ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Справа № 902/2/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 21.03.22р. суддею Тварковським А.А., у м.Вінниці у справі № 902/2/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс"

про стягнення 53904 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом апеляційного розгляду є рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22.

1.2. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" про стягнення 53904 грн.

1.3. Стягнуто відповідача на користь позивача 53 904 грн - основного боргу та 2 270 грн - витрат на сплату судового збору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. На виконання домовленостей між сторонами ТОВ "Компанія Чароітбуд" передано ТОВ "Укрхімресурс" Товар (арматуру 10 мм А500 С, міра; дріт в`язальний 1,0 мм) на загальну суму 53904 грн з ПДВ, що підтверджується спільно підписаною та скріпленою печаткою сторін видатковою накладною №РН-0000013 від 11.11.2020.

2.2. Несплата відповідачем вартості отриманого Товару слугувала підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду. Позивач звертався до відповідача із претензією вих. №152 від 05.03.2021 про сплату грошових коштів в сумі 53 904 грн протягом семи календарних днів з дати отримання вимоги, яка залишилася без відповіді та виконання.

2.3. Згідно частини 1 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. З огляду на законодавчі приписи статей 181 ГК України, 205, 206, 639, 640, 642 ЦК України та встановлені обставини справи сторонами укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

2.4. Матеріалами справи підтверджується факт передачі Товару відповідачу на загальну суму 53 904 грн. При цьому, ані за фактом прийняття Товару, ані на пред`явлену вимогу вартості отриманого Товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" не сплачено, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять..

2.5. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

2.6. Відповідач не подав до суду першої інстанції відзиву, доказів в спростування позовних вимог чи доказів погашення заборгованості.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою у якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

3.2.Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

3.3. Щодо порушень норм матеріального права, скаржник, зазначає наступне.

3.3.1. Судом не здійснено належну оцінку того, що у доданих до заяви рахунку фактурі №СФ-00000.35 від 22.10.20 та видатковій накладній №РН-0000013 від 11.11.2020 не вказано на виконання якого договору поставки вони видані, умови поставки, порядок та строки здійснення розрахунків та яким чином їх можна ідентифікувати з договором поставки. Вважає що, позивач невірно трактував норми ст.265 ГК України та п.п. 1.2. ст. 25 ЦК України і як наслідок, визначив, що підписання видаткової накладної №РН-0000013 є підтвердженням укладення сторонами договору поставки.

3.3.2. Судом не були належно досліджено додані позивачем докази, а саме не з`ясовано повноваження особи, яка підписала видаткову накладну №РН-0000013 від 11.11.2020, адже згідно положень ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, позивачу було відомо про особу, яка уповноважена вчиняти правочини від імені ТОВ "Укрхімресурс", оскільки у додатках до позовної заяви позивач надає витяг із відомостей Єдиного реєстру юридичних і фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ "Укрхімресурс", однак, на видатковій накладній зазначено підпис зовсім іншої особи та відсутні будь-які відомості та докази стосовно того, чи мала дана особа повноваження вчиняти правочини від ТОВ "Укрхімресурс".

3.4. Скаржник звертає увагу на те, що вказані обставини є вкрай важливими для вирішення даного спору, оскільки, як зазначалось вище, договору поставки між сторонами на день виникнення цього спору (моменту поставки) не було укладено, дослідження і надання правової оцінки щодо того чи можна вважати належним доказом документ підписаний не уповноваженою на те особою укладеним і як наслідок, чи можна вважати такий доказ належним та допустимим.

3.5. Щодо порушень процесуального права, апелянт зазначає, що отримавши ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження по даній справі, ТОВ "Укрхімресурс" направило на адресу суду клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження із викликом сторін.

3.5.1. Обґрунтуванням, було те, що відповідач не погоджується із позовними вимогами та хоче всебічно та повно встановити обставини справи у загальному судовому провадженні, за необхідності викликати свідків, надавати свої додаткові пояснення тощо.

