядок зберігання, ревізії, монтажу, експлуатації товару та інструкцію Виробника про порядок зберігання трансформатору та його частин, товарно-транспортну накладну, (п.3.5 Договору)

Відповідно до п.3.6 Договору у разі несвоєчасного виконання Покупцем п.5.4.2 договору, Постачальник не несе відповідальність за несвоєчасну поставку товару. Строк поставки зміщується на строк, необхідний та достатній Постачальнику для вчинення всіх дій, спрямованих на підготовку Товару до відвантаження. При цьому зобов`язання Постачальника з поставки Товару є зустрічним до зобов`язання Покупця з попередньої оплати Товару, тобто поставка Товару неможлива без здійснення 90% оплати його вартості.

Згідно з п.п.5.22-5.23 Договору ціна за одиницю товару з урахуванням ПДВ на умовах, зазначених у пункті 3.2 складає 3 896 526,00 грн. у тому числі ПДВ 20% - 649 421,00 грн. Ціна договору становить 7 793 052,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 1 298 842,00 грн.

Відповідно до п.5.25 Договору Покупець оплачує товар в наступному порядку:

5.4.1. Передоплата у розмірі 30% від ціни договору, що становить 2 337 915,60 грн., в тому числі ПДВ 20% 389 652,60 грн. здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів в зазначеному розмірі на поточний рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів від дати підписання договору, та за умови надання Постачальником рахунку на оплату.

5 4.2. інша частина (авансовий платіж) у розмірі 60% (шістдесят відсотків) від ціни договору, що становить 4 675 831,20 грн., в тому числі ПДВ 20% - 779 605,20 грн. здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів в зазначеному розмірі на поточний рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів після повідомлення про те, що товар виготовлений та пройшов приймально-здавальні випробування, та за умови надання Постачальником рахунку на оплату.

5.4.3. остаточний розрахунок в розмірі 10% від ціни договору, що становить 779 305,20 грн., в тому числі ПДВ 129 884,20 грн. здійснюється Покупцем протягом 60 календарних днів з дати поставки товару відповідно до п.3.2 цього Договору, але не пізніше підписання представником виробника Акту монтажу, наладки, випробувань та підготовки до ввімкнення на номінальну напругу, згідно наданого Постачальником рахунку на оплату. У разі несвоєчасного виконання Покупцем пункту 5.4.2 цього договору, строк поставки зміщується на строк, необхідний та достатній Постачальнику для вчинення всіх дій, спрямованих на підготовку товару до відвантаження (замовлення автомобільного транспорту, завантаження товару з наступним його закріпленням), та доставки товару до пункту призначення, визначеного умовами пункту 3.2. При цьому зобов`язання Постачальника з поставки товару є зустрічним до зобов`язання Покупця з попередньої оплати товару, тобто поставка товару неможлива без здійснення 90% оплати його вартості, (п.5.5 Договору)

Пунктом 7.2.1.1 Договору передбачено, що у разі невиконання Постачальником умов п.3.1 цього Договору він сплачує Покупцеві неустойку в розмірі 0,1% від ціни не поставленого в строк товару за кожний день прострочення поставки, але не більше 5% від ціни товару.

Специфікацією №1 до Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року Сторони узгодили найменування товару, основні параметри, вимоги до конструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» перерахувало на поточний рахунок Відповідача грошові кошти у загальному розмірі 7 793 052 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №V01126017 від 26.11.2020 року на суму в розмірі 2 337 915 грн. 60 коп., №V10413022 від

13.04.2021 року на суму в розмірі 2 337 915 грн. 60 коп.. №V10420010 від 20.04.2021 року на суму в розмірі 2 337 915 грн. 60 коп., №V10528046 від 31.05.2021 року на суму в розмірі 580 582 грн. 38 коп., №V10603001 від 03.06.2021 року на суму в розмірі 198 722 грн. 82 коп. (а.с.33-37)

Також на виконання умов Договору поставки №1201/25 від 25.11.2020 року Відповідач поставив товар - 2 трансформатори ТМН-6300/110-У1 (код УКТ ЗЕД 8504 22 90 00), виробництва ПрАТ «ЗТР», а Позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №Т-000000827 від 16.04.2021 р. на суму 3 896 526 грн. 00 коп., №Т-000000894 від 23.04.2021 р. на суму 3 896 526 грн. 00 коп. (а.с.31-32)

Листом №97 від 10.03.2021 року Позивач повідомив Відповідача про готовність прийняти товар - 2 трансформатори ТМН-6300/110-У1 (код УКТ ЗЕД 8504 22 90 00), виробництва ПрАТ «ЗТР» відповідно до п.3.3 договору, що підтверджується копіями накладної від 10.03.2021 р„ опису вкладення у цінний лист. (а.с.21-22)