3.5.2. Судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання та розглянуто справу за правилами спрощеного провадження.

3.5.3. Вважає, що даними діями суд упереджено віднісся до позиції відповідача, чим порушив його процесуальні права на захист.

3.5.4. Суд не надав належної і повної оцінки доказам наданим позивачем, в зв`язку із чим виніс незаконне рішення.

4.Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд" у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22 - без змін. Судовий збір покласти на ТОВ "Укрхімресурс". Враховуючи обґрунтування апеляційної скарги, позивач у відзиві зазначає наступні обставини.

4.1.1. 11.11.2020 за видатковою накладною №13 та на підставі рахунку-фактури №СФ-0000035 від 22.10.2020 TOB "Компанія Чароітбуд" (Постачальник) здійснило постачання ТОВ "Укрхімресурс" (Покупець) 3-ох тон арматури 10 мм А500С всього на суму 53 904,00 грн, яка останнім не сплачена.

4.1.2. З урахуванням статті 181 ГК України, п.п. статті 205 ЦК України, ст. 265 ГК України прийняття ТОВ "Укрхімресурс" товару на суму 53 904,00 грн обумовило вчинення між товариствами укладення договору щодо поставки 3 тон арматури 10 мм А500С за видатковою накладною №13 від 11.11.2020.

4.1.3. Станом на 08.04.2021 відповідь від ТОВ "Укрхімресурс" не надійшла і оплати не проведено.

4.1.4. В силу статей 509, 712, 525, ЦК України та частини 1, 2, 7 статті 193 ГК України господарські зобов`язання встановлюють відповідні права та обов`язки для його сторін та мають виконуватися належним чином.

4.1.5. Безпідставними є посилання апелянта на те, що видаткова накладна №13 від 11.11.2020 підписана не уповноваженою особою від ТОВ "Укрхімресурс" та необґрунтовані твердження, що така накладна не створює юридичних наслідків для відповідача.

4.1.6. ТОВ "Компанія Чароітбуд" здійснило постачання відповідачу 3-ох тон арматури 10 мм А500С. Видаткова накладна від 11.11.2020 підписана Лужецькою Л.В. та вказаний підпис від імені відповідача скріплено печаткою ТОВ "Укрхімресурс".

4.1.7. Видаткова накладна, в даному випадку, за своїми ознаками не відноситься до правочинів, а є лише документом, який підтверджує виконання договору поставки та складається для визначення вартості поставленого товару та проведення розрахунків за товар.

4.1.8. Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги щодо первинного документу.

4.1.9. Так, факт проведення сторонами у справі господарських операцій, що стосуються виконання ними зобов`язань, повинен підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами, які оформленні належними чином та підписані сторонами.

4.1.10. У видатковій накладній №13 від 11.11.2020 зазначено особу, яка її підписала - Лужецька Л.В., - яка на момент підписання вказаної накладної перебувала у трудових відносинах із ТОВ "Укрхімресурс".

4.1.11. Неточність або неповнота відповідних даних у первинних облікових документах може бути підставою для застосування до відповідальних винних осіб визначеної чинним законодавством відповідальності, втім, не звільняє покупця від обов`язку оплатити товар.

4.1.12. Відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинному документі - видатковій накладній №13 від 11.11.2020, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - прийнятті товару).

4.1.13. Враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, накладних, та зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів втрати печатки або викрадення чи протиправності використання печатки іншими особами, можна дійти висновку, що відбиток печатки на накладній № 13 від 11.11.2020, нанесений печаткою ТОВ "Укрхімресурс".

4.1.14. Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт поставки - товару ТОВ "Компанія Чароітбуд" та не надано жодного доказу у підтвердження обставин, на які він посилається у апеляційній скарзі.

4.1.15. Апелянт фактично посилається на обставини, які не зазначались ним у суді першої інстанції та досліджувались під час розгляду справи, та не надає жодних доказів до апеляційної скарги, у підтвердження обставин, викладених у ній, не зазначає чому такі докази не можуть бути ним надані.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено провести в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

4.3. Відповідно до частини 13 статті 8 та частини 10 статті 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22 здійснюється без повідомлення учасників справи.