Листом №К-02/275 від 09.04.2021 року Відповідач повідомив Позивача про те, що трансформатор виготовлений, успішно пройшов приймально-здавальні випробування та готується до відвантаження, планова дата відвантаження товару 14.04.2021 р., з доставкою

15.04.2021 р., а тому просив здійснити оплату відповідно до п.5.4.2 договору за один трансформатор у розмірі 2337915 грн. 60 коп. згідно з наданим рахунком на оплату, (а.с.23- 25)

Листом №К-02/288 від 15.04.2021 року Відповідач повідомив Позивача про те, що трансформатор виготовлений, успішно пройшов приймально-здавальні випробування та готується до відвантаження, планова дата відвантаження товару 21.04.2021 р., з доставкою

23.04.2021 р., а тому просив здійснити оплату відповідно до п.5.4.2 договору за один трансформатор у розмірі 2337915 грн. 60 коп. згідно з наданим рахунком на оплату, (а.с.26- 28)

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» листом №К- 02/347 від 20.05.2021 року просило Позивача здійснити остаточний розрахунок за договором у розмірі 10% від ціни договору згідно з наданим рахунком на оплату, (а.с.29-30).

Позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначав, що відповідач не здійснив поставку товару у строки, передбачені Договором. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» неустойку у розмірі 335 101 грн. 23 коп.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача. Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо наявності у відповідача обов`язку з сплати неустойки в сумі 335 101,23 грн. по договору у заявлений до стягнення період у 43 дні з 12.03.2021 по 23.04.2021, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків, в межах вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У частині 1 статті 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Разом з тим, закріпивши принцип свободи договору у Цивільному кодексу України, законодавець також визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, зокрема, всупереч принципам справедливості, добросовісності, розумності.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 Господарського кодексу України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов наступних висновків.

Зокрема, дослідивши умови укладеного між сторонами Договору, суд апеляційної інстанції встановив, що пунктом 3.1 сторонами узгоджено, що постачальник поставляє товар протягом 105 календарних днів з моменту виконання покупцем п. 5.4.1 цього договору та за умови виконання п. 5.4.2 цього договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дослідивши умови укладеного між сторонами договору дійшов висновку, що вказаним пунктом сторонами узгоджено строк виконання постачальником зобов`язання з поставки товару, а саме: 105 календарних днів за умови настання двох обставин у сукупності: (1) з моменту виконання покупцем п. 5.4.1 цього договору (зокрема, сплата 30% передоплати - 2 337 915,60 грн., направлення рахунку) та (2) за умови виконання п. 5.4.2 цього договору (сплата іншої частини 60% - 4 675 831,20 грн., виставлення рахунку та наявність повідомлення), з урахуванням яких в сукупності суд апеляційної інстанції встановив, що обов`язок з поставки товару протягом 105 днів виникає у постачальника саме після здійснення сплати 90 % суми поставки, що кореспондується зокрема і з умовами п. 3.6 договору, в якому сторонами узгоджено, що зобов`язання Постачальника з поставки Товару є зустрічним до зобов`язання Покупця з попередньої оплати Товару, тобто поставка Товару неможлива без здійснення 90% оплати його вартості, та 3.7 договору, яким узгоджено, що постачальник не несе відповідальності за зміщення строку поставки , зумовленого невиконанням покупцем умов п. 5.4.2 договору.

Тобто, враховуючи узгоджену сторонами у наведеному п. 3.6 договору зустрічність зобов`язання покупця з поставки по відношенню до первісності зобов`язання позивача з здійснення 90% оплати вартості товару (а саме як визначено п. 5.4.1 та п. 5.4.2 відповідно: 30% (2 337 915,60 грн.)+ 60% ( 4 675 831,20 грн.)), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт здійснення позивачем оплати загальної суми 90% вартості поставки товару - є таким, який є початком відліку узгодженого сторонами у п. 3.1 договору 105 денного строку щодо поставки відповідачем позивачу товару.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що 90% оплати вартості товару здійснено позивачем у повному обсязі саме 20.04.2021, оскільки платіжним дорученням № V01126017 від 26.11.2020 здійснено перерахування 2 337 915,60 грн. (на підставі виставленого рахунку - фактури № Т-000003264),тобто 30% передоплати, а 13.04.2021 позивачем оплачено 2 337 915,60 грн. (на підставі виставленого рахунку - фактури № Т-000000652), а 20.04.2021 позивачем оплачено 2 337 915,60 грн. (на підставі виставленого рахунку - фактури № Т-000000652), з урахуванням того, що позивач листом № 97 від 10.03.2021 повідомив відповідача про готовність прийняти товар, а отже, що зумовлювало і обов`язок з здійснення оплати у 90% , як обумовлено в сукупності п. 3.1, п. 5.4.1, п. 5.4.2, п. 3.6 договору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк виконання відповідачем свого зобов`язання з поставки позивачу товару протягом 105 днів розпочав свій перебіг з 21.04.2021, тобто на наступний день з моменту здійснення позивачем усієї суми 90% оплати вартості поставки, що відбулось саме 20.04.2021 (26.11.2020 2 337 915,60 грн. + 13.04.2021 2 337 915,60 грн. + 20.04.2021 - 2 337 915,60 грн.)), і, відповідно, закінчувався 03.08.2021.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було виконано зобов`язання з поставки товару у строк та в порядку, обумовленому п. 3.1 договору, а саме: здійснено поставку товару згідно видаткової накладної № Т-000000827 від 16.04.2021 та видаткової накладної № Т-000000894 від 23.04.2021, який позивачем було прийнято, і що учасниками спору не заперечувалось, тобто поставка товару була здійснена відповідачем у повному обсязі 23.04.2021, тобто у межах узгодженого 105 денного строку поставки з моменту здійснення загалом 90% сплати позивачем вартості товару. Окрім того, позивачем було здійснено оплату залишку вартості товару в сумі 580 582,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № V10528046 від 31.05.2021 та 198 722,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № V01126017 від 03.06.2021.