4.4. Станом на 31.05.2022 до початку розгляду даної апеляційної скарги по суті учасниками провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання домовленостей між сторонами Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Компанія Чароітбуд" передано Товариству з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Укрхімресурс" Товар (арматуру 10 мм А500 С, міра; дріт в`язальний 1,0 мм) на загальну суму 53 904 грн ПДВ, що підтверджується підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №РН-0000013 від 11.11.2020 (а.с. 17, т. 1).

7.2.1. Від постачальника (ТОВ "Компанія Чароітбуд") видаткова накладна підписана директором Тішевським В.М.; від одержувача (ТОВ "Укрхімресурс") - представником Лужецькою Л.В.

7.3. Прийняття ТОВ "Укрхімресурс" товару на суму 53 904,00 грн (3 тон арматури 10 мм А500С та 20 кг дроту в`язального 1,0 мм за видатковою накладною №13 від 11.11.2020) обумовило виникнення між товариствами правовідносин, які випливають з договору поставки.

7.4. 05.03.2021 ТОВ "Компанія Чароітбуд" надіслало на адресу ТОВ "Укрхімресурс" претензію (вих.№152 від 05.03.2021) про сплату заборгованості у сумі 53903,00 грн (а.с.13-14), яка мала бути оплачена протягом семи календарних днів з дати отримання вимоги (претензія вручена адресату 09.03.2021, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.03.2021 - а.с.15-16).

7.5. Станом на 24.12.2021 відповідь від ТОВ "Укрхімресурс" не надійшла і оплати товариством не проведено

7.6. Доказів реагування Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" на таку претензію, як і доказів погашення заборгованості, матеріали справи не містять.

7.7. Вважаючи своє право порушеним, 28.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд" звернулося до Господарського суду Вінницької області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" 53 904 грн.

7.7.1. В обґрунтування заявленого позову позивач ТОВ "Компанія Чароітбуд" вказує на несплату відповідачем вартості поставленого на підставі видаткової накладної №РН-0000013 від 11.11.2020 Товару, внаслідок чого підлягає до стягнення з ТОВ "Укрхімресурс" 53 904 грн - основного боргу.

7.7.2. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.01.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/2/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

7.10. 21.03.2022 за результатами розгляду даного спору, судом першої інстанції ухвалено рішення (пункти 1.2.-1.3. цієї постанови) з підстав, наведених у пунктах 2.1 - 2.6. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.3. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

8.4. Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.5. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.6. Частиною 1 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

8.7. Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

8.8. Статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

8.9. Разом з тим, згідно статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

8.10. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

8.11. За змістом частини 1 статті 640 та частини 2 статті 642 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

8.12. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (пункт 1 статті 628 ЦК України).

8.13. Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.14. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

8.15. Правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору купівлі-продажу який укладено у спрощений спосіб - шляхом оформлення видаткової накладної №РН-0000013 від 11.11.2020, яка жодних зауважень та заперечень не містить та поставки по ній товару.

8.15.1. Чи можуть виникнути правовідносини на підставі видаткової накладної - апеляційний господарський суд звертається до правових позицій та висновків Верховного Суду.

8.15.2. Факт передачі товару покупцю та набуття права власності на нього може бути підтверджений первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема видатковими накладними. Однак відповідні документи на підтвердження поставки відповідачем товару позивачу суду не надано (Постанова Верховного Суду від 01.11.2019 у справі № 904/3074/18).

8.15.3. суди попередніх інстанцій під час задоволення позовних вимог обґрунтовано виходили з того, заборгованість підтверджується видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень (Постанова Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 910/13303/19).

8.15.4. Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар (Постанова Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19).

8.16. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

8.17. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

8.18. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

8.18.1. Як зазначалося у даній постанові вище, на адресу боржника кредитором була надіслана вимога (претензія) яка отримана боржником 09.03.2021.

8.18.2. Строк для виконання такої вимоги у відповідача був до 16.03.2021 включно.

8.18.3. У цей же строк боржник має право заперечити проти вимоги, якщо, на його думку, вона є необґрунтованою.

8.18.4. Будь-яких доказів заперечення проти вимоги матеріали справи не містять.

8.19. За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.20. Господарськими судами встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт передачі Товару відповідачу на загальну суму 53 904 грн. При цьому, ані за фактом прийняття Товару, ані на пред`явлену вимогу вартості отриманого Товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" не сплачено, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

8.21. Частинами 1, 2 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором

8.22. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.23. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

8.24. Порушенням зобов`язання згідно статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

8.25. Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

8.25.1. Позивач скористався цим правом, звернувшись 28.12.2021 (відмітка на конверті - а.с.20) до Господарського суду Вінницької області.

8.26. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.26.1. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.01.2022 за позовом ТОВ "Компанія Чароітбуд" відкрито провадження у справі №902/2/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

8.26.2. При відкритті провадження у справі №902/2/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судом першої інстанції мотивовано, з яких підстав вчиняється така процесуальна дія - ч. 5 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст. 247, ч.3 ст. 247 ГПК України.

8.26.3. Подане відповідачем клопотання (а.с.28, 30) про розгляд позовної заяви у порядку загального позовного провадження відхилене із аналогічних підстав (ухвала Господарського суду Вінницької області від 09.02.2022 - а.с.33-34).

8.26.4. При цьому місцевий господарський суд додатково покликався на приписи статті 250 ГПК України, зазначивши, що у даному випадку визначальним є малозначимість справи - справа, у якій ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

8.26.5. Відповідач у поданих клопотаннях (ідентичних) зазначав, що "вирішення спірних правовідносин, які виникли у Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" мають досить важливе значення для Відповідача та вимагають повного та всебічного встановлення обставин справи..." маючи намір надати пояснення та докази у заперечення позовних вимог.

8.26.6. Однак ні відзиву, ні письмових пояснень із долученням письмових доказів у заперечення позову, відповідач до прийняття рішення місцевому господарському суду не надав.

8.27. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.28. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.29. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.30. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.31. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.32. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

8.33. Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву у суді першої інстанції.

8.34. Будь яких належних та допустимих доказів в спростування заявлених позовних вимог чи доказів погашення заборгованості відповідачем до господарського суду не подано.

8.35. Такі докази відсутні також і в матеріалах апеляційної скарги відповідача.

8.36. Враховуючи вище викладені обставини, Господарським судом Вінницької області правомірно прийнято рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" 53 904 грн - основного боргу

8.37. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.37.1. Твердження апелянта про відсутність повноважень у представника Лужецької Л.В. щодо прийняття товару за видатковою накладною №13 від 11.11.2020 не може вважатися належним обґрунтуванням, адже відповідачем не спростовано, що Лужецька Л.В. не перебуває у трудових відносинах із відповідачем.

8.37.2. Адже саме відповідач має доводити суду про відсутність повноважень у Лужецької Л.В. Цих доказів суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.

8.37.3. Відсутній будь-який доказ і того що Лужецька Л.В. не приймала такого товару взагалі, а проставлений підпис від її імені - їй не належить.

8.37.4. З інших доводів апеляційної скарги Північно-західним апеляційним господарським судом надано їм оцінку у даній постанові вище (пункти 8.15., 8.18.4., 8.20., 8.26.4., 8.26.6., 8.33.-8.35.).

8.38. За таких обставин, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 21.03.2022 у справі №902/2/22, апелянт сплатив судовий збір у розмірі 3405,00 гривень, згідно платіжного доручення №329 від 08.04.2022 про сплату судового збору.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" від 11.04.22р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 21 березня 2022 року у справі №902/2/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №902/2/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "31" травня 2022 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.