Посилання позивача на листи відповідача № К-02/288 від 15.04.2021, № К-02/275 від 09.04.2021 стосовно готовності поставити по 1 одиниці товару, жодним чином не змінює і не впливає на узгоджені сторонами у договорі умов поставки, а також сторонами у договорі не міститься узгоджених двосторонньо умов щодо залежності строку поставки від відповідних повідомлень.

Навпаки, сторонами у договорі чітко узгоджено, що поставка Товару неможлива без здійснення 90% оплати його вартості (п. 3.6 договору), і що є первісним зобов`язанням позивача по відношенню до зустрічного зобов`язання відповідача з поставки,і як зазначалось вище, позивач листом № 97 від 10.03.2021 повідомив відповідача про готовність прийняти товар, а отже, що зумовлювало і обов`язок позивача з здійснення оплати у 90% вартості товару (а саме як визначено п. 5.4.1 та п. 5.4.2 відповідно: 30% (2 337 915,60 грн.)+ 60% ( 4 675 831,20 грн.)), як обумовлено в сукупності п. 3.1, п. 5.4.1, п. 5.4.2, п. 3.6 договору, а також з урахуванням наслідків, обумовлених у пункті 3.7 договору.

Таким чином, за наслідками апеляційного розгляду справи, дослідивши усі наявні у справі докази в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем було виконано зобов`язання з поставки товару у строк, обумовлений п. 3.1 договору (поставка товару була здійснена відповідачем у повному обсязі 23.04.2021, тобто у межах узгодженого 105 денного строку поставки з моменту здійснення загалом 90% сплати позивачем вартості товару, за наявності рахунків - фактур та відповідних повідомлень), і з урахуванням п. 3.7 договору, в сукупності з приписами ст. ст. 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України, відповідачем не було допущено прострочення виконання свого зобов`язання з поставки товару позивачу у визначений договором строк, що в силу наведених умов договору та в силу наведених норм закону виключає застосування до відповідача відповідальності за порушення умов договору, зокрема у вигляді заявленої до стягнення неустойки у розмірі 335 101,23 грн. за заявлений позивачем період у 43 дні з 12.03.2021 по 23.04.2021.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд надав учасникам спору вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача по договору неустойки у розмірі 335 101,23 грн. за заявлений позивачем період у 43 дні з 12.03.2021 по 23.04.2021 - не є законними та обґрунтованими, не були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому позов задоволенню не підлягає за наведених у дані постанові підстав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позову повністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи (зокрема, щодо дійсного строку настання обов`язку, який виник у відповідача, з поставки товару за умовами дослідження умов договору та наявних у справі доказів в сукупності), за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (зокрема, щодо порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором), з неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. ст. 526, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України) та з порушенням норм процесуального права (ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю за наведених у даній постанові підстав.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: судовий збір за подачу позову залишається з позивачем, а судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається судом апеляційної інстанції на позивача і підлягає стягненню на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 у справі №910/13290/21 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА" про стягнення неустойки у розмірі 335 101, 23 грн. - відмовити повністю.

4. Судовий збір в розмірі 5026 (п`ять тисяч двадцять шість) грн. 53 коп. за подачу позову до суду першої інстанції залишити за "Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2".

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ № 2» (23240, Вінницька обл., Вінницький р-н, селище міського типу Десна, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 6 Б, ідентифікаційний код юридичної особи 34325039) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА РАДА» (01010, місто Київ, вул. Омеляновича - Павленка Михайла, будинок 4/6, поверх 14, Ідентифікаційний код юридичної особи 34614572) 7539 (сім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 78 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.?

6. Матеріали справи №910/13290/21 повернути до Господарського суду міста Києва, доручивши останньому видати накази на виконання даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання постанови: 01.06.2022.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала